Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Дербенцевої Т.П., Олійник А.С.,
Савченко В.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом
Коломийської міської ради
Івано-Франківської області до ОСОБА_4,
третя особа - відділ Держкомзему у м.
Коломия Івано-Франківської області,
про визнання незаконним та скасування
п. 2.1.12 рішення Коломийської міської
ради Івано-Франківської області від 22
травня 2008 року № 1232-28/2008, п. 1.22
рішення Коломийської міської ради
Івано-Франківської області від 24
грудня 2008 року № 1739-35/2008, визнання
недійсним державного акта на право
приватної власності на земельну
ділянку

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Коломийського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 1
жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Івано-Франківської області від 7
листопада 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2011 року Коломийська міська
рада Івано-Франківської області
звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4
про визнання незаконним та скасування
п. 2.1.12 рішення Коломийської міської
ради Івано-Франківської області від 22
травня 2008 року № 1232-28/2008, п. 1.22 рішення
Коломийської міської ради
Івано-Франківської області від 24
грудня 2008 року № 1739-35/2008, визнання
недійсним державного акта на право
приватної власності на земельну
ділянку.

Позов обґрунтований тим, що закрите
акціонерне товариство «Прикарпаття»
(далі - ЗАТ «Прикарпаття») звернулося до
Коломийської міської ради
Івано-Франківської області із листом
про виділення земельної ділянки площею
3, 4 га, яка рахувалася за підприємством,
працівникам та акціонерам ЗАТ
«Прикарпаття» під індивідуальне
будівництво. На час звернення ОСОБА_4 із
заявою про надання їй земельної
ділянки як акціонеру, вона не входила
до

кола працівників та акціонерів
ЗАТ «Прикарпаття». Інша заява від
імені

ОСОБА_4 про надання земельної
ділянки у порядку, передбаченому

ст.118 ЗК України, належним чином не
оформлена.

Рішенням Коломийського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 1
жовтня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 7
листопада 2013 року, позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано п. 2.1.12
рішення Коломийської міської ради
Івано-Франківської області від 22
травня 2008 року № 1232-28/2008 «Про
погодження місця розташування та
надання дозволу на складання проектів
відведення земельних ділянок для
будівництва та обслуговування
житлових будинків, господарських
будівель та споруд», яким погоджено
місце розташування та надано дозвіл
ОСОБА_4 на складання проекту відведення
земельної ділянки площею 938,0 кв. м по
АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування житлових будинків,
господарських будівель та споруд.

Визнано незаконним та скасовано п. 1.22
рішення Коломийської міської ради
Івано-Франківської області від 24
грудня 2008 року № 1739-35/2008 «Про передачу
земельних ділянок у власність фізичним
особам», яким затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки та передано у власність ОСОБА_4
земельну ділянку площею 938,0 кв. м по
АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування житлових будинків,
господарських будівель та споруд.

Визнано недійсним державний акт на
право приватної власності на земельну
ділянку площею 938, 0 кв.м по АДРЕСА_1,
виданий ОСОБА_4 Вирішено питання щодо
розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу апеляційного суду та
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

За вимогами ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Повно та всебічно з'ясувавши обставини,
на які сторони посилалися як на
підставу своїх вимог і заперечень,
оцінивши у відповідності із вимогами
ст. ст. 10, 60, 212, 214 ЦПК України
подані сторонами докази, суд першої
інстанції та суд апеляційної інстанції
дійшли обґрунтованого висновку щодо
порушення порядку набуття ОСОБА_4 права
власності на земельну ділянку.
Висновки судів ґрунтуються на
фактичних обставинах справи, ухвалені
рішення відповідають змісту щодо їх
законності та обґрунтованості.

Доводами касаційної скарги висновки
судів не спростовуються.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Коломийського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 1
жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Івано-Франківської області від 7
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
Т.П. Дербенцева
А.С.
Олійник
В.О. Савченко