Справа № 209/900/14-ц
Провадження № 2/209/823/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2014 р. Дніпровський
районний суд м. Дніпродзержинська у
складі:

головуючого
Гнєзділова В.Є.

при секретарі
Бойко Н.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна
особистою власністю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про визнання майна особистою
власністю. На обґрунтування своїх
позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 24 квітня 1999року зареєстрували
шлюб, від цього шлюбу у них народилися
двоє дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. В травні 2005 року
сторони по справі вирішили придбати
квартиру АДРЕСА_4 вартістю 50500,00грн.
Спільних коштів сторони не мали, тому
вирішили купити квартиру в кредит. У
відповідності до цього позивачем
ОСОБА_1 з ЗАТ КБ «ПриватБанк» 30 травня
2005 року був укладений кредитний
договір на строк по 29 травня 2025 року.
Між позивачем та ЗАТ КБ «ПриватБанк» 30
травня 2005 року в нотаріальному порядку
був укладений договір іпотеки.
Відповідач за вище наведеними
зобов'язаннями виступив поручителем.
Але після придбання квартири в кредит,
майже зразу відносин між сторонами по
справі погіршилися. Тому позивач
ОСОБА_1 вирішила погасити кредит зразу
достроково та за власний рахунок за
подаровані їй, її батьками кошти. 24
червня 2005 року та 25 червня 2005 року
позивачем на рахунок банку були
перераховані кошти, кредит нею ОСОБА_1
було погашено достроково та знята
заборона щодо відчуження квартири.
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в усному порядку
домовилися, що останній не5 буде
претендувати на квартиру, як на спільну
сумісну власність, а тому й не буде у
ній реєструватися. Рішенням
Дніпровського районного суду м.
Дніпродзержинська від 12 лютого 2014 року
шлюб було розірвано. Відповідач ОСОБА_2
виїхав з квартири, забрав свої речі. 24
січня 2014 року написав власноручно
розписку в якій указав, що квартира
дійсно купувалася за власні кошти
позивача ОСОБА_1, та те що ніяких
претензій до квартири він не має.
Позивач ОСОБА_1 вважає, що квартира
АДРЕСА_4 є її особистою власністю,
оскільки вона була придбана за її
особисті кошти тому і звертається до
суду з відповідною позовною вимогою
для вирішення питання по суті. Просить
суд визнати за нею ОСОБА_1 право
особистої приватної власності на
квартиру АДРЕСА_4 житловою площею
37,5кв.м., загальною площею 64,4 кв.м.

Позивач, ОСОБА_1, у відкрите судове
засідання не з'явилася, але надала суду
заяву, згідно якої просить суд слухати
справу у судовому засіданні без її
участі, позовні вимоги підтримує в
повному обсязі. Суд вважає можливим
розглянути справу за відсутності
відповідачів, згідно вимог ч.2 ст. 158 ЦПК
України.

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання
не з'явився, але надав суду заяву в якій
просить суд слухати справу у судовому
засіданні за відсутністю представника
відповідача, позов визнав у повному
обсязі, проти задоволення позовних
вимог не заперечує. Суд вважає можливим
розглянути справу за відсутності
відповідачів, згідно вимог ч.2 ст. 158 ЦПК
України.

Судом досліджені докази по справі:

- досліджені письмові докази по
справі шляхом оголошення їх у судовому
засіданні;

Вивчивши письмові докази, вивчивши
матеріали справи, з'ясувавши обставини
справи та дослідивши їх доказами, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 316 ЦК України, правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Згідно ст. 319 ЦК України, усім власникам
забезпечується рівні умови здійснення
своїх прав.

Згідно ст. 321 ЦК України, право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.
Право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Згідно ст. 328 ЦК України, право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно ч.1 ст.57 СК України, особистою
приватною власністю дружини, чоловіка
є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу,
але за кошти які належали їй, йому
особисто.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України, докази
встановлюються на підставі...пояснень
сторін, показань свідків, письмових
доказів...

Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка
бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності.

Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

У судовому засіданні встановлені судом
обставини та визначені до них
правовідносини.

Сторони по справі знаходячись з 24
квітня 1999році у зареєстрованому шлюбі,
придбали у 2005 році квартиру
розташовану за адресою: АДРЕСА_4
вартістю 50500,00грн., на придбання якої
спільних коштів подружжя не мало, у
зв'язку з чим позивач ОСОБА_1 30 травня 2005
року з ЗАТ КБ «ПриватБанк» уклала
кредитний договір на строк по 29 травня
2025 року та того ж числа уклала з ЗАТ КБ
«ПриватБанк» в нотаріальному порядку
договір іпотеки. За вище наведеними
зобов'язаннями відповідач ОСОБА_2
виступив поручителем. Але після
придбання квартири в кредит, у зв'язку з
погіршенням відносин між сторонами по
справі, відповідач ОСОБА_2 не
реєструвався за адресою придбаної
квартира, а позивач ОСОБА_1 за власний
рахунок, з коштів подарованих її
батьками, 24 червня 2005 року та 25 червня
2005 року достроково сплатила
вищевказану кредитну суму на підставі
чого була знята заборона щодо
відчуження вищевказаної квартири. 24
січня 2014 року відповідач ОСОБА_2 надав
позивачу розписку в якій зазначив, що
вищевказана квартира розташована за
адресою: АДРЕСА_4 була придбана лише за
власні кошти ОСОБА_1, таким чином
визнавши той факт, що квартира набута
за час шлюбу, але за кошти які належали
тільки позивачу ОСОБА_1 є її особистою
приватною власністю. Рішенням
Дніпровського районного суду м.
Дніпродзержинська від 12 лютого 2014 року
шлюб між сторонами по справі було
розірвано. Таким чином позивач ОСОБА_1
відкрито і безперешкодно користується
квартирою, її право власності на
квартиру ніким не оспорюється, права
інших осіб не порушено.

Суд вважає встановленим наявність
фактів, якими обґрунтовуються вимоги
позивача, з таких мотивів.

Згідно вивчених судом матеріалів
справи, з'ясованих обставин справи які
досліджені доказами, суд прийшов до
висновку про задоволення позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визнання майна особистою
власністю, в зв'язку з тим, що в судовому
засіданні встановлено право власності
набуте позивачем згідно з вимогами
закону на час набуття права власності,
незаконність його не встановлена судом
та не випливає з закону, право
власності ніким не оспорюється, права
інших осіб не порушено, але позивач
ОСОБА_1 не має можливості реалізувати
своє право власника нерухомого майна,
таким чином порушується право
власності позивача. Є підстави для
задоволення позову.

Встановлені судом факти і обставини
справи підтверджуються:

- копією витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно /а.с.4/,
згідно якої підтверджується форма
власності та підстави її виникнення за
ОСОБА_1;

- копією договору купівлі-продажу та
копії витягу з державного реєстру
правочинів /а.с.5-6/, згідно якого
підтверджується факт придбання
спірної квартири позивачем;

- розпискою від 24 січня 2014 року ОСОБА_2
/а.с.7/, згідно якої підтверджується, що
відповідач визнає, що спірна квартира
придбана за особисті кошти позивача
ОСОБА_1;

- розпискою від 24 червня 2005 року ОСОБА_5
та ОСОБА_6 /а.с.8/, згідно якої
підтверджується факт подарунку
грошової суми у розмірі 52000 позивачу
ОСОБА_1 її батьками;

- копією технічного паспорту на
квартиру розташовану за адресою:
АДРЕСА_4 /а.с.9-12/, згідно якої
підтверджуються технічні
характеристики вказаної квартири;

- копіями кредитного договору DZH0GK00770047
від 30 травня 2005 року, договору іпотеки
від 30 травня 2005 року, договору поруки
від 30 травня 2005 року, договору
особистого страхування DZH0GK0342 від 30
травня 2005року, договору страхування
майна /а.с.13-18,21-26/, згідно яких
підтверджується надання кредитних
коштів позивачу для придбання спірної
квартири;

- копіями квитанцій /а.с.19-20/ згідно яких
підтверджується факт надання
кредитних коштів ОСОБА_1 та сплата
особисто позивачем отриманого кредиту;

- копією свідоцтва про народження
/а.с.27-28/, згідно якої підтверджується,
що сторони по справі мають двох дітей;

- копією свідоцтва про одруження /а.с.29/,
згідно якого підтверджується що
сторони по справі знаходились у
зареєстрованому шлюбі;

- висновком від 06 лютого 2014 року /а.с.30-31/,
згідно якого підтверджується ринкова
вартість об'єкта нерухомості - спірної
квартири;

- копією сертифікату, свідоцтва,
посвідчення, довідки №76 від 10 січня 2012
року /а.с.32-36/, згідно яких
підтверджується суб'єкт оцінюючої
діяльності та його кваліфікація.

На підставі ст. 316,319,321,328,392 ЦК України,
керуючись ст. 8, 10, 57, 59, 60, ч.2 ст.158, ч.4
ст.174, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
майна особистою власністю -
задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право особистої
приватної власності на квартиру
АДРЕСА_4 житловою площею 37,5кв.м.,
загальною площею 64,4кв.м.

Рішення може бути оскаржене
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через суд першої інстанції
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя

Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська
В.Є.
Гнєзділов