Справа № 163/839/14-ц
Провадження № 6/163/10/14
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2014 року.
м. Любомль

Любомльський районний суд в складі
головуючого судді Мосієвича І.В. при
секретарі Костюк Р.М. розглянувши у
відкритому судовому засіданні подання
державного виконавця ВДВС
Любомльського районного управління
юстиції Волинської області про
обмеження особи у праві виїзду за межі
України, -

в с т а н о в и в :

Державний виконавець ВДВС
Любомльського районного управління
юстиції звернувся в суд з поданням про
тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що на виконанні у
відділі ДВС Любомльського районного
управління юстиції перебуває
виконавчий лист №2-0312-703-2011 року
виданий 10.10.2011 року Нововолинським
міським судом Волинської області про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 400 грн. щомісячно.
Станом на 01.04.2014 року заборгованість по
аліментах становить 13058,06 гривень.
Боржником самостійно рішення суду не
виконує заборгованість не сплачує.

В ході здійснення виконавчого
провадження державним виконавцем
встановлено, що боржник має можливість
виїжджати за межі України та згідно
виконавчого документа боржнику
видавався паспорт громадянина України
серії НОМЕР_1 виданий Володимир -
Волинським МВ УМВС України у
Волинській області.

Просить встановити тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України щодо ОСОБА_1.

Сторони згідно із ст.3771 ЦПК України в
судове засідання не викликались,
державний виконавець в заяві просив
розглядати подання за його
відсутності.

У зв'язку з цим, подання розглянуто в
порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Дослідивши матеріали подання, суд
приходить до висновку, що подання до
задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 11 Закону України " Про
виконавче провадження " державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право в
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника фізичної особи
або керівника боржника юридичної особи
за межі України до виконання
зобов'язань за рішенням.

Застосування таких обмежень може мати
місце лише у виключних випадках і
повинно використовуватися лише як
крайній захід після реалізації усіх
можливих та передбачених законом
засобів примусового виконання рішення
органу владних повноважень, оскільки
стосується гарантованого ст. 33
Конституції України та ст. 313 ЦК України
особистого немайнового права особи
вільно залишати територію України та
права на свободу пересування,
передчасне і безпідставне обмеження
яких є неприпустимим.

За змістом ст. 6 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України "
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадку, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

Частиною 4 вказаної статті Закону
передбачено, що паспорт може бути
тимчасово затримано чи вилучено у
випадках, передбачених п.п. 1-9 ч. 1 цієї
статті. Тимчасове затримання або
вилучення паспорта в таких випадках
здійснюється судом, органами
прокуратури, внутрішніх справ, служби
безпеки, Державної прикордонної служби
України, військовими комісаріатами та
консульською службою України.

Згідно з ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання
про тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Таким чином, вищенаведені норми
чинного законодавства України
свідчать про те, що суд має право
встановити щодо боржника тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України лише за поданням державного
виконавця, обов'язково погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби, за умови доведення
та документального підтвердження
факту ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням суду чи іншого органу
(посадової особи). Таке обмеження може
бути встановлено лише строком до
виконання боржником своїх зобов'язань.

Крім того, відповідно до положення ч. 2
ст.10 ЦПК України, наявність умислу та
обставини, які є предметом посилання
суб'єкта подання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України, як на підставу його вимог,
підлягають доведенню.

З матеріалів подання вбачається, що на
виконанні у відділі Державної
виконавчої служби Любомльського
районного управління юстиції
перебуває виконавчий лист №2-0312-703-2011
року виданий 10.10.2011 року Нововолинським
міським судом Волинської області про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 400 грн. щомісячно.

Постановами державного виконавця ВДВС
Любомльського районного управління
юстиції від 24.01.2012 року вищевказаним
виконавчим листом було відкрите
виконавче провадження.

Відповідно розрахунку суми
заборгованості по сплаті аліментів
ОСОБА_1 станом на 01.04.2014 рік
заборгованість становить - 13058,06 грн.

При цьому, у матеріалах подання
відсутні відомості про отримання
боржником постанови державного
виконавця про відкриття виконавчого
провадження від 24.01.2012 року, та будь-які
відомості про виклик боржника для
сплати боргу по виконанню виконавчого
листа у справі відсутні.

Аналізуючи вище перелічені докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що викладені факти не свідчать про
цілеспрямоване ухилення ОСОБА_1 від
виконання зобов'язань у відповідності
до ст. 11 Закону України "Про виконавче
провадження", адже об'єктивна сторона
таких діянь (дії чи бездіяльність)
особи боржника полягає у навмисному чи
іншому свідомому невиконанні нею
зазначених обов'язків.

Державним виконавцем до матеріалів
подання додано повідомлення
Любомльського районного центру
зайнятості від 07.11.2013 року, з якого
вбачається, що боржник не перебуває на
обліку, як безробітний, та з
повідомлення з управління ПФУ в
Любомльському районі від 13.11.2013 року
№3999/02-37 на обліку, як одержувач пенсії
не значиться, з відповіді Державної
інспекції сільського господарства у
Волинській області від 11.02.2013 року №05
вбачається, що за боржником
сільськогосподарська техніка не
зареєстрована.

Вказані документи витребувані
державним виконавцем в порядку Закону
України "Про виконавче провадження", як
вжиті необхідні виконавчі дії, які
жодним чином не свідчать про ухилення
боржника від виконання зобов'язання по
сплаті штрафу, а факт наявності у
боржника паспорта України не свідчить,
що він має намір виїхати за межі
України з метою уникнення від
виконання своїх зобов'язань.

Таким чином, у відповідності до ст. 11
Закону України "Про виконавче
провадження" державним виконавцем не
використано наданих йому прав у точній
відповідності із законом, не надано
доказів на підтвердження обставин
умисного та свідомого ухилення
боржника від виконання рішення органу
владних повноважень та обов'язку
сплатити належні до стягнення з нього
суми заборгованості, а також намір
вибути за межі України з метою
невиконання цього рішення, а тому суд
приходить до висновку, що зазначене
подання є передчасним і в його
задоволенні слід відмовити за
безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 119, ч.2 ст.197, ст.ст.
210, 377-1 ЦПК України, ст. 33 Конституції
України, ст.313 ЦК України, ст. 6 Закону
України "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України", ст.11
Закону України "Про виконавче
провадження", суд,-

у х в а л и в :

В задоволенні подання державного
виконавця ВДВС Любомльського
районного управління юстиції про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_2 у праві виїзду за межі
України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
ухвала, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

На ухвалу протягом 5 днів з дня її
проголошення може бути подано
апеляційну скаргу до апеляційного суду
Волинської області через Любомльський
районний суд.

Особою, яка оскаржує ухвалу,
постановлену без її участі, апеляційна
скарга подається протягом 5 днів з дня
отримання копії ухвали.

Головуючий : суддя
І.В.Мосієвич