Справа № 0912/1252/12
Провадження № 2/349/1/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 травня 2014 року
м. Рогатин

Рогатинський районний суд
Івано-Франківської області

у складі : головуючого - судді
Могили Р.Г.

з участю секретаря
Матасової Н.М.

представника позивача
адвоката ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Рогатині
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про реальний
поділ домоволодіння,

в с т а н о в и в:

В серпні 2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5
звернулися в суд із позовом до ОСОБА_6
про реальний поділ домоволодіння, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У зв'язку з смертю ОСОБА_6 ухвалою
Рогатинського районного суду
Івано-Франківської області від 21 січня
2014 року до участі у справі як
відповідачів залучено її
правонаступників - ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Ухвалою Рогатинського районного суду
Івано-Франківської області від 19
травня 2014 року на підставі заяви
представника позивача ОСОБА_5 -
адвоката ОСОБА_1 залишено без розгляду
цивільну справу в частині позову
ОСОБА_5 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про реальний
поділ домоволодіння.

Позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовує тим,
що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1
належить на праві спільної часткової
власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 і ОСОБА_4.
Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. А тому,
з метою усунення невизначеності щодо
володіння і користування
домоволодінням, потрібно провести його
реальний поділ.

У судовому засіданні позивач,
представник позивача - адвокат ОСОБА_1,
позовні вимоги підтримали. З
врахуванням укладення договору
дарування від 07 квітня 2014 року між
ОСОБА_5 , від імені, якого діяв ОСОБА_1
та ОСОБА_3 , також спадкуванням усього
майна ОСОБА_6 її спадкоємцями - ОСОБА_2
та ОСОБА_4, просили провести реальний
розподіл домоволодіння по таких
частках: ОСОБА_3 - ? частка
домоволодіння, ОСОБА_2 і ОСОБА_4 - по ?
частці домоволодіння згідно із
запропонованим варіантом поділу
житлового будинку та господарських
будівель у висновку судової
будівельно-технічної експертизи
№4085/4086 від 04 липня 2013 року.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання
не з'явився, причини неявки суду не
повідомив.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
позовних вимог не визнав, на поділ
домоволодіння не погодився та пояснив,
що перешкод ОСОБА_3 у користуванні
домоволодінням не вчиняв. Водночас не
визнає її співвласником домоволодіння,
оскільки вважає, що єдиними власниками
цього домоволодіння є він та його брат -
ОСОБА_4, як спадкоємці померлої матері -
ОСОБА_6, а свідоцтво про право власності
на нерухоме майно від 15 листопада 2010
року, згідно з яким власниками спірного
домоволодіння вказано ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 і ОСОБА_8, є таким що видано з
порушеннями законодавства України. Так
само і рішення Княгиницької сільської
ради, на підставі якого було видано
свідоцтво про право власності,
ухвалене з порушенням законодавства,
що регламентує порядок набуття у
власність нерухомого майна. Зокрема,
вказує що позивач не брав жодної участі
у спорудженні домоволодіння, яке було
збудоване ще до 1969 року.

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про відмову в позові з
таких підстав.

Згідно із свідоцтвом про право
власності на нерухоме майно, що видане
Княгиницькою сільською радою 15
листопада 2010 року та витягу про
державну реєстрацію прав, виданого
Івано-Франківським обласним бюро
технічної інвентаризації 15 листопада
2011 року, власниками домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1, що складається із
житлового будинку загальною площею 70,5
кв. м, стайні, загальною площею 28,3 кв. м
та воріт з огорожею є: ОСОБА_6 , ОСОБА_8,
ОСОБА_3, ОСОБА_5, кожному з яких належить
частка в розмірі ?.

ОСОБА_6 після смерті чоловіка, ОСОБА_8,
прийняла спадщину, в тому числі ?
частку спірного домоволодіння.

Після смерті ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, відповідно до
заповіту від 30 серпня 2012 року,
посвідченого секретарем виконавчого
комітету Княгиницької сільської ради
Рогатинського району
Івано-Франківської області,
зареєстрованого в реєстрі за № 32,
спадщину прийняли відповідачі по
справі ОСОБА_2 і ОСОБА_4, в тому числі
кожен по ? частині спірного
домоволодіння.

Згідно з інформаційною довідкою зі
Спадкового реєстру № 36212584 від 24 грудня
2013 року, наданою Рогатинською районною
державною нотаріальною конторою,
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом після смерті ОСОБА_6 не
видавались.

Згідно укладеного договору дарування
від 07 квітня 2014 року між ОСОБА_5 , від
імені, якого діяв ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
остання отримала у власність ? частини
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яка
до цього належала ОСОБА_5 і загалом
стала власником ? частини
домоволодіння.

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно. Якщо
спадщину прийняло кілька
спадкоємців, свідоцтво про право на
спадщину видається на імя кожного з
них, із зазначенням імені та частки у
спадщині інших спадкоємців.

В п.6 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 07 лютого 2014 р. «Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав»
звернуто увагу судів на те, що право
власності на нерухоме майно у разі
прийняття спадщини виникає у
спадкоємця з моменту державної
реєстрації речового права на нерухоме
майно (стаття 19 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»).

А також, враховуючи те, що за змістом
статей 316, 317 ЦК України право власності
- це право особи володіти,
користуватися та розпоряджатися своїм
майном на свій розсуд, то без набуття
права розпорядження майном не може
виникнути право власності на це майно.

Так, як відповідачі не оформили право
на спадщину на частину нерухомого
майна після смерті ОСОБА_6, то і право
власності на належну частку в них не
виникло.

В свою чергу, порядок проведення
робіт з поділу, виділу та розрахунку
часток житлових будинків, будівель,
споруд, іншого нерухомого майна при
підготовці проектних документів щодо
можливості проведення цих робіт
визначається інструкцією,
затвердженою наказом Міністерства з
питань житлово-комунального
господарства України 18.06.2007 N 55 (далі -
Інструкція).

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї
Інструкції поділ об'єкта нерухомого
майна на окремі самостійні об'єкти
нерухомого майна здійснюються
відповідно до законодавства на
підставі висновку щодо технічної
можливості такого поділу з дотриманням
чинних будівельних норм та з наданням
кожному об'єкту поштової адреси.

Пунктом 2.3 Інструкції передбачено, що
питання щодо поділу об'єктів
нерухомого майна може розглядатись
лише після визнання права власності на
них відповідно до закону, пунктом 2.6, в
свою чергу, що висновок щодо технічної
можливості поділу об'єкта нерухомого
майна повинен містити, зокрема
інформацію про те, кому належить об'єкт
нерухомого майна та на підставі яких
правовстановлюючих документів.

Згідно з висновком судової
будівельно-технічної експертизи №
4085/4086 від 04 липня 2013 року, проведеної
Львівським НДІ судових експертиз
Міністерства юстиції України, з
технічної точки зору, без влаштування
добудов, поділити житловий будинку
неможливо.

Для поділу в частках близьких до
ідеальних зі сплатою компенсації
співвласникам, частка яких буде меншою
за ідеальну частку, на розгляд суду
запропоновано один варіант, для
реалізації якого необхідно виконати
ремонтно-будівельні роботи, які
потребують узгодження з чинними
будівельними нормами.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем не надано документів
узгодження такої перебудови, зокрема
дозволу виконкому місцевої ради на
переобладнання та перепланування
будинку згідно з вимогами ст. 152 ЖК
України.

В постанові Верховного Суду України
від 3 квітня 2013 р. у справі № 6-12цс13, яка
відповідно до положень статті 360-7 ЦПК
України є обов'язковою для всіх судів
України, зазначено, що виходячи з
аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379,
380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що
виділ часток (поділ) жилого будинку, що
перебуває у спільній частковій
власності, є можливим, якщо кожній зі
сторін може бути виділено відокремлену
частину будинку із самостійним виходом
(квартиру) або у разі, коли є технічна
можливість переобладнання будинку в
ізольовані квартири, які за розміром
відповідають розміру часток
співвласників у праві власності.

Також, згідно з цією постановою, суд,
здійснюючи поділ майна в натурі (виділ
частки), повинен передати співвласнику
частки жилого будинку та нежилих
будівель, яка відповідає розміру й
вартості його частки.

З огляду на вказані обставини, суд
дійшов висновку про неможливість
реального поділу домоволодіння з
огляду на те, що відповідачі не є
співвласниками, яким можуть бут
передані частки домоволодіння, а також
у зв'язку з відсутністю технічної
можливості в межах існуючої забудови
спірного житлового будинку виділити
кожній стороні відокремлену частину
будинку без здійснення добудов.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 213-215 ЦПК
України, суд,

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про
реальний поділ домоволодіння
відмовити .

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Івано-Франківської області через
Рогатинський районний суд
Івано-Франківської області шляхом
подачі апеляційної скарги в 10 - денний
строк з дня проголошення рішення, а
відповідачем ОСОБА_4 в цей же строк з
дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуючий:
Р.Г. Могила