Справа №760/5531/14-ц
провадження № 2-2726/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2014 року Солом'янський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Букіної О.М.

при секретарі -
Назарчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про
розірвання шлюбу, мотивуючи свої
вимоги тим, що спільне життя з
відповідачем не склалось через різницю
в поглядах на життя, у зв'язку з цим між
ними постійно виникали непорозуміння,
які привели до взаємного відчуження.

Позивач зазначає, що вони з травня 2010
року не підтримують шлюбних відносин,
спільного господарства не ведуть та
проживають окремо, подальше спільне
проживання у шлюбі та його збереження
стало неможливим, так як сім'я
остаточно розпалася.

Посилається, що почуття любові між ними
втрачено, і строк для примирення, за
таких обставин, не вплине на збереження
та покращення сімейних стосунків.

Тому вважає, що їх шлюб розпався
остаточно і поновити його неможливо.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав у повному обсязі і
просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнала у повному
обсязі і погодилася на розірвання
шлюбу, також вважаючи збереження шлюбу
неможливим. Наслідки визнання
відповідачем позову їй роз'яснені і
зрозумілі. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України
відповідач може визнати позов протягом
усього часу судового розгляду,
зробивши заяву. У разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав, ухвалює
рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає
позов таким, що підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу
України шлюб розривається, якщо судом
буде встановлено, що подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу
суперечило б інтересам одного з них,
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Сторони зареєстрували шлюб 22 лютого 2005
року, про що свідчить відповідне
свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1
від 22.02.2005 року, актовий запис № 141 (а.с.5).
Від цього шлюбу мають доньку - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Встановлено, що сторони тривалий час
не підтримують шлюбних відносин,
спільного господарства не ведуть,
подальше спільне проживання у шлюбі та
його збереження стало неможливим,
оскільки взаєморозуміння та почуття
любові між ними втрачено, і строк для
примирення за таких обставин не вплине
на збереження та покращення сімейних
стосунків.

Спірні питання щодо поділу майна між
сторонами, на даний час відсутні.
Донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після
розірвання шлюбу залишається
проживати з матір'ю.

За таких обставин подальше спільне
проживання сторін і збереження сім'ї
неможливе, шлюб сторін слід розірвати.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір в
розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст.110, 112 СК України, ст.ст.
3,4, 10-11, 57-60, 88, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, задовольнити.

Шлюб, зареєстрований Лівобережним
відділом реєстрації шлюбів м. Києва з
державним Центром розвитку сім»ї від
22.02.2005 року, актовий запис № 141, між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення.

Суддя: