Справа № 441/649/13
Головуючий у 1 інстанції: Перетятько
Провадження № 22-ц/783/1017/14
Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

головуючого -
Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р.,
Ніткевича А.В.,

з участю секретаря
Гацій І.І.,

з участю: ОСОБА_1, її представника
ОСОБА_3, ОСОБА_5, перекладача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Городоцького районного суду
Львівської області від 22 листопада
2013 року в справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_1 про стягнення неустойки у
зв»язку з несплатою аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1
неустойку (пеню) у зв»язку з несплатою
аліментів на користь спільного сина -
ОСОБА_6 в розмірі 16 150 грн. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід
держави 229 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 В
апеляційній скарзі стверджує про
порушення норм матеріального та
процесуального права, неповне
з»ясування обставин, що мають значення
для справи. Зазначає, що намагалася
передавати кошти на утримання сина
через поштові відправлення на ім»я
позивача, однак такі були їй повернуті.
Посилається на допущені помилки в
банківських реквізитах, наданих
позивачем у Шевченківський ВДВС для
перерахування аліментів. Вважає
безпідставним висновок суду про те, що
вона винна у несплаті аліментів, в тому
числі в період з 12 грудня 2008 року,
оскільки рішення суду про стягнення з
неї аліментів вступило в законну силу 12
серпня 2011 року. Крім цього, зазначає, що
відкрила рахунок в банку, на який
щомісячно вносить кошти у розмірі 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку. Посилається на те,
що має трьох малолітніх дітей, ніде не
працює, єдиним доходом є соціальні
виплати на дітей. Просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_1, її представника ОСОБА_3 на
підтримання апеляційної скарги,
пояснення ОСОБА_5 про заперечення
доводів апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
слід відхилити.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що сторони від
шлюбу мають дитину - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з
позивачем. (а.с.3, 20)

Рішенням Городоцького районного суду
Львівської області від 29 червня 2011
року стягнуто з ОСОБА_1 в користь
ОСОБА_5. аліменти на сина - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 300 грн. щомісячно.
(а.с.22)

Рішенням Городоцького районного суду
Львівської області від 20 червня 2012 року
частково задоволено позов ОСОБА_5. про
збільшення розміру аліментів, та
стягнуто з ОСОБА_1 в його користь
аліменти на сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
в сумі 350 грн. щомісячно, починаючи з 25
травня 2012 року і до повноліття дитини.
(а.с.10-11)

Відповідно до розрахунку
заборгованості по аліментах,
затвердженого начальником
Шевченківського ВДВС ЛМУЮ, від 24 квітня
2012 року згідно виконавчого листа №2-759
виданого Городоцьким районним судом
Львівської області 15 серпня 2011 року про
стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_5.
аліменти на сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
в сумі 300 грн. щомісячно, починаючи з
12.12.2008 року, заборгованість по
аліментах за період з 22.12.2008 року по
24.04.2012 року складає 12300 грн. (а.с.6-7)

Відповідно до розрахунку
заборгованості по аліментах,
затвердженого начальником
Шевченківського ВДВС ЛМУЮ, від 4
березня 2013 року згідно виконавчого
листа №2/1305/458/2012 виданого Городоцьким
районним судом Львівської області 14
серпня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1
в користь ОСОБА_5. аліменти на сина -
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 350 грн.
щомісячно, починаючи з 25.05.2012 року,
заборгованість по аліментах за період
з 25 травня 2012 року по 4 березня 2013 року
складає 3850 грн. (а.с.8-9)

З квитанцій, долучених до матеріалів
справи, вбачається, що відповідачка
сплатила аліменти: 26.07.2011 року - 150 грн.,
29.08.2011- 150 грн, 30.09.2011 року - 150 грн., 16.11.2011
року- 150 грн., а всього 600 грн. (а.с. 13)

Згідно з ст.196 СК України при виникненні
заборгованості з вини особи, яка
зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду, одержувач аліментів має
право на стягнення неустойки (пені) у
розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення.

Відповідно до п.22 постанови Пленуму ВСУ
від 15.05.2006 року №3 «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ про щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів» передбачена ст.196 СК України
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення сплати
аліментів.

Задовольняючи частково позовні
вимоги, суд першої інстанції
обгрунтовано виходив з того, що
заборгованість по аліментах
утворилася з вини відповідачки, яка
зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду, а тому одержувач
аліментів - позивач по справі має право
на стягнення неустойки (пені).

Висновок суду відповідає
обставинам справи та доказам, що
містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК
України суд може зменшити розмір
неустойки з урахуванням матеріального
та сімейного стану платника аліментів.

Зменшуючи розмір пені до 16 150 грн.,
суд першої інстанції вірно виходив з
наявності скрутного матеріального
стану відповідачки, яка не працює та
має на утриманні троє малолітніх дітей.
(а.с.43-45)

Твердження апелянта про те, що
заборгованість по аліментах виникла не
з її вини, колегія суддів не приймає до
уваги та визнає голослівним у зв»язку з
наступним.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що відкриття банківського рахунку, по
якому відповідачка проводила
накопичення певної суми коштів на ім'я
неповнолітнього сина, не може бути
визнано як сплата аліментів за
судовим рішенням, оскільки аліменти
повинні сплачуватися щомісяця.

Доводи апеляційної скарги про те, що
банківські рахунки надані для
перерахування аліментів були
неповними, то колегія не бере такі до
уваги у зв»язку з наступним.

Як вбачається з матеріалів справи
заяву з реквізитами для перерахунку
аліментів позивач подав у
Шевченківський ВДВС ЛМУЮ ще 7 лютого 2012
року. (а.с.42)

Однак відповідачка не вчиняла жодних
дій для сплати аліментів, що
підтверджується її зверненням у
Шевченківський ВДВС ЛМУЮ лише в лютому
2013 року для отримання рахунку для
сплати аліментів, та до відділення
Державного ощадного банку України з
приводу неможливості сплати коштів по
рахунку лише 29 березня 2013 року. (а.с. 40-42)

Крім того, відповідачка не була
позбавлена можливості сплачувати
аліменти шляхом перерахунку коштів
через відділення поштового зв»язку або
особистої передачі грошей.

Згідно зі ст.212 ЦПК України, суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

А відтак, відповідач не надано
жодного належного та допустимого
доказу на підтвердження того, що
заборгованість по аліментах виникла не
з її вини.

Відповідно до ч.2 ст.308 ЦПК України не
може бути скасоване правильне по суті
і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Колегією суддів приймається до
уваги такий розрахунок.

Пеня по сплаті аліментів становить:
червень 2011 року - 2010 грн. (300:100х670=2010),
липень 2011 року - 960 грн. (150 : 100х 640=960),
серпень 2011 року - 913 грн. 50 коп. (150 : 100х 609=
913,50), вересень 2011 року - 851 грн. 70 коп. (150 :
100 х 578 = 851,70), жовтень 2011 року - 1644 грн. (300 :
100 х548 = 1664), листопад 2011 року - 775 грн. 50
коп. ( 150 : 100 х 517 = 775,50), грудень 2011 року -
1461 грн. (300 :100 х487=1461), січень 2012 року - 1368
грн. (300 :100 х 456 = 1368), лютий 2012 року - 1275
грн. (300 : 100 х 425 = 1275), березень 2012 року - 1188
грн. ( 300 :100 х 396 = 1188), квітень 2012 року - 1095
грн. ( 300 :100 х 365 + 1095), травень 2012 року - 1172
грн. 50 коп. ( 350 :100 х 335 = 1172, 50), червень 2012
року - 1064 грн. (350 :100 х 304 = 1064), липень 2012
року - 959 грн. (350 :100 х 274 = 959), серпень 2012
року - 850 грн. 50 коп. (350 :100 х 243 = 850, 50),
вересень 2012 року - 742 грн. (350 :100 х 212 = 742),
жовтень 2012 року - 637 грн. (350 :100 х 182 = 637),
листопад 2012 року - 528 грн. 50 коп. (350 :100 х 151
= 528,50) грудень 2012 року - 423 грн. 50 коп. (350
:100 х 121 = 423,50), січень 2013 року - 315 грн. (350
:100 х 90 = 315), лютий 2013 року - 206 грн. 50 коп.
(350 :100 х 59 = 206,50), березень 2013 року - 108 грн.
50 коп. (350 :100 х 31 = 108,50), а всього 20547 грн. 20
коп.

Крім того, з січня 2009 року до
червня 2011 року сума аліментів
становить 8700 грн. (300 грн. х 29 місяців =
8700). Пеня на вказану суму з розрахунку
сплати на день набрання законної сили
рішенням про стягнення аліментів
становить 55680 грн. (8700 :100 х640 =55680).

А відтак, оскільки загальна сума
пені 76227 грн. 20 коп. і судом першої
інстанції правильно зменшено розмір
такої на підставі ст.196 СК України,
колегія суддів вважає, що помилкове
визначення судом розміру пені 122039 грн.
не спростовує висновків суду щодо
визначеного розміру пені - 16150 грн., в
зв»язку з чим відсутні підстави для
перегляду розміру останньої і зміни
рішення суду.

В зв"язку з наведеним колегія
суддів вважає, що суд, дослідивши
докази, дав їм належну оцінку, і
ухвалив рішення про часткове
задоволення позову, що відповідає
вимогам закону.

Оскільки суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального закону,
колегія суддів не вбачає підстав для
зміни або скасування рішення суду .

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Городоцького районного суду
Львівської області від 22 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвалою апеляційного суду.

Головуючий :
Пвлишин О.Ф.

Судді :
Мікуш Ю.Р.

Ніткевич А.В.