АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3475/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Боженко Л. В. Доповідач - Рудь В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року
м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко
І.Ю., Повєткіна В.В.

при секретарі: Кравець Є.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 18 листопада 2013 року за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа
Відділ державної виконавчої служби
Павлоградського міськрайонного
управління юстиції Дніпропетровської
області про стягнення заборгованості
по аліментам та неустойки(пені) за
прострочення сплати аліментів, -

В с т а н о в и л а :

У червні 2013 року ОСОБА_3 звернулася з
позовом, який уточнила в ході розгляду
справи, до ОСОБА_2, третя особа Відділ
державної виконавчої служби
Павлоградського міськрайонного
управління юстиції Дніпропетровської
області про стягнення заборгованості
по аліментам та неустойки(пені) за
прострочення сплати аліментів(а.с.1-2, 44).

Позивачка зазначала, що з 08.07.1989 року
по 25.01.2011 року вона перебувала з
відповідачем у зареєстрованому шлюбі.
Від шлюбу мають сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі рішення Павлоградського
міського суду Дніпропетровської
області від 09.02.2011 року з ОСОБА_2 на її
користь на утримання дитини стягнуті
аліменти в розмірі 1/4 частини всіх
видів його доходу до повноліття дитини.

Відповідач ухиляється від виконання
судового рішення, аліменти сплачував
не регулярно, у зв'язку з чим,
утворилася заборгованість по
аліментам.

Згідно довідки ВДВС Павлоградського
МРУЮ за період з 10.01.2011 року по 26.10.2013
року заборгованість становить суму
3282,90 грн. та суму 1497,55 грн., яка
складається із ? доходу, отриманого
відповідачем від орендної плати
земельної ділянки за період з 2011-2013
роки.

У зв'язку з наявною заборгованістю по
сплаті аліментів за вказаний період
відповідач зобов'язаний сплати
неустойку (пеню) за прострочення сплати
аліментів відповідно до вимог тс.196 СК
України.

В листопаді 2013 року відповідач
сплатив заборгованість у сумі 3300 грн.,
залишок заборгованості становить
1497грн.55коп.

Посилаючись на викладені обставини,
ОСОБА_3 в позовній заяві про збільшення
позовних вимог в редакції від 18.11.2013
року просила стягнути з ОСОБА_2 на її
користь заборгованість за аліментами у
розмірі 1497,55 грн. та неустойку (пеню) за
прострочення сплати аліментів у
розмірі 17051,96 грн.(а.с.44).

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 18 листопада 2013 року позов
задоволено(а.с.56-57).

Стягнута з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
заборгованість по сплаті аліментів в
сумі 1497,55 грн., неустойка (пеня) по
сплаті аліментів в сумі 17 051,96 грн.
Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення, яким відмовити ОСОБА_3 в
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неповне з'ясування обставин щодо його
матеріального стану, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права(а.с.74-76).

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Із справи видно, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2
перебували у зареєстрованому шлюбі з
1989 року, який розірвано 25 січня 2011 року.
Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матір'ю та
знаходяться на її утриманні(а.с.3-5,10).

На підставі рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 09.02.2011 року, яким на користь
ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуті аліменти у
розмірі 1/4 частини усіх видів доходу
ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму, останній є
платником аліментів з 10 січня 2011
року(а.с.11).

Як видно із справи, виконавчий лист по
примусовому виконанню рішення суду,
який видано 09 лютого 2011 року,
пред'явлено до виконання ВДВС
Павлоградського міськрайонного
управління юстиції.

Згідно довідки Відділу державної
виконавчої служби Павлоградського
міськрайонного управління юстиції від
10.09.2013 року №04/51227 ОСОБА_2 знав про свій
обов'язок сплати аліментів відповідно
до рішення суду, неодноразово був
попереджений державним виконавцем про
виконання рішення суду про
заборгованість по аліментам, у тому
числі: 08.04.2013 року, 22.05.2013 року, 05.06.2013
року(а.с.11,32).

Із довідки розрахунку заборгованості
по аліментам, складеної державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби Павлоградського
міськрайонного управління юстиції,
вбачається, що ОСОБА_2 сплачував
аліменти періодично, заборгованість за
період з 10.01.2011 року по 05.06.2013 року
складає 1586,90 грн., а за період з 10.01.2011
року по 26.10.2013 року - складає 3282,90
грн.(а.с.6,35).

Згідно договору №625 від 01.01.2009 року
за оренду земельної частки ОСОБА_2
видано оплату за 2011 рік - 1300 грн., за 2012
рік - 1917,65 грн., заборгованість по сплаті
аліментів з даного виду доходу ОСОБА_2
за період з 2011-2012 роки складає 804,41 грн.,
за період з 2011-2013 роки заборгованість
складає 1497,55 грн.(а.с.7,12,47,48).

Із довідки Відділу державної
виконавчої служби Павлоградського
міськрайонного управління юстиції від
04.10.2013 року №04/56181 вбачається, що
заборгованість у ОСОБА_2 по сплаті
аліментів на день повноліття дитини,
тобто станом на 26.10.2013 року складає 3 282,90
грн.(а.с.39,40).

В процесі розгляду справи відповідач
частково погасив заборгованість по
аліментам, а саме у сумі 3 300 грн.,
заборгованість станом на листопад 2013
року становить 1497,55 грн., яка
складається із ? доходу, отриманого від
орендної плати земельної ділянки за
період з 2011-2013 року, про що зазначила
позивачка в уточненій позовній заяві в
редакції від 18.11.2013 року(а.с.44).

Відповідно до ч.1,2 ст.196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки(пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

В п.22 Постанови Пленуму Верховного
Суду України №3 від 15.05.2006року "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного Кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" роз'яснено, що
передбачена ст.196 СК України
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки(пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покласти таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення сплати
аліментів.

Суд може зменшити розмір неустойки з
урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів, а
за передбачених ст.197 СК України умов -
повністю або частково звільнити його
від сплати заборгованості.

Перевіривши доводи та заперечення
сторін щодо заявлених вимог та
встановивши наявність у платника
аліментів заборгованості за
аліментами станом на час розгляду
справи у розмірі 1497,55 грн., а також факт
прострочення сплати аліментів, що
підтверджується зазначеними доказами,
суд, погодившись з розрахунком
позивачки щодо неустойки(пені) за
прострочення сплати аліментів у
розмірі 17051,96 грн., яка визначена за
період з 01.01.2011 року по жовтень 2013 року з
урахуванням розміру щомісячної
заборгованості по сплаті аліментів за
винятком часткового її
погашення(а.с.9,41), прийшов до
правильного висновку, що розрахунок
проведено відповідно до вимог ст.196 СК
України та що визначений розмір пені
підлягає стягненню з платника
аліментів на користь їх одержувача
ОСОБА_3

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній
скарзі на неповне з'ясування обставин
щодо його матеріального та сімейного
стану, що він має на утриманні дитину
від другого шлюбу - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
та надає матеріальну допомогу матері,
що він не ухилявся від сплати
аліментів, не можуть бути взяті до
уваги, оскільки суд не встановив
об'єктивних причин, які б заважали
ОСОБА_2 своєчасно сплачувати аліменти.
Суд прийшов до правильного висновку, що
заборгованість зі сплати аліментів
виникла саме з вини ОСОБА_2 Підстав, з
якими законодавець пов'язує можливість
зменшення розміру неустойки у зв'язку з
матеріальним становищем чи сімейним
станом платника аліментів, чи
звільнення його від сплати вказаної
неустойки, по справі не встановлено.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції відповідає обставинам
справи та нормам діючого
законодавства, що регулює зазначені
правовідносини, доказам у справі суд
дав оцінку відповідно до вимог ст.212 ЦПК
України. Підстав для скасування
судового рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,3125 ЦПК України
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 18 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий-

Судді-