У х в а л а

іменем україни

12 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,суддів:
Кузнєцова В.О., Наумчука М.І.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, треті особи: Яремчанська міська
нотаріальна контора, публічне
акціонерне товариство «Державний
ощадний банк України», про визнання
недійсним договорів, виключення
записів з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна,
зобов'язання Яремчанської міської
державної нотаріальної контори
вилучити обтяження нерухомого майна з
Єдиного реєстру заборон відчуження
майна, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 07
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_4 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_5 про
визнання недійсним договорів,
виключення записів з Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна, зобов'язання Яремчанської
міської державної нотаріальної
контори вилучити обтяження нерухомого
майна з Єдиного реєстру заборон
відчуження майна.

В обґрунтування вимог позивач
посилалася на те, що згідно
сфальсифікованого договору дарування
від 23 березня 2005 року ОСОБА_5 став
власником земельної ділянки та будинку
АДРЕСА_1. 25 грудня 2006 року ОСОБА_5 уклав з
ПАТ «Державний ощадний банк України»
кредитний договір та на забезпечення
виконання зобов'язання по даному
договору між банком та відповідачем
було укладено договір іпотеки, згідно
якого він надав нерухоме майно, а саме
земельну ділянку та будинок
АДРЕСА_1.

Рішенням Яремчанського міського суду
Івано-Франківської області від 18
лютого 2013 року позов ОСОБА_4 задоволено
частково.

Визнано недійсним іпотечний договір
від 18 січня 2007 року укладений між ПАТ
«Державний ощадний банк України» та
ОСОБА_5, посвідчений державним
нотаріусом Яремчанської міської
державної нотаріальної контори,
зареєстрований в реєстрі за № 49.

Виключено з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
реєстраційний запис № 4368606 від 18 січня
2007 року на буд. АДРЕСА_1
Івано-Франківської області та
реєстраційний запис № 4368606 від 18 січня
2007 року на земельну ділянку
кадастровий номер :30:006:0046 по
АДРЕСА_2.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 10 107
грн 30 коп. понесених витрат. В решті
позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Івано-Франківської області від 03
квітня 2013 року рішення Яремчанського
міського суду Івано-Франківської
області від 18 лютого 2013 року в частині
виключення з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
реєстраційних записів щодо заборони
відчуження житлового будинку і
земельної ділянки, розташованих по
АДРЕСА_1 скасовано та ухвалено нове
рішення, яким накладено арешт на
житловий будинок загальною площею 100, 6
м. кв., розташований по АДРЕСА_1 та
реєстраційний запис № 4368860 від 18 січня
2007 року на земельну ділянку
кадастровий номер :30:006:0046
розташованої по АДРЕСА_1. У решті
рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 липня 2013 року
рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 03
квітня 2013 року скасовано, залишено в
силі рішення Яремчанського міського
суду Івано-Франківської області від 18
лютого 2013 року.

У травні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до
апеляційного суду із скаргою на
рішення Яремчанського міського суду
Івано-Франківської області від 18
лютого 2013 року, посилаючись на те, що
рішення суду в частині стягнення з
нього витрат на правову допомогу в
розмірі 10 000 грн ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Рішенням апеляційного суду
Івано-Франківської області від 07
листопада 2013 року рішення
Яремчанського міського суду
Івано-Франківської області від 18
лютого 2013 року в частині стягнення
судового збору змінено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 3 000
грн витрат на правову допомогу та 107 грн
30 коп. судового збору. В решті рішення
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує
питання про скасування оскаржуваного
рішення суду апеляційної інстанції,
мотивуючи свою вимогу порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
рішення суду ухвалено з додержанням
норм матеріально та процесуального
права, підстав для його зміни або
скасування не встановлено.

Суд апеляційної інстанції,
встановивши, що представник ОСОБА_4 -
ОСОБА_6 був присутнім у судових
засіданнях 1 год. 37 хв., у відповідності
до ст. 1 Закону України «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах», дійшов
обґрунтованого висновку про стягнення
витрат на правову допомогу у розмірі,
який відповідає часу участі
представника позивача у судових
засіданнях.

Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують та зводяться до
переоцінки доказів, що не відповідає
вимогам ст. 335 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного
суду Івано-Франківської області від 07
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова Судді:
В.О. Кузнєцов М.І. Наумчук