У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 24 квітня 2014
року м.
Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Горелкіної Н.А.,
Євграфової Є.П.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Порше Лізинг
Україна» до ОСОБА_4 про стягнення боргу
за договором фінансового
лізингу, за касаційною скаргою
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Порше Лізинг
Україна» на рішення апеляційного суду
Полтавської області від 24 лютого 2014
року,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Порше Лізинг
Україна» (далі - ТОВ «Порше Лізинг
Україна») звернулося до суду з
позовом, у якому просило стягнути з
ОСОБА_4 заборгованість за договором про
фінансовий лізинг від 13 травня 2009 року
№ 00000496 у розмірі 768 49 36 грн, з яких
основна заборгованість - 117 572, 39 грн,
збитки - 171 759, 86 грн, штраф - 119,65 грн, пеня
- 11 822, 18 грн, компенсація інфляційних
витрат - 251 568,72 грн, 3% річних - 11 006.86 грн,
відсотки за користування чужими
грошовими коштами - 15974,96 грн та
неустойка - 188 666,74 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що відповідач порушив зобов'язання за
договором, частково не сплативши
лізинговий платіж за вересень 2009 року,
а також наступні лізингові платежі за
жовтень - грудень 2009 року та січень -
червень 2010 року, порушив положення
договору і не повернув об'єкт лізингу
на вимогу товариства.

Посилаючись на зазначені вище
обставини, а також на те, що об'єкт
лізингу було вилучено лише 30 червня 2010
року і товариство понесло майнові
втрати, просив задовольнити позов.

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 09 вересня 2013 року
позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ
«Порше Лізинг Україна» заборгованість
за договором про фінансовий лізинг від
13 травня 2009 року у розмірі 768 49 36 грн, з
яких основна заборгованість - 117 572,39
грн, збитки - 171 759,86 грн, штраф - 119,65 грн,
пеня - 11 822,18 грн, компенсація
інфляційних витрат - 251 568,72 грн, 3% річних
- 11 006,86 грн, відсотки за користування
чужими грошовими коштами - 15 974,96 грн,
неустойка - 188 666, 74 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 24 лютого
2014 року рішення суду першої
інстанції змінено, зменшено стягнутий
з відповідача на користь позивача
загальний розмір заборгованості з
768 49 36 грн до 360 868, 42 грн, в тому
числі основну заборгованість з
117 572,39 грн до 34 986, 34 грн, пеню з 11 822,18
грн до 3 508, 21 грн, компенсацію
інфляційних витрат з 251 568,72 грн до 73727, 73
грн, 3% річних з 11 006,86 грн до 2969,54 грн,
відсотки за користування чужими
грошовими коштами з 15974,96 грн до 3824,41
грн, неустойку з 188 666,
74 грн до 69 972, 68 грн.

У решті судове рішення залишено без
змін.

У касаційній скарзі ТОВ «Порше Лізинг
Україна» просить скасувати рішення
суду апеляційної інстанції, залишити в
силі рішення місцевого суду 09 вересня
2013 року, мотивуючи свою вимогу
порушенням судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновком якого фактично
погодився й апеляційний суд, виходив з
того, що відповідач не виконує взятих
на себе зобов'язань за договором про
фінансовий лізинг, має прострочену
заборгованість, яка повинна бути з
нього стягнута.

Зменшуючи розмір стягнутої з ОСОБА_4 на
користь ТОВ «Порше Лізинг Україна»
заборгованості за вищезазначеним
договором, апеляційний суд виходив із
того, що несплачені до моменту
звернення кредитора до суду платежі
підлягають стягненню у межах позовної
давності по кожному із платежів.

Висновок суду є правильним з
урахуванням вимог
ст.257, ч. 3 ст. 267 ЦК України та правової
позиції Верховного суду України у
справі № 6-116 цс 13.

Порушення строків розгляду справи не є
процесуальним порушенням, яке тягне за
собою скасування судового рішення.

Що стосується доводів скарги щодо
застосування апеляційним судом
строків позовної давності, то колегія
їх відхиляє, оскільки з матеріалів
справи вбачається, що відповідачем
була подана заява про застосування
позовної давності (а.с.115,117).

Згідно зі ст. 265 ЦПК України позовна
давність - це строк, в межах якого особа
може звернутись до суду з вимогами про
захист порушеного права або інтересу.

Матеріали справи не містять заяви ТОВ
«Порше Лізинг Україна» про поновлення
строку позовної давності.

Інші доводи скарги та матеріали
витребуваної справи також не дають
підстав вважати, що апеляційним судом
при розгляді даної справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
статтями 338-341 ЦПК України
як підстави для скасування рішень.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині також не можуть
бути визнані як підстава для
призначення справи до судового
розгляду.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
суду не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332
ЦПК України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Порше
Лізинг Україна» відхилити, рішення
апеляційного суду Полтавської області
від 24 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
Н.А. Горелкіна

Є.П. Євграфова