________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 2-6535/11
Провадження № 2/520/1400/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого-судді - Куриленко О.М.

за участю секретаря - Баранової
Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства "Енергопостачальна
Компанія Одесаобленерго" в особі
«Південний РЕМ» про захист прав
споживача,

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2011 року позивач звернулась до
суду з позовом, який в подальшому
неодноразово уточнювала, та згідно
останньої редакції від 04.07.2014 року
просила суд ухвалити рішення, яким
визнати дії ПАТ «Одесаобленерго» в
особі Південного РЕМ - протиправними,
такими, що порушують права позивача
ОСОБА_1, як власника домоволодіння та як
споживача електроенергії. Зобов'язати
відповідача усунути порушення прав
позивача, як споживача електроенергії,
усунути перешкоди у здійсненні прав
ОСОБА_1, як власника дачного будинку та
споживача електроенергії, наступним
шляхом: зобов'язати відповідача
укласти з ОСОБА_1 договір щодо
постачання електроенергії до дачного
будинку за адресою АДРЕСА_1, оформити
належним чином на її ім'я прилад обліку
- електролічильник, що встановлений в
будинку позивача, вести належним чином
облік спожитої позивачкою
електроенергії та виставляти належним
чином рахунки для оплати за спожиту
електроенергію на ім'я позивачки. При
укладанні договору, зобов'язати
відповідача провести розрахунок
споживання електроенергії, відповідно
до реальних обсягів споживання, за
тарифом НКРЕ (Л 20-21) 1.3 (населення, яке
проживає в житлових будинках,
обладнаних кухонними електроплитами (у
тому числі, у сільській місцевості) - як
для будинку, що має суто електричні
інженерні мережі та електричну плиту.
Зобов'язати відповідача надавати до
будинку позивачку електроенергію
належної напруги 220 V.

Свої вимоги мотивував тим, що вона є
власником дачного будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1
Відповідач по справі надає послуги
електропостачання мешканцям будинків,
розташованих в районі, де вона мешкає.

У 1996 році на підставі судового рішення
булла затверджена мирова угода між
ОСОБА_4 та позивачем та був розділений
пай в ДБК «Металург», належний бабусі
позивача, внаслідок чого у ОСОБА_4 та
сестер ОСОБА_1 виникло право власності
на різні дачні будинки.

У 2004 році позивач провела
відновлювальні ремонтні роботи в
своєму будинку, під час яких був
самовільно замінений старий
електролічильник, у зв`язку з чим з неї
був стягнутий штраф на користь
відповідача. У той же час позивач
звернулась до відповідача з заявою про
оформлення належним чином
нововстановленого лічильника, однак,
відповідач відмовляється укласти з нею
договір щодо електропостачання. Крім
того, відповідач проводить невірне
нарахування сум за спожиту
електроенергію та здійснює постачання
електроенергії неналежної якості.

Вищевказані обставини і стали
підставою для звернення до суду з даним
позовом.

Особи, що беруть участь у справі, про
час і місце судового розгляду
сповіщені належним чином у порядку
ст.74, 76, 77 ЦПК України.

Позивач у судовому засіданні позов
підтримала в повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві.

Представник відповідача ПАТ «ЕК
Одесаобленерго» позов не визнав, в його
задоволенні просив відмовити в повному
обсязі, посилаючись на його
безпідставність.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

У судовому засіданні встановлено, що за
адресою АДРЕСА_1 членом якого є також
ОСОБА_1

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 22 березня 1998 року було
затверджено мирову угоду, згідно якої
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_1 перейшло в
користування, володіння, розпорядження
територією дачі за адресою АДРЕСА_1
загальною площею 130 кв.м., а ОСОБА_7
територія дачі за тією ж адресою
загальною площею 110 кв.м.

З матеріалів справи вбачається, що
особовий рахунок за адресою: АДРЕСА_1
відкритий на ОСОБА_7, в той час як
позивач у справі ОСОБА_1 абонентом ПАТ
«Одесаобленерго» не являється.

Постачання електричної енергії
споживачам здійснюється у
відповідності до вимог Закону України
«Про електроенергетику» та Правил
користування електричною енергією для
населення, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України від 26 липня
1999 року № 1357.

У результаті проведення
представниками ПАТ
«Електропостачальна Компанія
Одесаобленерго» чергового планового
обстеження електроустановок побутових
споживачів щодо виявлення споживання
електричної енергії поза приладами
обліку споживача, який є позивачем по
справі, був виявлений факт порушення
Правил користування електричною
енергією для населення, шляхом
самовільного заміни
електролічильника, про що 27.04.2005 року
був складений протокол №135 (а.с.15).

Крім того, 12 листопада 2004 року
працівниками відповідача був
складений акт № 214691, з якого
вбачається, що ОСОБА_1 самовільно
замінила електролічильник в будинку по
АДРЕСА_1 (а.с.16).

У зв'язку з порушенням п. 42 ПКЕЕ, згідно
п. 53 Правил та Методики розрахунку
розміру відшкоджування збитків,
заподіяних електропоставнику
внаслідок порушення споживачем ПКЕЕ
від 29.12.1999 року № 919/4212, позивачу було
виписано додатковий рахунок на суму 234,
34 гривень.

Відповідно до п. 3 Правил користування
електричною енергією для населення,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України 26.07.1999 року №1357, які
регулюють відносини між громадянами
(споживачами електричної енергії) та
енергопостачальниками, передбачено, що
споживання електричної енергії
здійснюється на підставі договору про
користування електричною енергією між
споживачем і енергопостачальником, що
розробляється енергопостачальником
згідно з Типовим договором про
користування електричною енергією і
укладається на три роки.

Крім цього, згідно ст. 26 Закону України
«Про електроенергетику», ст.ст. 19, 20
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги», відносини між учасниками
договірних відносин у сфері житлово -
комунальних послуг, в тому числі
споживання електричної енергії,
здійснюються виключно на договірних
засадах.

Згідно п. 7 Правил, для споживання
електроенергії новий наймач (власник)
квартири або іншого об'єкта повинен
звернутися до енергопостачальника для
укладення договору про користування
електричною енергією. Після чого
енергопостачальник протягом 3 днів у
містах та 7 днів у сільській місцевості
підключає квартиру або об'єкт
споживача до електропостачання.

Пунктом 3 зазначених Правил
передбачено, що енергопостачальники,
що здійснюють постачання електричної
енергії на закріпленій території, не
мають права відмовити споживачу,
об'єкти якого розташовані на цій
території, в укладенні договору про
користування електричною енергією.

Правовідносини щодо постачання та
споживання електричної енергії у
помешкання за адресою: АДРЕСА_1
оформлені між ПАТ " Електропостачальна
Компанія Одесаобленерго "
(енергопостачальник) та ОСОБА_7, що
підтверджується відкритим на її ім'я
особовим рахунком № НОМЕР_1. Прилад
обліку у 1979 р. був встановлений
власнику будинку ОСОБА_7 Більш того, у
теперішній час ОСОБА_7 здійснила
відчуження належного їй дачного
будинку на користь іншої особи, таким
чином, ОСОБА_1 не є правонаступником
ОСОБА_7

В порушення п. 3, п. 7 Правил, ОСОБА_1 не
зверталась на адресу ПАТ
«Електропостачальна Компанія
Одесаобленерго» для укладення
договору про користування
електроенергією за адресою: АДРЕСА_1.
ПАТ «Електропостачальна Компанія
Одесаобленерго» не відмовляло ОСОБА_1 в
укладені договору про користування
електроенергіє, таким чином не
порушувало її права, як споживача, тому
будь-які доводи позивачки про
порушення її прав, як споживача є
безпідставними та необгрунтованими,
так як письмових доказів звернення до
відповідача позивач суду не надала.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Позивачкою не надано жодних доказів на
обґрунтування своїх вимог про
порушення її прав, як споживача, а
висновок судової електротехнічної
експертизи № 9863/31 від 23.05.2014 року,
виготовлений на підставі ухвали суду
від 04.04.2014 року, не є доказом порушення
прав позивача та відмови ПАТ
«Одесаобленерго» укласти з нею
договір.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені
законом способи охорони цивільних прав
у разі їх порушення чи реальної
небезпеки такого порушення.

Позивач може скористатись не будь-яким,
а конкретним способом захисту свого
права. Спосіб захисту порушеного права
частіше за все визначається
спеціальним законом, який регламентує
конкретні цивільні правовідносини. Під
способами захисту порушеного права
частіше за все визначається
спеціальним законом, який регламентує
конкретні цивільні правовідносини. Під
способами захисту суб'єктивних
цивільних прав розуміють закріплені
законом матеріально-правові заходи
примусового характеру, допомогою яких
проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на правопорушника. Загальний перелік
таких способів захисту цивільних прав
та інтересів передбачений ст. 16 ЦК
України.

Доводи позивачки по справі ОСОБА_1 про
порушення її прав, як споживача ПАТ
«Електропостачальна Компанія
Одесаобленерго» безпідставні,
оскільки ОСОБА_1 не є споживачем ПАТ
«Електропостачальна Компанія
Одесаобленерго», в правовідносинах з
останнім не перебуває.

Належних та допустимих доказів, в
розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на
підтвердження неправомірних дій ПАТ
«Електропостачальна Компанія
Одесаобленерго» позивач не надала.

Тому, з огляду на викладене, враховуючи
принцип диспозитивності цивільного
судочинства, закріплений в ст. 11 ЦПК
України, суд приходить до висновку про
необґрунтованість вимог позивача щодо
неправомірності дій відповідача, а
тому вважає за необхідне відмовити
ОСОБА_1 в задоволенні позову в цій
частині.

Крім того, на думку суду, не підлягає
задоволенню й вимога позивача про
зобов'язання відповідача надавати до
будинку електроенергію належної
напруги 220 V та вести належним чином
облік спожитої електроенергії,
оскільки відповідно до положень
цивільного законодавства захисту
підлягає лише порушене право
громадянина, а не припущення можливого
порушення цього права в майбутньому.

До того ж не є прерогативою суду
визначення та корегування кола прав та
обов'язків суб'єктів цивільних
правовідносин, які визначені
нормативно-правовим актом
уповноваженого державного органу,
наділеного такими повноваженнями.

Таким чином, ПАТ «Електропостачальна
Компанія Одесаобленерго» не порушило
прав та свобод ОСОБА_1, відтак, позов
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства "Електропостачальна
Компанія Одесаобленерго" в особі
«Південний РЕМ» про захист прав
споживача є необґрунтованим та не
підлягає задоволенню.

Також суд зазначає, що відповідно до
під. 1 п. 10.2. р. 10 Правил споживач
електричної енергії зобов'язаний
користуватися електричною енергією
виключно на підставі договору
(договорів).

Договір про постачання електричної
енергії є основним документом, який
регулює відносини між постачальником
електричної енергії за регульованим
тарифом, що здійснює свою діяльність на
закріпленій території, і споживачем та
визначає зміст правових відносин, прав
та обов'язків сторін. Споживання
електричної енергії без договору не
допускається. При укладенні договору
про постачання електричної енергії
сторони визначають його зміст на
основі типового договору (п.п. 5.1., 5.2. р. 5
правил).

Форма та зміст (умови) типового
договору затверджені Правилами
користування електричною енергією для
населення, затвердженими постановою
Кабінету Міністрів України № 1357 від 26
липня 1999 року з відповідними змінами.

У відповідності до положень Закону
України «Про електроенергетику» від 16
жовтня 1997 року № 575/97-ВР та Правил
користування електричною енергією для
населення, затвердженими постановою
Кабінету Міністрів України від 26 липня
1999 року № 1357, споживач зобов'язаний
укласти договір користування
електричною енергією, підготовлений
енергопостачальнимком на основі
типового договору, однак, механізм
примусового виконання такого обов'язку
відсутній.

Враховуючи викладене вище, суд
приходить до висновку, що договір про
користування електроенергією з
позивачем не укладено, а відповідно до
чинного законодавства ОСОБА_1 повинна
звернутися на адресу ПАТ
«Електропостачальна Компанія
Одесаобленерго» для укладення
договору про користування
електроенергією та усі перерахунки
споживачу проводяться з моменту
укладення договору про користування
електроенергією. У зв`язку з тим, що
доказів звернення позивача до ПАТ
«Електропостачальна Компанія
Одесаобленерго» суду надано не було,
суд вважає, що у задоволенні позову
слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10-11, 60, 88, 209, 212, 213, 214-215
ЦПК України, ст.ст. 525, 526 ЦК України,
Правилами користування електричною
енергією для населення, затвердженими
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 1357 від 26 липня 1999 року з наступними
змінами та доповненнями, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
"Енергопостачальна Компанія
Одесаобленерго" в особі «Південний
РЕМ» про захист прав споживача -
відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено
до апеляційного суду Одеської області
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення через Київський районний
суд м.Одеси.

Суддя
Куриленко О. М.