САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м.
У Х В А Л А

04.04.2014 року

Самарський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Мірошниченко Н.В.

при секретарі
Ременяк М.С.

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду в м. Дніпропетровську подання
Самарського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції, стягувач
ОСОБА_1 про вирішення питання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон ОСОБА_2,

В С Т А Н О
В И В:

Самарський відділ державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції звернувся
до суду з поданням, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби, в якому просить
обмежити ОСОБА_2, який проживає за
адресою: АДРЕСА_1 у праві виїзду за
кордон до повного виконання ним
зобов'язань на користь ОСОБА_1
відповідно до виконавчого листа № 12-93
від 04.06.1997р. виданого Самарським
районним судом м.Дніпропетровська про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_3 1996р. в
розмірі ? частини від усіх видів доходу
боржника. Державним виконавцем 22.09.2004 р.
було винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження.

Згідно п.18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

У відповідності до вимог ст.377-1 ЦПК
України питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Разом з тим, суд зважує на те, що
державний виконавець в судове
засідання не з'явився.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України, кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд і в'їзд в Україну,
порядок оформлення документів для
зарубіжних поїздок, випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України визначаються
Законом України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України»(зі змінами), відповідно до ст. 6
якого передбачено, що громадянинові
України може бути тимчасово відмовлено
у видачі паспорта та громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадках, якщо діють
неврегульовані аліментні, договірні чи
інші невиконані зобов'язання - до
виконання зобов'язань, або розв'язання
спору за погодженням сторін у
передбачених законом випадках, або
забезпечення зобов'язань заставою,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, а він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

Крім того, слід зазначити що право
державного виконавця на звернення з
поданням до суду про тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон
виникає лише у разі ухилення боржника
від виконання, покладених на нього
рішенням суду, зобов'язань, тобто
наявність лише самого зобов'язання не
наділяє державного виконавця правом на
звернення до суду з поданням про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за кордон. Окрім того, факт
ухилення має підтверджуватись
сукупністю доказів, які державний
виконавець повинен зазначити у
поданні.

Взагалі відсутні будь-які документи,
які б свідчили про проведену роботу
державного виконавця.

Як вбачається з матеріалів подання, на
підтвердження доводів, викладених у
поданні, державним виконавцем не
надано жодних доказів. Також зі змісту
подання не вбачається, що ОСОБА_2 має
намір та може ухилитися від виконання
рішення суду шляхом виїзду за межі
України та відсутні дані про наявність
у останнього закордонного паспорту.

Закон України від 21 січня 1994 року "Про
порядок виїзду України і в'їзду в
Україну громадян України" (зі змінами)
регулює порядок здійснення права
громадян України на виїзд з України і
в'їзд в Україну, порядок оформлення
документів для зарубіжних поїздок,
визначає випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України і встановлює порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

За результатами розгляду подання
державного виконавця про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України, яке розглядається в порядку
ст.377-1 ЦПК України, судом виноситься
ухвала. При цьому, порядок тимчасового
обмеження у праві виїзду, за межі
України регулюється Законом України
"Про порядок виїзду з України та в'їзду
в Україну громадян України", відповідно
до якого не передбачено обмеження в
праві виїзду за межі України за ухвалою
суду.

За таких обставин, враховуючи вимоги
Закону України "Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України", яким регулюється порядок та
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України, суд не
знаходить підстав для задоволення
подання.

Керуючись ст. 33 Конституції України,
Законом України "Про порядок виїзду з
України та в'їзду в Україну громадян
України", ст.ст.377-1 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

У Х В
А Л И В:

В задоволенні подання Самарського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, стягувач ОСОБА_1
про вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон
ОСОБА_2 - відмовити.

Суддя:
Н.В.Мірошниченко