У х в а л а

07 квітня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Штелик С.П.,

суддів: Касьяна О.П.,
Попович О.В.,

Ступак О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_3, подану
представником - ОСОБА_4, про перегляд
ухвали колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до Приватного
акціонерного товариства «По
виробництву інсулінів «Індар» про
стягнення заборгованості по
заробітній платі та компенсації за
невикористану відпустку, стягнення
вихідної допомоги у зв'язку з виходом
на пенсію, середнього заробітку за час
затримки розрахунку, відшкодування
моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ПрАТ «По
виробництву інсулінів «Індар» про
стягнення заборгованості по
заробітній платі та компенсації за
невикористану відпустку, стягнення
вихідної допомоги у зв'язку з виходом
на пенсію, середнього заробітку за час
затримки розрахунку, відшкодування
моральної шкоди. Свої вимоги
обґрунтовувала тим, що до 03 вересня 2012
року вона працювала в ПрАТ «По
виробництву інсулінів «Індар» на
посаді начальника
планово-економічного відділу. 03
вересня 2012 року вона подала заяву про
звільнення з займаної посади, у зв'язку
з виходом на пенсію, в якій просила
виплатити їй вихідну допомогу згідно з
умовами колективного договору. Проте
на порушення чинного законодавства
України про працю та колективного
договору підприємства при звільненні
їй не було виплачено всіх сум, що
належать до виплати в день звільнення,
а саме: вихідної допомоги при
звільненні у зв'язку з виходом на
пенсію в розмірі 41 479 грн 59 коп.;
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні в розмірі
12 108 грн 39 коп; на
відшкодування моральної шкоди 22 тис
грн.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 15 січня 2013 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ
«По виробництву інсулінів «Індар» на
користь ОСОБА_3 середній заробіток за
час затримки розрахунку при звільненні
в сумі 11 531 80 грн. В іншій частині позову
відмовлено. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
16 липня 2013 року рішення суду першої
інстанції в частині виплати вихідної
допомоги та моральної шкоди скасовано
та в цій частині ухвалено нове рішення.
Стягнуто з ПрАТ «По
виробництву інсулінів «Індар» на
користь ОСОБА_3 вихідну допомогу у
зв'язку з виходом на пенсію в розмірі 41
479 грн 56 коп., на відшкодування
моральної шкоди - 1 тис грн. В іншій
частині рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 грудня 2013 року касаційну
скаргу ПрАТ «По виробництву інсулінів
«Індар» задоволено. Рішення
апеляційного суду м. Києва від 16 липня
2013 року скасовано. Рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
15 січня 2013 року залишено в силі.

У березні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3, подана
представником - ОСОБА_4, про перегляд
ухвали колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 грудня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме: ст. ст.
18, 116 КЗпП України.

Як на приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що, на думку
заявника, потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник посилається
на наступні судові рішення: ухвалу
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07 червня 2013 року у справі про
стягнення недоплаченої вихідної
допомоги; ухвалу колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ від 02 жовтня 2013 року у справі про
стягнення заробітної плати,
відшкодування майнової та моральної
шкоди.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно з постановою пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11«Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень означає, що суд (суди) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ за подібних правовідносин при
однаковому їх матеріально-правовому
регулюванні дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків.

Проте зі змісту ухвали колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07 червня 2013 року у справі про
стягнення недоплаченої вихідної
допомоги, а також ухвали колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 02 жовтня 2013 року у справі про
стягнення заробітної плати,
відшкодування майнової та моральної
шкоди не вбачається передбаченої ч. 1
ст. 355 ЦПК України підстави для
перегляду ухвали колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 грудня 2013 року, оскільки у
зазначених ухвалах предмет спору,
підстави позову, зміст позовних вимог
та встановлені судом фактичні
обставини не є тотожними у порівнянні з
ухвалою, про перегляд якої подано
заяву.

З урахуванням вищевказаного, колегія
суддів дійшла висновку про те, що у
допуску до провадження Верховного Суду
України справи необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до Приватного акціонерного товариства
«По виробництву інсулінів «Індар» про
стягнення заборгованості по
заробітній платі та компенсації за
невикористану відпустку, стягнення
вихідної допомоги у зв'язку з виходом
на пенсію, середнього заробітку за час
затримки розрахунку, відшкодування
моральної шкоди відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.П. Штелик

Судді: О.П. Касьян

О.В. Попович

О.В. Ступак

І.М. Фаловська