Справа № 495/9768/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання:
Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 495/9768/13-ц

за позовом ОСОБА_1

до Удобненської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області

за участю третьої особи ОСОБА_2

про визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини

В С Т А Н О В И В :

03.12.2013 року ОСОБА_1 (далі по тексту -
позивач) звернувся до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовною заявою до Удобненської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області (далі по тексту -
відповідач) за участю третьої особи -
ОСОБА_2 (далі по тексту - третя особа) про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини.

Так, позивач просив суд визначити
ОСОБА_2 додатковий строк, достатній для
подання до державної нотаріальної
контори заяви про прийняття спадщини,
яка відкрилася після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3.

Позивач - ОСОБА_1, в судове засідання
07.04.2014 року не з'явився, але подав до
суду заяву, згідно з якою уточнив
позовні вимоги, а саме: просив суд
визначити ОСОБА_1 додатковий строк,
достатній для подання до державної
нотаріальної контори заяви про
прийняття спадщини, яка відкрилася
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3.
Крім того, у поданій заяві ОСОБА_1
просив розглянути справу за його
відсутністю.

Відповідач - Удобненська СР, в судові
засідання не з'явилася, але подала до
суду заяву, згідно з якою просить
провести засідання суду без
присутності представника сільської
ради.

Третя особа в судове засідання 07.04.2014
року не з'явилася, але подала до суду
заяву, згідно з якою просить провести
засідання суду без її присутності.

Враховуючи викладені обставини, суд
вважає за можливе розглянути справу
без участі представників сторін, на
підставі наявних та достатніх для
розгляду матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши
матеріали справи, дослідивши надані
докази, суд вважає, що уточнені позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено в судовому засіданні,
ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_3, що
підтверджується виданим свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_2 від
ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

За життя ОСОБА_3 було складено заповіт
від 30.01.1989 року, який зареєстровано в
реєстрі за № 33, посвідчений секретарем
виконавчого комітету Старокозацької
сільської ради народних депутатів,
згідно якого все її майно, де б воно не
було і з чого б не складалось, і взагалі
все те, що їй буде належати на день
смерті і на що ОСОБА_3 за законом матиме
право вона заповіла - ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
рівних долях. Даний заповіт за життя
ОСОБА_3 не був змінений і не скасований.

20.01.2007 року між ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, було
зареєстровано шлюб Відділом
реєстрації актів цивільного стану
Березівського районного управління
юстиції Одеської області, про що
зроблено відповідний актовий запис за
№ 05, що підтверджується виданим
свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від
20.01.2007 року.

Відповідно до заяви від 03.08.2011 року
серії ВРМ №354608, посвідченої приватним
нотаріусом Березівського районного
нотаріального округу Одеської області
ОСОБА_6, зареєстрованої в реєстрі за №
1343, спадщину, яка відкрилася після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3, ОСОБА_4
свідомо не прийняла та на неї не
претендує. Звертатися до суду з метою
визначення додаткового строку для
подачі заяви про прийняття спадщини не
буде. Не заперечує, щоб свідоцтво про
право на спадщину було видане на ім'я
спадкоємців, які прийняли спадщину.
Склад спадкового майна відомий.

Між тим, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року
ОСОБА_3, єдиний спадкоємець за
заповітом ОСОБА_1 не встиг в
шестимісячний термін, що встановлений
ст.1270 Цивільного кодексу України,
звернутися до нотаріальної контори за
оформленням та отриманням свідоцтва
про право на спадщину за законом.

За твердженням позивача, він був
інвалідом ІІ групи опорно-рухового
апарату, а у зв'язку із погіршення стану
здоров'я став інвалідом І групи
опорно-рухового апарату та був
вимушений рухатися за допомогою
інвалідного візочка.

Згідно пенсійного посвідчення №
НОМЕР_1, серія НОМЕР_4 від 22.06.2010 року,
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, являється
інвалідом І групи загального
захворювання по опорно-руховому
апарату. Особовий рахунок № НОМЕР_5

Відповідно до виписки із акта огляду
МСЕК до довідки Сер. №2-18 ОВ №085649 від
08.08.2008 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є
інвалідом І групи загального
захворювання по опорно-руховому
апарату та потребує стороннього
догляду.

При зверненні до нотаріальної контори
з метою оформлення та отримання
свідоцтва про право на спадщину за
законом, ОСОБА_1 було відмовлено у
зв'язку із пропуском шестимісячного
терміну, що встановлений ч.1 ст.1270
Цивільного кодексу України, та,
відповідно до п.3 ст.1272 Цивільного
кодексу України, запропоновано
звернутися до суду для встановлення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини за заповітом.

Відповідно до пункту 2 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
30.05.2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування», справи про
спадкування розглядаються судами за
правилами позовного провадження, якщо
особа звертається до суду з вимогою про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, які можуть вплинути на
спадкові права й обов'язки інших осіб.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України
встановлено, що спадкуванням є перехід
прав та обов'язків (спадщини) від
фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом
або за законом (ст.1217 ЦК України).
Заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.
Право на заповіт має фізична особа з
повною дієздатністю. Право на заповіт
здійснюється особисто (ст.ст. 1233, 1234 ЦК
України).

Частинами 2, 4 статті 1236 Цивільного
кодексу України встановлено, що
заповідач має право скласти заповіт
щодо усієї спадщини або її частини.
Чинність заповіту щодо складу спадщини
встановлюється на момент відкриття
спадщини. Нотаріус посвідчує заповіт,
який написаний заповідачем
власноручно або за допомогою
загальноприйнятих технічних засобів
(ч.1 ст.1248 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст.1268 Цивільного
кодексу України, спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. Незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини.

Згідно із ст.1258 Цивільного кодексу
України, спадкоємці за законом
одержують право на спадкування
почергово. Кожна наступна черга
спадкоємців за законом одержує право
на спадкування у випадку відсутності
спадкоємців попередньої черги,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини або відмови
від її прийняття.

Відповідно до ч.1 ст.1270 Цивільного
кодексу України для прийняття спадщини
встановлюється строку у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

Згідно із ч.3 ст.1272 Цивільного кодексу
України, за позовом спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття спадщини
з поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Абзацами 1, 2, 3, 6 пункту 24 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №7
«Про практику у справах про
спадкування» від 30.05.2008 року
встановлено, що особа, яка не прийняла
спадщину в установлений законом строк,
може звернутися до суду з позовною
заявою про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини
відповідно до частини третьої статті
1272 ЦК. Зазначене положення
застосовується до спадкоємців, в яких
право на спадкування виникло з
набранням чинності зазначеним
Кодексом. Суди відкривають провадження
в такій справі уразі відсутності
письмової згоди спадкоємців, які
прийняли спадщину (частина друга
статті 1272 ЦК), а також за відсутності
інших спадкоємців, які могли б дати
письмову згоду на подання заяви до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини. Відповідачами у такій справі
є спадкоємці, які прийняли спадщину.
При відсутності інших спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття відповідачами є
територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини. При розгляді цих справ слід
перевіряти наявність або відсутність
спадкової справи стосовно спадкодавця
у державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини, наявність у
матеріалах справи обґрунтованої
постанови про відмову нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії, зокрема
відмови у видачі свідоцтва про право на
спадщину. За наявності у спадковій
справі заяви спадкоємця про відмову
від права на спадщину його вимоги про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини задоволенню не
підлягають. Вирішуючи питання про
визначення особі додаткового строку,
суд досліджує поважність причини
пропуску строку для прийняття
спадщини, при цьому необхідно виходити
з того, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Пунктами 2.20, 2.21, 2.25, 2.28, 2.29
Інформаційного Листа Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування» від
16.05.2013 року встановлено, що при
вирішенні справ про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини слід також
враховувати, що додатковий строк
визначається у разі, якщо суд визнає
причини пропуску строку для прийняття
спадщини поважними. У зазначеній
категорії справ є обов'язковим
обґрунтування в мотивувальній частині
судового рішення поважності причин
пропуску строку для подання заяви про
прийняття спадщини. Суди переважно
правильно вирішують питання
поважності причин пропуску
зазначеного строку та визнають
поважними: тривалу хворобу,
перебування спадкоємця тривалий час за
межами України, відбування покарання в
місцях позбавлення волі, перебування
на строковій військовій службі в
Збройних Силах України тощо. Проте не
завжди суди першої інстанції
враховують роз'яснення, які містяться у
абз.6 п.24 Постанови Пленуму Верховного
Суду України №7 «Про практику у справах
про спадкування» від 30.05.2008 року, згідно
з якими поважними є причини, пов'язані з
об'єктивними, непереборними, істотними
труднощами для спадкоємця на вчинення
цих дій. Судом не можуть бути визнані
поважними такі причини пропуску строку
для подання заяви про прийняття
спадщини як юридична необізнаність
позивача щодо строку та порядку
прийняття спадщини, необізнаність
особи про наявність спадкового майна,
похилий вік, непрацездатність,
незнання про існування заповіту,
встановлення судом факту, що має
юридичне значення для прийняття
спадщини (наприклад, встановлення
факту проживання однією сім'єю),
невизначеність між спадкоємцями, хто
буде приймати спадщину, відсутність
коштів для проїзду до місця відкриття
спадщини, несприятливі погодні умови.
Необґрунтованою є практика місцевих
судів щодо визнання поважності причин
пропуску строку подання заяви про
прийняття спадщини фактичним
користуванням і володінням майном
спадкодавця або ж проживанням із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини. В останньому випадку
зазначені обставини є підставою для
звернення з позовом або заявою (в
залежності від наявності або
відсутності спору щодо спадкового
майна) про встановлення факту
постійного проживання разом зі
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, а не з позовом про надання
додаткового строку для прийняття
спадщини.

Матеріалами справи встановлено та в
судовому засіданні підтверджено той
факт, що ОСОБА_1 строк подання заяви про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори пропустив з поважних причин,
із-за того, що він був інвалідом ІІ
групи опорно-рухового апарату, а у
зв'язку із погіршення стану здоров'я
став інвалідом І групи опорно-рухового
апарату та був вимушений рухатися за
допомогою інвалідного візочка.

Враховуючи вищевикладені обставини та
норми чинного законодавства, суд
дійшов до висновку про задоволення
уточненої позовної заяви ОСОБА_1 до
Удобненської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області за участю третьої
особи - ОСОБА_2 про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини.

Керуючись ст.ст. 1216, 1258, 1261, 1268-1269, ч.1
ст.1270, ч.3 ст.1272 Цивільного кодексу
України, п.24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 «Про
практику у справах про спадкування»
від 30.05.2008 року, ст.ст. 57, 58, 60, 157, 174, 197, 208,
209, 212-215, 218 Цивільного процесуального
кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до
Удобненської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області за участю третьої
особи - ОСОБА_2 про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1),
додатковий строк - 3 місяці, достатній
для подання заяви про прийняття
спадщини за заповітом, яка відкрилася
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, а
також особи, які не брали участі у
справі, якщо суд вирішив питання про їх
права та обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через
Білгород-Дністровський міськрайонний
Одеської області суд протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В. Мишко