АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 416/2722/12
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/774/1055/К/14
Суддя Соловйова Л.Я.
Суддя-доповідач - Турік
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого судді - Турік В.П.

суддів - Братіщевої Л.А.,
Грищенко Н.М.

при секретарі - Бевзі М.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Інгулецького
районного суду м. Кривого Рогу від 27
березня 2014 року по справі за заявою
ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 про
скасування заходів забезпечення
позову по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання майна загальною
сумісною власністю, розділ загальної
сумісної власності, визнання права
власності, стягнення половини вартості
майна.

Особи, які беруть участь у
розгляді справи:

позивач ОСОБА_2 та її представник
ОСОБА_5,

відповідач ОСОБА_3 та його представник
ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2012 року до суду надійшов
вказаний позов, в якому ОСОБА_2 просила
розділити спільне майно подружжя та
стягнути з відповідача грошові кошти,
які становлять різницю між вартістю
спільного майна до та після його
знищення та пошкодження відповідачем.

В ході розгляду справи на підставі
ст.ст. 151-153 ЦПК України позивач подала
до суду заяву про вжиття заходів
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на майно, яке належить
відповідачу.

Ухвалою Інгулецького районного суду м.
Кривого Рогу від 10 грудня 2012 року
вказана заява про забезпечення позову
була задоволена. Суд наклав арешт на
майно, що належить на праві особистої
власності ОСОБА_3, а саме: квартиру
АДРЕСА_1; автомобіль TOYOTA LAND CRUISER ЗНГ р/н
НОМЕР_1, 2008 року випуску; автокран
КРАЗ-210 р/н НОМЕР_2, 1993 року випуску;
автомобіль SCANIA 124L р/н НОМЕР_3, 2001 року
випуску; автомобіль VOLKSWAGEN LT35 р/н НОМЕР_4,
2000 року випуску; напівпричіп SCHMITZ SPR24 р/н
НОМЕР_5, 1998 року випуску; напівпричіп ПЛ
1212, р/н НОМЕР_6, 1979 року випуску;
напівпричіп МАЗ 93866 р/н НОМЕР_7, 1981 року
випуску; напівпричіп ПЛ 1212 р/н НОМЕР_8,
1978 року випуску.

У березні 2014 року відповідач ОСОБА_3 та
його представник ОСОБА_4 звернулися до
Інгулецького районного суду м. Кривого
Рогу з заявою про скасування заходів
забезпечення позову, посилаючись на те,
що вжиті судом заходи забезпечення
позову порушують його права, як
власника зазначеного майна.

Ухвалою Інгулецького районного суду м.
Кривого Рогу від 27 березня 2014 року
заява ОСОБА_3 та його представника
ОСОБА_4 про скасування заходів
забезпечення позову задоволена
частково.

Скасовано частково заходи
забезпечення позову накладені ухвалою
Інгулецького районного суду м.Кривого
Рогу від 10.12.2012 року стосовно:
автомобіля TOYOTA LAND CRUISER ЗНГ р/н НОМЕР_1, 2008
року випуску; автокрана КРАЗ-210 р/н
НОМЕР_2, 1993 року випуску; автомобіля SCANIA
124L р/н НОМЕР_3, 2001 року випуску;
автомобіля VOLKSWAGEN LT35 р/н НОМЕР_4, 2000 року
випуску; напівпричепу SCHMITZ SPR24 р/н
НОМЕР_5, 1998 року випуску; напівпричепу
ПЛ 1212, р/н НОМЕР_6, 1979 року випуску;
напівпричепу МАЗ 93866 р/н НОМЕР_7, 1981 року
випуску; напівпричепу ПЛ 1212 р/н НОМЕР_8,
1978 року випуску.

Залишено заходи забезпечення позову в
частині накладення арешту на квартиру
за адресою: АДРЕСА_1, яка зареєстрована
на праві приватної власності за ОСОБА_3

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_2
подала апеляційну скаргу, в якій
просить її скасувати, з мотивів
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права і
невідповідності висновків суду
обставинам справи, та постановити нову
ухвалу, якою відмовити в задоволенні
заяви відповідача ОСОБА_3 та його
представника про скасування заходів
забезпечення позову.

Так, судом не було враховано, що на
момент розгляду заяви про скасування
заходів забезпечення позову не
змінилося ніяких обставин, що
дозволяють зняти арешт з майна, а
посилання відповідача ОСОБА_3 на те, що
накладення арешту перешкоджає його
господарській діяльності не
підтверджено жодним доказом.

Вважає, що зняття арешту може утруднити
у подальшому виконання рішення суду у
разі задоволення її позовних вимог про
стягнення з відповідача вартості
пошкодженого та знищеного майна, яке
перебувало у спільній сумісній
власності подружжя.

Крім того, суд не звернув уваги на те, що
навіть у своїй заяві про скасування
заходів забезпечення позову ОСОБА_3
зазначає про намір переоформити право
власності на один із автомобілів на
свою доньку, тобто відповідач
намагається здійснити відчуження
майна.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб,
які беруть участь у розгляді справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
позовних вимог, заяви про забезпечення
позову та доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Частково скасовуючи заходи
забезпечення позову суд першої
інстанції виходив з співмірності
забезпечення із заявленими вимогами.

Проте з таким висновком суду
погодитися неможна.

Виходячи зі змісту ст. ст. 152-154 ЦПК
України забезпечення позову - слід
розуміти як вжиття судом заходів для
охорони матеріально-правових
інтересів позивача, які гарантують
реальне виконання прийнятого за його
позовом позитивного рішення, у зв'язку
з чим скасування цих заходів судом може
мати місце у разі виконання судового
рішення або відмови у задоволенні
вимог позивача.

Відповідно до ч.ч.3,4,5 ст. 154 ЦПК України,
заходи забезпечення позову можуть бути
скасовані судом, який розглядає справу.
Особа, щодо якої вжито заходи
забезпечення позову без її
повідомлення, протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали може подати
до суду заяву про їх скасування, яка
розглядається судом протягом двох
днів. Питання про скасування заходів
забезпечення позову вирішується в
судовому порядку з повідомленням осіб,
які беруть участь у справі. Неявка цих
осіб не перешкоджає розгляду
питання про скасування заходів
забезпечення позову.

Підставами для вжиття заходів
забезпечення позову, як вбачається зі
змісту ч.3 ст. 151 ЦПК України, є
наявність обставин, які свідчать або
дозволяють достовірно припустити, що
невжиття цих заходів може
утруднити чи зробити неможливим
виконання майбутнього рішення суду.

Отже, вирішуючи питання про
скасування вжитих судом заходів
забезпечення позову суду слід було
встановити обставини які б свідчили
про відсутність потреби у
забезпеченні позову, або про
неефективність вжитих заходів, або
про невідповідність вжитих заходів
дійсним обставинам справи тощо.

Оскільки підставою для забезпечення
позову, відповідно до ухвали від 10
грудня 2012 року була наявність загрози
відчуження нерухомого майна, яке є
предметом позову, що в подальшому
може утруднити чи зробити
неможливим виконання майбутнього
рішення суду, а судом не встановлено
будь-яких обставин які б свідчили
про відсутність потреби у
забезпеченні позову, чи про
неефективність вжитих заходів, чи про
невідповідність вжитих заходів
дійсним обставинам справи тощо, суд
першої інстанції дійшов помилкового
висновку про необхідність
скасування вжитих заходів
забезпечення позову.

Обставини на які посилається заявник,
як на підставу скасування заходів
забезпечення позову, не є
обґрунтованими підставами для
скасування заходів забезпечення
позову.

Забезпечення судом позову на
підставах визначених законом та у
встановлений законом спосіб не є
порушенням права власності,
оскільки не перешкоджає у здійсненні
користування майном.

Крім того, відповідачем ОСОБА_3 та його
представником ОСОБА_4 ані в суді першої
інстанції, ані в суді апеляційної
інстанції, не надано жодного належного
та допустимого доказу у розумінні ст.
ст. 57-59 ЦПК України на підтвердження
доводів викладених у заяві про
скасування заходів забезпечення
позову, яка обґрунтовується лише
поясненнями самого відповідача та його
представника.

Зважаючи на викладене колегія суддів
дійшла висновку, що ухвалу слід
скасувати і постановити з цього
питання нову ухвалу про відмову у
задоволені заяви про скасування
заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Ухвалу Інгулецького районного суду м.
Кривого Рогу від 27 березня 2014 року
скасувати і постановити нову ухвалу.

У задоволені заяви ОСОБА_3 та його
представника ОСОБА_4 про скасування
заходів забезпечення позову вжитих
ухвалою Інгулецького районного суду
м. Кривого Рогу від 10 грудня 2012 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання майна загальною
сумісною власністю, розділ загальної
сумісної власності, визнання права
власності, стягнення половини вартості
майна - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає, як така що не перешкоджає
подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: