Номер провадження: 22-ц/785/4237/14
Головуючий у першій інстанції Єршова
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі: головуючої
судді Процик М.В.,

суддів Заїкіна А.П., Доценко Л.І.,

при секретарі Булгак Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Прайм Інвест
Україна» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 13 лютого 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю (далі ТОВ) «Прайм
Інвест Україна» звернулося до суду із
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ ПУ-2 від 19 жовтня 2012 року, яка за
станом на 22.07.2013 року, складає 14444 грн., у
тому числі: заборгованість за кредитом
- 2200 грн., заборгованість за відсотками -
660 грн.; пеню у сумі 11484 грн.; штраф - 100
грн.(а.с.29) Позивач та його представник
посилались на невиконання
відповідачем своїх зобов'язань по
кредитному договору.

Відповідач позов визнав частково.
Проти задоволення позову в частині
стягнення заборгованості по кредиту,
відсоткам і штрафу не заперечував,
однак не погодився з сумою нарахованою
пені. Посилався на Закон «Про захист
прав споживачів».

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 13 лютого 2014 року позов ТОВ
«Прайм Інвест Україна» задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, на
користь ТОВ «Прайм Інвест Україна»,
відділення № 6 на р/р 183 в Южне ГРУ
«ПриватБанк» Код , МФО 328704,
заборгованість за кредитним договором
№ ПУ-2 від 19 жовтня 2012 року в сумі
7960 грн., у тому числі : заборгованість за
кредитом - 2200 грн.; заборгованість за
відсотками - 660 грн.; пеню за
прострочення тілу кредиту - 5000 грн.;
штраф - 100 грн. Стягнуто з ОСОБА_2, ІПН
НОМЕР_1, на користь ТОВ «Прайм Інвест
Україна», судовий збір у розмірі 229,41
грн. В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду від 13 лютого 2014 року
скасувати в частині стягнення суми
неустойки та стягнути її у загальному
розмірі 1100 грн., і надати розстрочку
виконання рішення суду строком на 12
місяців, починаючи з 14 квітня 2014 року,
посилаючись на неправильне
встановлення судом обставин, які мають
значення для справи, на неправильне
дослідження і оцінку доказів, та на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги в межах оскарження, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду частковій зміні, з
наступних підстав.

За правилами ст. 309 ч.1 п.4 ЦПК України
підставами для зміни рішення суду

першої інстанції є порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд 1-ої інстанції виходив з
того, що позичальник належно свої
зобов'язання перед банком не виконує, а
тому несе перед ним відповідальність в
межах суми 7960 грн..

З такими висновками суду колегія
суддів погоджується частково.

За змістом ст.ст.1046-1048,1054ч.1,525ч.1,611ч.1п.3,549
ЦК України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець)… зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити обумовлені проценти.
Одностороння відмова від зобов'язання
не допускається. У разі порушення
зобов'язання позикодавець вправі
вимагати сплати неустойки (штрафу,
пені).

Із матеріалів справи вбачається, що 19
жовтня 2012 року між ТОВ «Прайм Інвест
Україна» і ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір № ПУ-2, за
умовами якого кредитодавець передав
позичальнику грошові кошти (кредит) у
сумі 2200 грн., а позичальник зобов'язався
повернути зазначену суму не пізніше 03
листопада 2012 року, сплатити проценти в
розмірі 2% від суми наданого кредиту за
кожен день користування. У випадку
порушення зобов'язання позичальник
зобов'язаний сплачувати кредитодавцю
пеню у розмірі 2% від суми фактичної
заборгованості за кожен день
прострочення платежу до дня фактичної
сплати вказаної суми. У випадку
прострочення сплати процентів,
нарахованих на суму кредиту, більше ніж
на 14 календарних днів позичальник
додатково до пені зобов'язався
сплатити штраф у розмірі 100 грн.(а.с.4-6) У
відповідності з видатковим касовим
ордером від 19 жовтня 2012 року ТОВ «Прайм
Інвест Україна» свої зобов'язання
перед ОСОБА_2 виконало.(а.с.12) Натомість
останній свої зобов'язання порушив і
жодних заходів для повернення кредиту
і сплати процентів не вживав. За
наданим позивачем розрахунком за
станом на момент подачі позову, тобто
за станом на 22.07.2013р., у відповідача
склалася заборгованість перед
позивачем у сумі 14444 грн., у тому числі:
заборгованість за кредитом - 2200 грн.,
заборгованість за відсотками - 660 грн.;
борг по пені у сумі 11484 грн. і штраф - 100
грн.(а.с.29)

В частині стягнення з ОСОБА_2 кредитних
коштів, процентів та штрафу висновки
суду є підставними і обґрунтованими.

Проте нарахована позивачем пеня значно
перевищує розмір збитків, завданих
відповідачем ТОВ, невиконанням умов
кредитного договору щодо погашення
кредиту і сплати процентів. Водночас із
матеріалів справи вбачається, що
позичальник має хворого батька,
інваліда 2 групи, який потребує
матеріальної допомоги для підтримання
стану його здоров'я. Ці обставини також
підлягають врахуванню, з огляду на
зміст ст.203 СК України.

Судом першої інстанції було зменшено
розмір нарахованої позивачем пені до
5000 грн., однак і цей розмір пені значно (
приблизно в 2 рази) перевищує розмір
завданих позичальником збитків.

За вимогами ст. 551 ч. 3 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Вказані вимоги закону та обставини
справи судом першої інстанції
враховані не були. А тому з огляду на
встановлене, ґрунтуючись також на
передбачених ст. 3 ч.1 п.6 ЦК України
загальних засадах цивільного
судочинства, зокрема на засадах
справедливості, добросовісності і
розумності, колегія суддів вважає за
можливе зменшити розмір пені, що
підлягає стягненню з відповідача на
користь ТОВ, до 2000 гривень.

Таким чином, з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню
заборгованість у сумі 4960 грн., у тому
числі : заборгованість за кредитом - 2200
грн.; заборгованість за відсотками - 660
грн.; пеня - 2000 грн.; штраф - 100 грн.

Посилання відповідача на те, що судом
порушено вимоги Закону України «Про
захист прав споживачів» (ст.18ч.3п.5), що
умови договору з позивачем були
несправедливими, що з нього слід було
стягнути неустойку тільки у сумі 1100
грн. (50% вартості продукції) не можуть
братися до уваги, оскільки загальними
засадами цивільного законодавства,
згідно зі ст.6 ч.1п.2 ЦК України, є також
свобода договору. Та водночас за своєю
суттю неустойка є різновидом майнової
відповідальності за порушення
недобросовісним боржником свого
зобов'язання перед кредитором, а не
компенсацією вартості невиконання
зобов'язання за договором. До
правовідносин сторін застосуванню
підлягали вищенаведені правила ст. 551 ч.
3 ЦК України.

Статтею 373 ЦПК України передбачена
можливість надання розстрочки
виконання рішення суду за наявності
обставин, що утруднюють виконання
рішення суду. Таких виключних обставин,
які б давали підстави надати
відповідачу розстрочку, про що він
просить в апеляційній скарзі, колегія
суддів не вбачає. З 2012 року та за увесь
час розгляду справи у суді ( з серпня 2013
року) відповідачем не вживалось жодних
заходів для повернення боргу позивачу.
Захищаючи права однієї сторони, суд не
вправі при цьому порушувати права
іншої сторони, та зобов'язаний
враховувати справедливий баланс
інтересів обох сторін.

Пропорційно до задоволених позовних
вимог, на підставі ст. 88 ЦПК України, з
відповідача на користь позивача слід
стягнути понесені судові витрати по
оплаті судового збору у сумі 78 грн.
(4960:14444х100%=34%х229,41:100%)

За таких обставин, апеляційну скаргу
ОСОБА_2 слід задовольнити частково,
рішення суду слід змінити, виклавши
резолютивну частину в новій редакції.

Керуючись ст. ст. 303,307ч.1п.3,309,313-314,316-317,319
ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 13 лютого 2014 року змінити.

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Прайм Інвест
Україна» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Прайм Інвест
Україна» (відділення №6 на р/р 183 в
Южне ГРУ «ПриватБанк» Код ,
МФО 328704) заборгованість за кредитним
договором № ПУ-2 від 19 жовтня 2012
року в сумі 4960 грн., у тому числі:
заборгованість за кредитом - 2200 грн.;
заборгованість за відсотками - 660 грн.;
пеню - 2000 грн.; штраф - 100 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Прайм Інвест
Україна» (відділення № 6 на р/р 183 в
Южне ГРУ «ПриватБанк» Код ,
МФО 328704) судовий збір у розмірі 78 грн.

У решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча:
М.В. Процик

Судді:
Л.І. Доценко

А.П. Заїкін