УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О., суддів:
Ізмайлової Т.Л.,Кадєтової О.В.,
Мостової Г.І.,Наумчука М.І.,розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_6 до голови правління
житлово-будівельного кооперативу
«Обчислювач-9» Богданова Анатолія
Володимировича про визнання дій
неправомірними, відшкодування
майнової шкоди та витрат на правову
допомогу, за касаційною скаргою ОСОБА_6
на рішення Святошинського районного
суду м. Києва від 01 червня 2013 року та
ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 29
серпня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
суду із вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що головою правління
ЖБК «Обчислювач-9» Богдановим А.В. їй
було відмовлено у видачі довідки форми
«ЖС2» про забезпеченість житловою
площею та комунальними послугами для
повторного призначення житлової
субсидії з червня 2012 року, а саме
відмовлено у проставленні печатки
кооперативу на зазначеній довідці з
підстав не надання позивачем згоди на
обробку її персональних даних.

Крім того, позивач зазначала, що
Святошинська районна у м. Києві
державна адміністрація листом від 06
липня 2012 року повідомила позивача про
неможливість призначення їй субсидії з
червня 2012 року, у зв'язку із тим, що ЖБК
«Обчислювач-9» було відмовлено у
наданні довідки про забезпеченість
позивача житловою площею та
комунальними послугами для розрахунку
та призначення ОСОБА_6 субсидії на
відповідний запит РДА Святошинського
району.

ОСОБА_6 просила суд визнати
протиправною відмову відповідача у
видачі довідки форми «ЖС2», стягнути з
голови правління ЖБК
«Обчислювач-9» на її користь 855,40 грн -
субсидії за п'ять місяців, 1 100,00 грн -
витрати на правову допомогу.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 01 червня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 29 серпня
2013 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування судових рішень
судів попередніх інстанцій з
ухваленням нового рішення, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі, мотивуючи свої вимоги
порушенням судами попередніх
інстанцій норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення та відмовляючи у
задоволенні позову, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився і суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що відмова голови
правління ЖБК «Обчислювач-9» Богданова
А.В. у видачі довідки форми «ЖС2»
позивачу була правомірною, оскільки
базується на вимогах Закону України
«Про захист персональних даних».

Проте, з такими висновками судів
попередніх інстанцій погодитися не
можна, з огляду на наступне.

Судом установлено, що ЖБК
«Обчислювач-9» має право на обробку
персональних даних ОСОБА_6, яка є
власником квартири АДРЕСА_1. Проживає
та зареєстрована за зазначеною
адресою.

29 липня 2012 року ОСОБА_6 подала заяву
голові правління ЖБК «Обчислювач-9»
Богданову А.В., в якій просила надати їй
довідку про забезпеченість житловою
площею та комунальними послугами,
оформлену належним чином в п'ятиденний
термін.

Головою правління ЖБК «Обчислювач-9»
було відмовлено позивачу у видачі
даної довідки, оскільки ОСОБА_6 не було
надано згоди на обробку своїх
персональних даних володільцю бази
даних.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що Управління праці та
соціального захисту населення
Святошинської районної в місті Києві
державної адміністрації зверталося до
ЖБК «Обчислювач-9» із запитом щодо
надання довідки про забезпеченість
житловою площею та комунальними
послугами для розрахунку та
призначення ОСОБА_6 субсидії. Головою
правління ЖБК «Обчислювач-9»
відмовлено в надані зазначеної
довідки, оскільки, останньою не надано
письмової згоди на обробку
персональних даних.

Актом перевірки додержання
законодавства у сфері захисту
персональних даних від 23 листопада 2012
року, складеного Державною службою
України з питань захисту персональних
даних встановлено факт позбавлення
права органів державної влади та
органів місцевого самоврядування, в
особі Управління праці та соціального
захисту населення Святошинської
районної в місті Києві державної
адміністрації, на безперешкодний та
безоплатний доступ до персональних
даних, відповідно до їх повноважень,
чим порушено ст. 19 Закону України «Про
захист персональних даних».

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про
захист персональних даних», що діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин, володілець
персональних даних - фізична або
юридична особа, якій законом або за
згодою суб'єкта персональних даних
надано право на обробку цих даних, яка
затверджує мету обробки персональних
даних, встановлює склад цих даних та
процедури їх обробки, якщо інше не
визначено законом.

Суб'єкт персональних даних - фізична
особа, стосовно якої відповідно до
закону здійснюється обробка її
персональних даних.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про
захист персональних даних» суб'єктами
відносин, пов'язаних із персональними
даними, зокрема, є: суб'єкт персональних
даних та володілець персональних
даних.

Обробка персональних даних
здійснюється для конкретних і законних
цілей, визначених за згодою суб'єкта
персональних даних, або у випадках,
передбачених законами України, у
порядку, встановленому законодавством.
(частина п'ята статті 6 Закону України
«Про захист персональних даних»)

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України
«Про захист персональних даних»
суб'єкт персональних даних має право,
зокрема, на доступ до своїх
персональних даних.

Згідно ст. 11 Закону України «Про захист
персональних даних» підставою
виникнення права на використання
персональних даних, зокрема, є дозвіл
на обробку персональних даних, наданий
володільцю бази персональних даних
відповідно до закону виключно для
здійснення його повноважень.

Статтею 16 Закону України «Про захист
персональних даних» передбачено, що
суб'єкт відносин, пов'язаних з
персональними даними, подає запит щодо
доступу до персональних даних
володільцю персональних даних. У
запиті зазначаються, зокрема, прізвище,
ім'я та по батькові, місце проживання
(місце перебування) і реквізити
документа, що посвідчує фізичну особу,
яка подає запит (для фізичної особи -
заявника). Суб'єкт персональних даних
має право на одержання будь-яких
відомостей про себе у будь-якого
суб'єкта відносин, пов'язаних з
персональними даними, за умови надання
інформації, визначеної у пункті 1
частини четвертої цієї статті, крім
випадків, установлених законом.

Згідно п. 1.9. Типового порядку обробки
персональних даних у базах
персональних даних, затвердженого
Наказом Міністерства юстиції України 30
грудня 2011 року № 3659/5, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 03 січня
2012 року за № 1/20314, відповідальна особа
або структурний підрозділ відповідно
до покладених завдань, зокрема,
забезпечує доступ суб'єктів
персональних даних до власних
персональних даних.

Оскільки, ОСОБА_6 звернулась до
відповідача в межах та із дотриманням
встановленого законом порядку доступу
до персональних даних, колегія суддів
приходить до висновку, що вона, як
суб'єкт персональних даних, мала право
на доступ до власних персональних
даних, зокрема, на отримання довідки
про забезпеченість житловою площею та
комунальними послугами.

У порушення вимог ст. 214 ЦПК України суд
першої інстанції в повній мірі не
з'ясував обставини справи, не встановив
характер спірних правовідносин,
правову норму, що підлягає
застосуванню, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Апеляційний суд, розглядаючи справу, на
порушення вимог ст. 303 ЦПК України
доводів апеляційної скарги належним
чином не перевірив та на порушення
вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України дійшов
передчасного висновку про те, що
оскаржуване рішення є законним та
обґрунтованим.

Допущені судами неправильне
застосування норм матеріального та
порушення норм процесуального права
унеможливили встановлення фактичних
обставин справи, що мають значення для
правильного її вирішення, рішення
судів першої та апеляційної інстанції
на підставі ч. 2 ст. 338 ЦПК України
підлягають скасуванню з передачею
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 01 червня 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 29 серпня
2013 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_6 до голови
правління житлово-будівельного
кооперативу «Обчислювач-9» Богданова
Анатолія Володимировича про визнання
дій неправомірними, відшкодування
майнової шкоди та витрат на правову
допомогу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О.
Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова
Г.І. Мостова М.І. Наумчук