АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/2190/1749/2014
інстанції Ведяшкіна Ю.В.
Доповідач: Воронцова Л.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року травня місяця 22 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця
М.П.Суддів:Воронцової Л.П. Ігнатенко
П.Я.При секретарі:Калюжному
О.О.розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Новокаховського
міського суду Херсонської області від
07 квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_5 до приватного акціонерного
товариства «АІСЕ Україна» про захист
прав споживача, встановлення
нікчемності правочину,-

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з вище зазначеним позовом в
обґрунтування якого зазначив, що 18
січня 2008 року між ним та ЗАТ «АІСЕ
Україна», правонаступником якого є ПАТ
«АІСЕ Україна» була укладена угода №
178836 з додатками № № 1, 2, 3, відповідно до
яких відповідач зобов'язався надати
йому послуги з придбання транспортного
засобу ГАЗ 2705 вартістю 70 830 грн. за
системою придбання товарів у групі
«Автоплан».

У процесі виконання угоди позивачу
стало відомо, що відповідач, надаючи
послуги, які відносяться до фінансових
послуг, не має ліцензії на здійснення
такого виду діяльності, тому укладена
угода є недійсною відповідно до вимог
чинного законодавства.

При укладенні угоди відповідач
навмисно ввів його в оману щодо
законності своєї діяльності, оскільки
приховав факт відсутності у нього
ліцензії, що є також нечесною
підприємницькою діяльністю,
забороненою Законом України «Про
захист прав споживачів».

Просив суд встановити нікчемність
угоди №178836 від 18 січня 2008 року та
додатків №№ 1,2,3 до цієї угоди,
укладений між ОСОБА_5 і Закритим
акціонерним товариством «АІСЕ
Україна», правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство «АІСЕ
Україна»; застосувати наслідки
нікчемності правочину та стягнути з
відповідача на користь ОСОБА_5 21737, 13
грн.

Рішенням Новокаховського міського
суду Херсонської області від 07 квітня
2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_5
подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права просить його
скасувати, ухвалити нове по суті
позовних вимог.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до суду апеляційної інстанції
не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
що з'явилися, перевіривши доводи
апеляційної скарги матеріалами справи,
колегія суддів вважає апеляційну
скаргу не підлягаючою задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та це
встановлено судом, 18 січня 2008 року між
ОСОБА_6 та ЗАТ «АІСЕ Україна»,
правонаступником якого є ПАТ «АІСЕ
Україна» була укладена угода № 178836 з
додатками № № 1, 2, 3, відповідно до яких
відповідач зобов'язався надати йому
послуги з придбання транспортного
засобу ГАЗ2705 вартістю 70 830 грн. за
системою придбання товарів у групі
«Автоплан».

Відповідно до умов договору ОСОБА_6
зобов'язувався вчасно та в повному
обсязі виконувати обов'язки із
внесення вступного платежу та
періодичних платежів щодо сплати
вартості транспортного засобу,
адміністративних витрат тощо, а ПАТ
«АІСЕ Україна» - сформувати групу
клієнтів за рахунок чистих внесків, з
яких здійснюється придбання
транспортного засобу. Клієнт одержує
транспортний засіб відповідно до
методів визнання права на отримання
ним товару, передбачених умовами
діяльності програми «Автоплан» і таке
право здійснює ПАТ «АІСЕ Україна» на
власний розсуд, право на купівлю мають
не всі учасники системи, а тільки ті,
які зробили найбільшу кількість
внесків. Договір та умови не містять
строків та термінів отримання клієнтом
товару, не передбачають будь-якої
відповідальності ПАТ «АІСЕ Україна» за
невиконання умов договору та будь-яких
гарантій отримання клієнтом товару
навіть у разі повної оплати його
вартості. Натомість договором
передбачена відповідальність клієнта
у випадку несвоєчасного виконання його
умов або відмову від його виконання.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позову виходив з того, що
твердження позивача про
невідповідність спірної угоди ст.203 ЦК
України, ст.ст.18, 19 Закону України «Про
захист прав споживачів», а саме: не
справедливі умови спірної угоди,
здійснення правочину з використанням
нечесної підприємницької діяльності
(«пірамідальна схема» що вводить в
оману споживачів); невідповідність
спірної угоди ст.1 Закону України «Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»
не знайшли свого підтвердження в
судовому засіданні, а тому дійшов
висновку, що підстави, визначені
законодавством України, для визнання
оспорюваного правочину недійсним
відсутні, у зв'язку з чим такий правочин
не може вважатися нікчемним.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, оскільки він
відповідає фактичним обставинам
справи, до нього суд дійшов з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для скасування судового рішення
відсутні.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені чч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього
Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Відповідно до положень, закріплених у
ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про
захист прав споживачів», забороняється
здійснення нечесної підприємницької
практики. Нечесна підприємницька
практика включає в себе будь-яку
діяльність (дії або бездіяльність), що
вводить споживача в оману або є
агресивною. Зокрема, відповідно до п. 7
ч. 3 ст. 19 цього Закону забороняються як
такі, що вводять в оману, утворення,
експлуатація або сприяння розвитку
пірамідальних схем, коли споживач
сплачує за можливість одержання
компенсації, яка надається за рахунок
залучення інших споживачів до такої
схеми, а не за рахунок продажу або
споживання продукції. Правочини,
здійснені з використанням нечесної
підприємницької практики, є
недійсними.

Таким чином, Законом України «Про
захист прав споживачів» закріплена
можливість визнання недійсними
правочинів, здійснених із
використанням нечесної
підприємницької діяльності, яка
полягає, зокрема, у введенні в оману
споживачів шляхом залучення їхніх
коштів з метою реалізації діяльності
пірамідальної схеми.

При цьому в зазначеному Законі
нормативне визначення поняття
«пірамідальної схеми» не надано, однак
визначені ознаки, які відносять
діяльність суб'єкта підприємництва до
«пірамідальної схеми».

Аналіз п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про
захист прав споживачів» дає підстави
для висновку, що поняття «пірамідальна
схема» у розумінні цієї норми має такі
обов'язкові ознаки: а) здійснення
сплати за можливість одержання
учасником компенсації; б) компенсація
надається за рахунок залучення
учасником інших споживачів схеми; в)
відсутність продажу або споживання
товару.

Таким чином, для кваліфікації
«пірамідальної схеми» необхідна
наявність усіх зазначених ознак.

Відсутність вищевказаних ознак
виключає можливість визнання схеми як
«пірамідальної», тобто такої, що
порушує норми чинного законодавства
України.

Так, пірамідальній схемі властива
сплата за можливість одержання окремим
учасником компенсації, яка повинна
надаватися за рахунок залучення цим
учасником схеми інших споживачів.

У той самий час предметом угоди сторін,
укладеної в рамках функціонування
системи придбання автомобілів у
системі «Автоплан», є надання учаснику
програми адміністративних послуг, у
тому числі фінансового характеру, з
метою придбання ним автомобіля.

Відповідно до ст. 2 Угоди ПАТ «АІСЕ
Україна» гарантує надання кожному
учаснику права на отримання автомобіля
за умови виконання ним усіх
зобов'язань, передбачених Угодою.

Статтею 3 Угоди передбачено, що ПАТ
«АІСЕ Україна» зобов'язується надати
учаснику системи послуги, які
викладено в правилах функціонування
системи «Автоплан» та неухильно
виконувати свої зобов'язання для
забезпечення функціонування системи.

При цьому відповідно до додатка № 2 до
Угоди поняття «право на отримання
автомобіля» означає право учасника
одержати власне автомобіль та
обов'язок товариства передати
автомобіль у зазначений термін, якщо
учасник на момент фактичної передачі
автомобіля належно виконує свої
зобов'язання. Водночас ПАТ «АІСЕ
Україна» зобов'язане надіслати
постачальнику замовлення на передачу
автомобіля учаснику протягом
5 робочих днів після того, як
учасник, у якого виникло право на
одержання автомобіля, здійснить
відповідні платежі.

Відповідно до Угоди між ПАТ «АІСЕ
Україна» та виробником (дистриб'ютором
чи імпортером) останній протягом 30
календарних днів з дня отримання
замовлення зобов'язаний передати
автомобіль учаснику, який одержав
право на отримання автомобіля (п. 12.1
додатку № 2).

Передбачені Угодою умови дозволяють
учаснику сплачувати ціну автомобіля
невеликими щомісячними внесками, які
названі в Угоді «чисті внески»,
«половинні чисті внески».

Відповідно до розд. 1 «Визначення
термінів» додатку № 2 до Угоди «Цілий
Чистий внесок» - це частина щомісячного
повного внеску, який використовується
для оплати автомобіля, «Половинний
Чистий внесок» - це половина Цілого
чистого внеску.

Згідно зі ст. 5 додатку № 2 до Угоди
Чисті внески, сплачені учасником у
встановлені строки та відповідно до
поточної ціни автомобіля, дійсної на
момент сплати, зараховуються як
відсоток від вартості автомобіля, що у
свою чергу є оплатою за товар -
автомобіль.

Таким чином, в Угоді чітко передбачено,
що споживач оплачує кожного місяця
частину ціни автомобіля. Крім того,
сплачені Чисті внески перерахунку (у
зв'язку зі зміною ціни автомобіля) не
підлягають. Після одержання автомобіля
та реєстрації його на своє ім'я
споживач зобов'язаний і надалі
сплачувати кошти за автомобіль до
повної його оплати - 100 % від ціни
автомобіля.

Отже, Угодою передбачена щомісячна
сплата внесків за товар - автомобіль,
який передається споживачеві в рамках
укладеної Угоди, а не за можливість
одержання права на купівлю товару.

Споживач, який виконав усі умови угоди,
має повне право вимагати від ПАТ «АІСЕ
Україна» виконання свого зобов'язання,
а саме: оплатити продавцю вартість
автомобіля та передати автомобіль
споживачу, незалежно від того, чи
сплачують кошти інші споживачі.

Отже, за системою придбання
автомобілів у системі «Автоплан»
кожний з учасників, який належним чином
виконує зобов'язання за Угодою, отримує
автомобіль через механізм,
передбачений в Угоді, оскільки система
функціонує таким чином, що кількість
учасників групи, яким надається право
на отримання автомобіля, відповідає
кількості автомобілів, яку можна
придбати за рахунок Чистого Фонду
групи, створеного за рахунок
щомісячних внесків учасників групи.

За таких обставин доводи апеляційної
скарги про те, що діяльність ПАТ «АІСЕ
Україна» за Угодою сторін є
функціонуванням «пірамідальної схеми»
підлягають відхиленню, оскільки
суперечать змісту п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону
України «Про захист прав споживачів» у
зв'язку з відсутністю головних ознак
«пірамідальної схеми» - безтоварності
та сплати компенсації одним учасником
за рахунок інших, оскільки за схемою
придбання товарів у групах придбавають
товар усі учасники за рахунок
об'єднання внесків кожного з них.
Різниця між споживачами - учасниками
схеми є тільки в часі одержання
автомобіля кожним із них, за умови
виконання своїх зобов'язань.

Доводи апеляційної скарги в частині
того, що на момент укладення угоди
відповідач не отримав ліцензію для
надання фінансової послуги, а тому така
діяльність є незаконною колегія суддів
до уваги не приймає з огляду на
наступне.

Законом України від 02 червня 2011 року №
3462-ІV «Про внесення змін до деяких
законів України щодо регулювання
ринків фінансових послуг» (введено в
дію з 09 січня 2012 року) внесено зміни до
ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові
послуги та регулювання ринків
фінансових послуг» та доповнено п. 111 ,
відповідно до якого до фінансових
послуг віднесено послуги з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах.

На підставі цього Закону Національна
комісія, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг (як уповноважений державний
орган) (далі - Нацкомфінпослуг),
затвердила Ліцензійні умови
провадження діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах
(розпорядження від 09 жовтня 2012 року №
1676 «Про затвердження Ліцензійних умов
провадження діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у группах») (далі
- Ліцензійні умови).

Ліцензійні умови закріпили визначення,
сутність, правовий статус учасників (і
вимоги до них) такого виду фінансових
правовідносин, як придбання товарів у
групах.

З аналізу Ліцензійних умов слід
зробити висновок про те, що діяльність
таких груп направлена на легітимне
використання фінансової схеми із
залученням грошових коштів споживачів
для придбання певного виду товарів
та/або послуг.

Згідно з п. 1.2 ч. 1 Ліцензійних умов
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групі - це
фінансова послуга, що надається
ліцензіатом і передбачає залучення
грошових коштів учасників групи,
об'єднання цих коштів з метою придбання
та розподілу товарів між учасниками
групи.

Відповідно до додатку № 2 Угоди система
«Автоплан» - це торговельна марка, що
зареєстрована у відповідності з
законодавством України та
використовується для позначення
послуг відповідача з адміністрування
системи придбання автомобілів в
групах, яка полягає в створенні груп
покупців (учасників системи), метою
яких є придбання автомобілів у порядку
та на умовах, передбачених даною Угодою
та Правилами.

Отже, отримання кожним споживачем
автомобіля здійснюється виключно
відповідно до платежів, здійснених ним
самим, і незалежно від платежів інших
клієнтів відповідача.

Як убачається з наведеного,
законодавець розрізняє ознаки, що
застосовуються до поняття
«пірамідальна схема» та «придбання
товарів у группах». Якщо перше є
порушенням законодавства, то друге, за
умови отримання відповідного дозволу
та дотримання всіх встановлених вимог,
є легітимною підприємницькою
діяльністю.

Такий висновок ґрунтується на головній
ознаці відсутності «пірамідальної
схеми» згідно з п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону
України «Про захист прав споживачів» -
це товарність схеми, тобто
передбачення надання споживачу товару
в обмін на внесені ним кошти.

Так, за схемою придбання товарів у
групах придбання товарів для кожного
споживача (крім останнього)
відбувається, у тому числі й за рахунок
внесків інших учасників. Різниця між
споживачами-учасниками є тільки в часі
одержання товару кожним із них,
оскільки в кінцевому підсумку товар
одержать усі учасники, навіть ті, які
фінансово були найменш «активними», за
умови виконання ними умов договору.

Враховуючи те, що ПАТ «АІСЕ Україна»
отримало відповідний дозвіл (ліцензію)
на здійснення діяльності (надання
фінансової послуги) щодо «придбання
товарів у групах» у Нацкомфінпослуг,
яка здійснює державне регулювання у
сфері ринків фінансових послуг, не
можна вважати правильними доводи
апеляційної скарги про те, що така
діяльність здійснюється товариством
нелегітимно.

Висновок суду першої інстанції
узгоджується з правовою позицією,
викладеною у Постанові Верховного Суду
України від 11 вересня 2013 року у справі
за позовом про визнання угоди
недійсною, відшкодування майнової та
моральної шкоди №640-цс13, яка відповідно
до положень ст.360-7 ЦПК України є
обов'язковою для всіх судів України.

Колегія суддів вважає за необхідне
апеляційну скаргу відхилити, а рішення
суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Новокаховського міського суду
Херсонської області від 07 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього ж часу може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справа протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: