Справа № 363/971/13-ц Головуючий у І
інстанції Рудюк О.Д.Провадження №
22-ц/780/1516/14 Доповідач у 2
інстанції ІгнатченкоКатегорія 44
УХВАЛА

Іменем України

8 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

Головуючого судді : Ігнатченко
Н.В.,

суддів : Лащенка В.Д.,
Малорода О.І.,

при секретарі : Лопатюк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 20 грудня 2013 року
у справі за позовом міжрайонного
прокурора з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері в
Київській області в інтересах держави
в особі Київського обласного
управління лісового та мисливського
господарства, Державного підприємства
«Вищедубечанське лісове господарство»
до Вишгородської міської ради
Київської області, ОСОБА_1 третя особа
товариство з обмеженою
відповідальністю «Ла Земгруп» про
визнання недійсним рішення міської
ради та державного акту на право
власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року міжрайонний прокурор з
нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері в Київській
області звернувся до суду з вказаним
позовом та, уточнивши його, просив суд
визнати незаконним та скасувати п. 96
рішення Вишгородської міської ради №
31/16 від 26 грудня 2009 року в частині
надання у власність ОСОБА_1 земельної
ділянки площею 0,12 га для ведення
садівництва та визнати недійсним
державний акт на вказану земельну
ділянку.

В обґрунтування своїх вимог зазначив,
що рішенням Вишгородської міської ради
від 29 грудня 2009 року №31/16 «Про передачу
земельних ділянок у приватну власність
громадян» передано безкоштовно у
приватну власність 111 громадянам,
зокрема, ОСОБА_1, земельну ділянку
площею 0,12 га для ведення садівництва у
садовому товаристві «Дніпро-8». На
підставі зазначеного рішення ОСОБА_1 19
жовтня 2010 року отримав державний акт на
право власності серії ЯЛ 329817 на
земельну ділянку площею 0,1041 га, з
кадастровим номером :38:095:0156.

Позивач вважає, що передана у власність
ОСОБА_1 земельна ділянка відноситься до
земель лісового фонду, а саме кварталу
166 Старосільського лісництва та
належать на праві постійного
користування ДП «Вищедубечанське
лісове господарство», що
підтверджується матеріалами
лісовпорядкування. Вишгородська
міська рада незаконно розпорядилася
спірною земельною ділянкою, оскільки
до моменту передачі земельної ділянки
у власність громадянам повинен бути
розроблений проект землеустрою щодо
припинення права користування і
вилучення земельної ділянки у ДП
«Вищедубечанське лісове господарство»
та зміни її цільового призначення з
передачею земельної ділянки до земель
запасу міської ради, а лише після цього
міська рада мала право надавати
земельні ділянки громадянам за
проектом землеустрою, як членам
садового товариства. Однак жодних
рішень Вишгородською міською радою про
надання раніше в користування спірних
земельних ділянок садовому товариству
«Дніпро-8» не приймалось, проекти
землеустрою щодо відведення в
користування спірних земельних
ділянок не розроблялись та не
погоджувалися.

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 20 грудня 2013
року позов задоволено. Визнано
незаконним рішення 31 сесії 5 скликання
Вишгородської міської ради Київської
області від 29 грудня 2009 року № 31/16 в
частині надання у приватну власність
ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,12 га
для ведення садівництва, що
розташована в садовому товаристві
«Дніпро-8». Визнано недійсним державний
акт на право власності на земельну
ділянку площею 0,1041 га для ведення
садівництва, серії ЯЛ № 329817,
кадастровий номер :38:095:0156, виданий
на ім'я ОСОБА_1

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
відповідач ОСОБА_1, через представника
за довіреністю ОСОБА_2, подав
апеляційну скаргу, в якій просить його
скасувати, з мотивів неправильного
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та порушення норм
процесуального права, та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

В апеляційній скарзі представник
апелянта посилається на те, що
матеріали справи містять докази, які
свідчать про належність спірної
земельної ділянки до
адміністративно-територіальних меж м.
Вишгорода, а не відноситься до
землекористування Старосільського
лісництва ДП «Вищедубечанське лісове
господарство». Також суд не дослідив
низку питань, що мають значення для
правильного вирішення справи, ухвалив
рішення лише на підставі тверджень
позивача та недопустимих доказів у
справі.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права рішення суду без
змін. Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
задоволення позову міжрайонного
прокурора з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері в
Київській області, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Земельні відносини, що виникають при
використанні лісів, як зазначено в ч. 2
ст. 3 Земельного кодексу України (далі -
ЗК України), регулюються цим Кодексом,
нормативно-правовими актами про ліси,
якщо вони не суперечать цьому Кодексу.

Відповідно до ст. 57 Лісового кодексу
України(далі - ЛК України) зміна
цільового призначення земельних
лісових ділянок з метою їх
використання в цілях, не пов'язаних з
веденням лісового господарства,
провадиться органами виконавчої влади
або органами місцевого самоврядування,
які приймають рішення про передачу цих
земельних ділянок у власність або
надання у постійне користування
відповідно до Земельного кодексу
України.

Зміна цільового призначення земельних
лісових ділянок здійснюється за
погодженням з органами виконавчої
влади з питань лісового господарства
та з питань охорони навколишнього
природного середовища Автономної
Республіки Крим, територіальними
органами центральних органів
виконавчої влади з питань лісового
господарства та охорони навколишнього
природного середовища.

Аналогічне положення міститься й у ст.
20 ЗК України.

До одержання в установленому порядку
державними лісогосподарськими
підприємствами державних актів на
право постійного користування
земельними лісовими ділянками,
документами, що підтверджують це право
на раніше надані землі, є
планово-картографічні матеріали
лісовпорядкування (п. 5 Прикінцевих
положень ЛК України).

Повноваження органів виконавчої влади
та органів місцевого самоврядування
щодо передачі земельних ділянок у
власність або у користування
передбачені ст. 122 ЗК України,
відповідно до ч. 1 якої сільські,
селищні, міські ради передають
земельні ділянки у власність або у
користування із земель комунальної
власності відповідних територіальних
громад для всіх потреб.

Відповідно до ст. 149 ЗК України земельні
ділянки, надані у постійне
користування із земель державної та
комунальної власності, можуть
вилучатися для суспільних та інших
потреб за рішенням органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування.

Вилучення земельних ділянок
провадиться за згодою
землекористувачів на підставі рішень
Кабінету Міністрів України, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевих державних адміністрацій,
сільських, селищних, міських рад
відповідно до їх повноважень.

У разі видання органом виконавчої
влади або органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним (ст. 155 ЗК
України).

Так судом встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
рішенням Вишгородської міської ради
від 29 грудня 2009 року № 31/16 передано
безкоштовно у приватну власність
земельні ділянки 111 громадян.

Пунктом 96 зазначеного рішення передано
безкоштовно у приватну власність
ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,12 га
для ведення садівництва в СТ «Дніпро -
8», яке розташоване в адміністративних
межах Вишгородської міської ради.

На підставі вказаного рішення ТОВ «ЛА
ЗЕМГРУП» розроблено технічну
документацію щодо складання державних
актів на право власності на земельні
ділянки громадянам України згідно
додатку для ведення садівництва в
межах СТ «Дніпро - 8» на території
Вишгородської міської ради, в тому
числі щодо складання державного акту
на право власності на земельну ділянку
ОСОБА_1

19 жовтня 2010 року на підставі вказаного
рішення Вишгородської міської ради
ОСОБА_1 отримав державний акт серії ЯЛ
329817 на право власності на земельну
ділянку площею 0,1041 га, з кадастровим
номером :38:095:0156, який
зареєстровано в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
користування землею, договорів оренди
землі 8 жовтня 2010 року за № 46.

Згідно планово-картографічних
матеріалів лісовпорядкування (Планшет
№5), розроблених та затверджених в 1993
році при проведенні базового
лісовпорядкування зазначена земельна
ділянка є земельною ділянкою лісового
фонду, відноситься до земель
лісогосподарського призначення,
розташована в кварталі 166
Старосільського лісництва та
перебуває в постійному користуванні ДП
«Вищедубечанське лісове
господарство».

Станом на час прийняття оскаржуваного
рішення з постійного користування не
вилучалась, жодних погоджень на її
вилучення ДП «Вищедубечанське лісове
господарство» не надавало.

Крім того, належність спірної
земельної ділянки (кадастровий номер
:38:095:0167) до земель лісового фонду
підтверджується інформацією з відділу
Держземагенства у Вишгородському
районі від 11 лютого 2013 року.

Згідно листа відділу Держземагентсва у
Вишгородському районі Київської
області від 15 лютого 2013 року № 308 спірна
земельна ділянка (кадастровий номер
:38:095:0156) накладається на земельну
ділянку ДП «Вищедубечанське лісове
господарство».

Дані обставини також підтверджуються
листами: відділу Держземагенства у
Вишгородському районі Київської
області від 20 лютого 2012 року № 340, 8 та 11
лютого 2013 року № № 234 та 243, відповідно,
ДП «Вищедубечанське лісове
господарство» від 16 та 20 лютого 2012 року
№ № 75 та 76 відповідно, а також
картографічними матеріалами.

Згідно інформації відділу
Держземагенства України
проектно-технічна документація із
землеустрою щодо відведення у
користування земельної ділянки СТ
«Дніпро - 8» на території Вишгородської
міської ради на погодження не
надходила, а перебувала в постійному
користуванні ДП «Вищедубечанське
лісове господарство».

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що оскільки спірна земельна
ділянка не перебувала в користуванні
СТ «Дніпро - 8», вона не могла бути
надана ОСОБА_1, як члену товариства,
тому Вишгородська міська рада
незаконно прийняла п. 96 рішення № 31/16 на
підставі ч. 1 та 2 ст. 118 ЗК України.
Вишгородська міська рада повинна була
діяти в межах вимог визначених
частинами 6-9 ст. 118 ЗК України.

Для отримання земельної ділянки для
ведення садівництва у власність ОСОБА_1
повинен був звернутись до
Вишгородської міської ради і заявою
про надання дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність,
розробити проект землеустрою та
погодити його, після чого звернутись до
Вишгородської міської ради для
затвердження вказаного проекту
землеустрою, тільки після проведення
вказаних дій отримати земельну ділянку
у власність.

Проект землеустрою щодо відведення у
власність земельної ділянки для
ведення садівництва ОСОБА_1 не
розроблявся та не затверджувався.

Лісогосподарське цільове призначення
спірної земельної ділянки згідно ст. 20
ЗК України не змінювалося.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що районним суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом. Суд сприяє всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи.

Зважаючи на викладене, суд прийшов до
вірного висновку, що п. 96 рішення
Вишгородської міської ради № 31/16 від 26
грудня 2009 року прийнято всупереч вимог
земельного, лісового та цивільного
законодавства, що порушує права
власника - держави та інтереси
постійного землекористувача - ДП
«Вищедубечанське лісове
господарство», а тому підлягає
скасуванню, як і державний акт серії ЯЛ
329817 на право власності на спірну
земельну ділянку, виданий на його
підставі.

Отже докази та обставини, на які
посилається апелянт в апеляційній
скарзі були предметом дослідження
судом першої інстанції та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судом були дотримані
норми матеріального та процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги та зміст
оскаржуваного судового рішення не
дають підстав для висновку про те, що
судом при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. 309 ЦПК України є
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307-308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 20 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий Судді: