Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/2810/14
Головуючий у 1 інстанції Котляр А.М.
Суддя-доповідач Краснокутська О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Пільщик Л.В.,

Суддів: Краснокутської О.М.,

Сапун О.А.,

При секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 06 травня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
третя особа: Міське комунальне
підприємство «Основаніє» про зміну
умов договору найму квартири, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя
особа: МКП «Основаніє» про зміну умов
договору найму квартири.В
обґрунтування позову позивач зазначав,
що в неприватизованій квартирі
АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають:
він -ОСОБА_3, відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5
Житлова площа квартири складає 32,8 кв.м.,
квартира має дві кімнати площею 20, 9 та
11, 9 кв.м. Кімнати є ізольованими. Між
сторонами склався порядок
користування квартирою, за яким
позивач користується
кімнатою,площею11,9 кв.м.,а відповідчі-
кімнатою,площею20,9 кв.м. У позивача
виник конфлікт із його матір'ю ОСОБА_4
та сестрою ОСОБА_5 з приводу
користування квартирою,які вживають
заходів щоб він виселився із квартири.

На підставі викладеного ,посилаючись
на вимоги ст.104 ЖК України ,позивач
просив суд змінити договір найму
квартири, виділити йому в користування
кімнату площею 11,9 кв.м., відповідачам
кімнату 20,9 кв.м., решту приміщень
залишити в загальному користуванні.

Рішенням Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 06 травня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду, ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню за таких
підстав.

Згідно до вимог ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Згідно до вимог ст.. 213 ЦПК України
Рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення,яким суд,виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення,ухвалене на
основі повно і всебічно з»ясованих
обставин ,на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і
заперечень,підтверджених тими
доказами,які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно до вимог ст.. 214ч.1 ЦПК під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема,
такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються;3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин;

4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин;

Оскаржуване рішення не
відповідає зазначеним вимогам закону.

Судом першої інстанції
встановлено і з матеріалів справи
вбачається,що в неприватизованій
квартирі АДРЕСА_1 ,яка перебуває на
балансі МКП «Основаніє», зареєстровані
та проживають: позивач ОСОБА_3,
відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 Житлова
площа квартири складає 32,8 кв.м.,
квартира має дві кімнати площею 20, 9 та
11, 9 кв.м. Кімнати є ізольованими. Розмір
житлової площі,що припадає на кожного
члена сім»ї складає10.9 кв.м.

Із позовної заяви ОСОБА_3 видно,що
підставами для зміни умов договору
житлового найму він зазначає те,що між
сторонами склались неприязнені
стосунки через користування спірним
житловим приміщенням ,що вбачається із
відповідей начальника Хортицького
районного відділу ГУ МВС України у
Запорізькій області від
03.012014р,05.02.2014р,17.04.2014р(а.с.51-53) ,пояснень
сторін та інших матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив із того,що надання у
користування позивачу кімнати, площею
11,9 кв.м., а відповідачам-
кімнати,площею20,9 кв.м. порушить
житлові права відповідачів,оскільки
вони у такому разі будуть займати
площу,яка є меншою,ніж та,яка припадає
на кожного з них, а також із того,що за
вимогами ст.47 ЖК України норма жилої
площі встановлена в розмірі 13,65 кв.м. на
одну особу.

З такими висновками судова
колегія не може погодитись,виходячи із
наступного.

Відповідно до п.16 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
деякі питання, що виникли у практиці
застосування судами Житлового кодексу
України» № 2 від 12 квітня 1985 року у силу
ст. 104 ЖК України суд вправі
задовольнити вимоги члена сім'ї
наймача про поділ жилого приміщення,
якщо жилу площу, що припадає на нього
(або з урахуванням укладеної угоди про
порядок користування жилим
приміщенням), може бути виділено у
вигляді ізольованого приміщення, яке
складається з однієї або кількох
кімнат, розмір якого не менше
встановленого для надання одній особі.
При поділі жилого приміщення за
вимогою члена сім'ї наймача йому може
бути виділено ізольоване жиле
приміщення розміром меншим за жилу
площу, що припадає на нього. Однак поділ
не може бути допущений, коли це
призведе до штучного погіршення
житлових умов позивача і викличе
необхідність постановки його на облік,
як такого, що потребує поліпшення
житлових умов.

За змістом п. 13 Правил обліку
громадян,що потребують покращення
житлових умов, і надання їм житлових
приміщень в Українській РСР,
Затверджених постановою Ради
міністрів УРСР і Укрсовпрофа від
11.12.1984р.№470(далі- Правил), п.3 постанови
виконавчого комітету Запорізької
обласної ради народних депутатів і
президії обласної ради профспілок №2
від 08 січня 1985р.»Про правила обліку
громадян,що потребують покращення
житлових умов, і надання їм житлових
приміщень» такими,що потребують
покращення житлових умов визнаються
громадяни,що забезпечені житловою
площею менше,ніж 6 квадратних метрів на
кожного члена сім»ї.

Відповідно до ст. 104 ЖК України
член сім'ї наймача вправі вимагати, за
згодою інших членів сім'ї, які
проживають разом з ним, укладення з ним
окремого договору найму, якщо жилу
площу, що припадає на нього, може бути
виділено у вигляді приміщення, яке
відповідає вимогам статті 63 цього
Кодексу.

Згідно зі ст. 63 ЖК України
предметом договору найму жилого
приміщення у будинках державного і
громадського житлового фонду є окрема
квартира або інше ізольоване жиле
приміщення, що складається з однієї чи
кількох кімнат, а також одноквартирний
жилий будинок. Не можуть бути
самостійним предметом договору найму:
жиле приміщення, яке хоч і є
ізольованим, проте за розміром менше
від встановленого для надання одній
особі, частина кімнати або кімната,
зв'язана з іншою кімнатою спільним
входом, а також підсобні приміщення
(кухня, коридор, комора тощо).

Згідно до вимог ст.48ч.1 ЖК України
жиле приміщення надається громадянам у
межах норми жилої площі,але не менше
розміру,який визначається Кабінетом
Міністрів України і Фідерацією
професійних спілок України.

Згідно до п.53 Правил житлове
приміщення надається громадянам в
межах 13,65 кв.метрів житлової площі на
одну особу,але не менше рівня середньої
забезпеченості громадян житловою
площею у даному населеному пункті.

Згідно зазначеної вище постанови
виконавчого комітету Запорізької
обласної ради народних депутатів і
президії обласної ради профспілок №2
від 08 січня 1985р. середня забезпеченість
житловою площею на одну особу в м.
Запоріжжі дорівнює 8 кв.метрів.

Оскільки житлова площа,яку
займають сторони у справі дорівнює 32,8
кв.м. і на кожного мешканця в квартирі
припадає по 10,9кв.м.,то виділення
позивачу кімнати,площею 11,9 кв.м і двом
відповідачам кімнати 20,9 кв.м. не
порушує вимоги ст.ст.63,104 ЖК України, а
тому хоча і не доведено визначення
сторонами добровільно порядку
користування житловим приміщенням,
позовні вимоги ОСОБА_3 не суперечать
вимогам закону, а з урахуванням
наведених доказів про те,що між
сторонами склались неприязнені
стосунки через користування житловим
приміщенням, судова колегія приходить
до висновку,що способом вирішення
спору є встановлення судом порядку
користування спірною квартирою і зміна
умов договору житлового найму між
сторонами ,проте суд першої інстанції,
не надавши належної оцінки доказам у
справі і неправильно застосувавши
матеріальний закон - ст.47 ЖК
України,яким встановлена лише
максимальна норма житлової площі на
одну особу,дійшов помилкових
висновків про неможливість
задоволення позову і неправильно
вирішив спір,постановивши незаконне і
необґрунтоване рішення,яке підлягає
скасуванню з постановленням нового
рішення про задоволення позовних вимог
ОСОБА_3

Керуючись ст.ст.307,309 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 06 травня 2014 року у цій
справі скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Встановити такий порядок користування
квартирою АДРЕСА_1 виділити у
користування ОСОБА_3 кімнату, площею 11,9
квадратних метрів.

Виділити у користування ОСОБА_4 та
ОСОБА_6 кімнату,площею20,9 квадратних
метрів.

Місця загального користування:
кухню,коридор,ванну кімнату ,санвузол
залишити у спільному користуванні
сторін.

Зобов»язати Запорізьке міське
комунальне підприємство «Основаніє»
укласти зі сторонами окремі договори
житлового найму,відкривши особистий
рахунок на кімнату площею 11,9
квадратних метрів в квартирі АДРЕСА_1
на ім.»я ОСОБА_3.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: