Справа № 128/2126/14-ц
УХВАЛА

29 травня 2014 р.
м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду
Вінницької області Шевчук Л.П.,
вирішуючи питання про відкриття
провадження у справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення додаткових
витрат на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Вінницького
районного суду Вінницької області з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
додаткових витрат на дитину.

Вивчивши позовну заяву і додані до неї
документи, судом встановлено, що вона
подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК
України, а саме:

- у позовній заяві позивачем не
зазначено повної адреси відповідача, а
саме вулиці на номеру будинку
(квартири) населеного пункту в якому
проживає відповідач та поштового
індексу;

- з тексу позовної заяви вбачається, що
позивач звернулась до суду з позовною
заявою про стягнення додаткових
витрат, відповідно до ст. 185 СК України.
Однак позивачем не обґрунтовано
посилання на дану норму матеріального
права, оскільки вона передбачає
стягнення додаткових витрат на дитину,
що викликані особливими обставинами
(розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом тощо), а не
навчанням. Стягнення аліментів на
утримання повнолітньої дитини, яка
продовжує навчання, передбачено ст. 199
СК України;

- до позовної заяви не додано документу
в підтвердження того, що дитина
проживає разом із позивачем, оскільки
відповідно до ч.3 ст. 199 СК України право
на звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання;

- до позовної заяви додані документи, а
саме копії квитанції ПАТ «ПриватБанк»,
які не читаємі.

Ухвалою Вінницького районного суду
Вінницької області від 15.05.2014 року
позовна заява була залишена без руху та
позивачу надано строк для усунення
недоліків не більше п'яти днів з дня
отримання даної ухвали.

На виконання вимог ухвали суду позивач
ОСОБА_1 надіслала на адресу суду заяву
про усунення недоліків, в якій
зазначено повну адресу проживання
відповідача, його місце народження та
місце роботи, а також до вказаної заяви
позивачем додано довідки сільської
ради від 22.05.2014 року та від 04.12.2013 року та
оригінали квитанцій ПАТ «ПриватБанк» в
підтвердження сплати витрат на
навчання дитини, які подані до суду не
належним чином.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12.06.2009 року
№ 2 «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції», позовна заява подається до
суду в письмовій формі і за змістом
повинна відповідати вимогам статті 119
ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати
особливу увагу, зокрема, на те, що у
позовній заяві повинні не лише
міститися позовні вимоги, а й бути
викладені обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, і зазначені
докази, що підтверджують кожну
обставину.

Дослідивши вищезазначені документи,
вважаю що ухвалу суду від 16.05.2014 року не
виконано належним чином, оскільки
позивачем не усунуті недоліки в
повному обсязі, а саме: позивачем не
додано документу в підтвердження того,
що дитина проживає разом із нею,
оскільки відповідно до ч.3 ст. 199 СК
України право на звернення до суду з
позовом про стягнення аліментів має
той з батьків, з ким проживає дочка, син,
а також самі дочка, син, які продовжують
навчання. Надана позивачем довідка
сільської ради від 22.05.2014 року свідчить
про те, що ОСОБА_3 з 23.08.2012 року вибула на
навчання в м. Городок Рівненської
області та не проживає разом із
позивачем.

Також, надані позивачем квитанції ПАТ
«ПриватБанк» в підтвердження сплати
витрат на навчання дитини подані до
суду не належним чином, а саме не
оформлені на окремому аркуші паперу, не
пронумеровані та не зазначена їх
загальна кількість та сума витрат.

Крім того, позивачем так і не зазначено
норми матеріального права, згідно яких
вона має право на стягнення з
відповідача додаткових витрат на
дитину.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України,
якщо позивач у встановлений строк не
виконає вимоги визначенні статтями 119 і
120 цього Кодексу, позовна заява
вважається неподаною та повертається
позивачеві.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що недоліки позовної заяви, про які
вказано в ухвалі Вінницького районного
суду Вінницької області від 15.05.2014 року
належним чином позивачем не виконані в
повному обсязі, тому позовну заяву слід
вважати неподаною та повернути
позивачу.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню із
заявою до суду, якщо перестануть
існувати обставини, що стали підставою
для повернення заяви (ч. 5 ст. 121 ЦПК
України).

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7
Закону України "Про судовий збір"
сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду в разі
повернення заяви або скарги. Тому
судовий збір в розмірі 243,60 грн.,
сплачений позивачем при зверненні до
Вінницького районного суду Вінницької
області підлягає поверненню.

На підставі викладеного та
керуючись ч.2 ст. 121, ст. ст. 209, 210 ЦПК
України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення додаткових витрат на дитину -
вважати неподаною та повернути
позивачеві.

Управлінню Державної казначейської
служби України у Вінницькому районі
Вінницької області повернути ОСОБА_1
сплачений судовий збір в розмірі 243 грн.
60 коп. згідно квитанції №102155.121.1 від
13.05.2014 року на рахунок № 0071,
одержувач: УДКСУ у Вінницькому районі,
банк одержувача: ГУ ДКСУ у Вінницькій
області, МФО: 802015, .

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Вінницької області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня отримання копії ухвали.

Суддя:
Л.П. Шевчук