АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3969/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Корягін В. О. Доповідач - Черненкова
Л.А. Категорія 26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Судова колегія судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді -
Черненкової Л.А.

суддів -
Петешенкової М.Ю., Дерев'янка О.Г.

при секретарі - Бойко О.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Павлоградвугілля» на рішення
Тернівського районного суду
Дніпропетровської області від 04
березня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Павлоградвугілля»,
відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних
захворювань України в м. Тернівці
Дніпропетровської області про
стягнення моральної шкоди у зв'язку з
ушкодженням здоров'я на виробництві, -

В С Т А Н О В И Л А:

20 січня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із вказаним позовом, посилаючись
на те, він тривалий час, а саме: з 23.10.1995
року по 28.07.2008 року працював на
підприємствах ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля». Під час роботи на
підприємстві в підземних, шкідливих
умовах він отримав виробничі травми, а
саме: 01.10.2002 року та 13.03.2008 року. За
висновком МСЕК від 26.06.2008 року позивачу
було встановлено втрату професійної
працездатності у розмірі 65 %, з яких 60 %
по виробничій травмі від 13.03.2008 року
первинно, а 5 % по виробничий травмі від
01.10.2002 року повторно та встановлено
третю групу інвалідності. Внаслідок
втрати професійної працездатності
позивач зазначив, що у нього наявна
моральна шкода, оскільки: він втратив
професійну працездатність; став
інвалідом, не може займатися домашніми
справами, що потребують навіть
незначних фізичних зусиль; відчуває
великі незручності при веденні
домашнього господарства; став
дратівливим; відчуває депресивний
стан; та інші обставини. Позивач
просить стягнути з ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля» моральну шкоду, з
урахуванням вище наведених ним
обставин, у розмірі 6000 грн., з
відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних
захворювань України в м. Тернівці
Дніпропетровської області моральну
шкоду, з урахуванням вище наведених ним
обставин, у розмірі 500 грн.

Рішенням Тернівського міського суду
Дніпропетровської області від 04
березня 2014 року ухвалено: позов ОСОБА_2 -
задовольнити частково; стягнути з ПАТ
"ДТЕК Павлоградвугілля" на користь
ОСОБА_2 в рахунок відшкодування
моральної шкоди у зв'язку з
ушкодженням здоров'я на виробництві 6 000
грн.; стягнути з ПАТ "ДТЕК
Павлоградвугілля" на користь держави
судовий збір у розмірі 243,60 грн., в іншій
частині позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі ПАТ "ДТЕК
Павлоградвугілля" просить рішення суду
скасувати та постановити нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
відмовити, посилаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає за необхідне її відхилити з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
сторони знаходились в трудових
відносинах тривалий час. Висновком
МСЕК від 05.02.2003 року позивачу було
встановлено втрату професійної
працездатності у розмірі 5 % - первинно у
зв'язку з виробничою травмою від 01.10.2002
року, що підтверджується копією
довідок МСЕК. За висновком МСЕК від
04.08.2008 року позивачу було встановлено
первинно-повторно втрату професійної
працездатності у розмірі 65 %, з яких 60 %
за виробничою травмою від 13.03.2008 року
первинно, а 5 % по виробничий травмі від
01.10.2002 року повторно, що
підтверджується копією довідок МСЕК.

Задовольняючи частково позовні
вимоги, суд першої інстанції виходив з
того, що внаслідок втрати професійної
працездатності у позивача наявна
моральна шкода, оскільки він втратив
професійну працездатність, стан його
здоров'я незадовільний, не може
працювати, багато часу проводить на
лікуванні, і всі ці обставини
обумовлюють необхідність
пристосовуватися та організовувати
своє повсякденне життя по-новому й
свідчать про заподіяння позивачу
моральної шкоди зі сторони
відповідача, як роботодавця. Розмір
завданої позивачу моральної шкоди суд
визначив з урахуванням принципів
розумності та справедливості у розмірі
6 000 гривень. Вимоги позивача про
стягнення моральної шкоди до Фонду з
посиланням на Закон України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» №1105-ХГУ, діючий з
01.04.2001 року, - є необґрунтованими,
оскільки позивачу 05.02.2003 року вперше
було встановлено втрату професійної
працездатності у розмірі 5 % по
виробничий травмі від 01.10.2002 року за
умови можливості працювати, а 04.08.2008
року встановлено 65% втрати професійної
працездатності, із них 60 % за виробничою
травмою від 13.03.2008 року первинно, а 5 % по
виробничий травмі від 01.10.2002 року
повторно, що підтверджується копією
довідок МСЕК, за умовами неможливості
працювати ні за якими видами праці, що
відноситься до категорії стійкої
втрати професійної працездатності,
тобто час за яким законодавець поклав
обов'язок відшкодування моральної
шкоди є саме 04.08.2008 року.

Судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції.

Відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" в разі стійкої втрати
професійної працездатності право на
отримання потерпілим страхових виплат,
в тому числі і виплати за моральну
(немайнову) шкоду, настає з дня
встановлення йому МСЕК стійкої втрати
професійної працездатності.

У зазначеному Законі строки позовної
давності на звернення потерпілого із
заявою про відшкодування моральної
шкоди не передбачені.

У зв'язку з тим, що відповідно до ст.237-1
КЗпП України обов'язок відшкодувати
працівнику моральну шкоду у випадку,
передбаченому вказаною статтею,
покладено на власника або
уповноважений ним орган, і як
встановлено судом, втрата
працездатності позивача настала
внаслідок виробничої травми, отриманої
під час виконання позивачем трудових
обов'язків, і моральну шкоду йому
заподіяно в результаті ушкодження
здоров'я, що призвело до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків, вимагає від нього додаткових
зусиль для організації свого життя, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
відшкодування моральної шкоди з
відповідача на користь позивача.

Виходячи з того, що право на
відшкодування моральної шкоди у
позивача виникло з 04.08.2008 року, а дія
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік", яким внесені зміни
до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" щодо припинення
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків
моральної (немайнової) шкоди
застрахованим особам незалежно від
часу настання страхового випадку з 01
січня 2008 року, - суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
відшкодування моральної шкоди з
відповідача ПАТ "ДТЕК
Павлоградвугілля" на користь позивача.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Доводи апелянта, щодо неправильного
застосування норм права до виниклих
правовідносин з огляду на те, що з 01
січня 2008 року потерпілі не мають право
на відшкодування моральної шкоди, -
судова колегія вважає неспроможними,
оскільки вказані доводи є переоцінкою
доказів у справі, неправильним
тлумаченням норм права, та ці доводи не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Доказами по справі не встановлено, що
позивачу була відшкодована спричинена
моральна шкода внаслідок отриманих
виробничих травм на виробництві.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду,
стосуються переоцінки доказів у
справі, що не є підставою для
скасування законного та
обґрунтованого рішення суду.

Відповідно до ст. 212 ЦПК суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед установленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Таким чином, судова колегія приходить
до висновку, що рішення суду
постановлено у відповідності з
вимогами закону та не має підстав для
його скасування, і доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст.303,304, п.1 ч.1 ст.307, ст. 308,
ч.1 п.1 ст.314, 317,319, ч.1 ст.218 ЦПК України,
судова колегія, -

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Павлоградвугілля»- відхилити.

Рішення Тернівського міського суду
Дніпропетровської області від 04
березня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді колегії