Номер провадження № 22-ц/785/3083/14
Головуючий у першій інстанції
Гайда-Герасименко О.Д.
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі: головуючої
судді Процик М.В.,

суддів Доценко Л.І., Заїкіна А.П.,

при секретарі Булгак Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод
у користуванні частиною будинку,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 26 грудня 2013 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення
перешкод у користуванні частиною
будинку, а саме 11/18 частинами житлового
будинку АДРЕСА_1, а саме приміщеннями:
літ. «А»-1-1 коридор; 1-7 кухня; 1-6 житлова
кімната; 1-4 житлова кімната; 1-5 коридор,
козирьок, ганок; літ «Б» - літня кухня;
літ «Г» - гараж; брама №1; хвіртка № 2;
водопровід №3; каналізація №4;
1-замощення, шляхом зобов'язання
відповідача ОСОБА_3 надати позивачу
ОСОБА_2 вільний доступ для користування
вищевказаними будівлями та спорудами,
і заборонити відповідачу ОСОБА_3
утворювати у цьому перешкоди.

Позивач та її представник посилались
на порушення відповідачем права
власності позивача на створення
перешкод у користуванні належною
позивачу частиною будинку.

Відповідач та його представник проти
позову заперечували, посилаючись на
безпідставність позовних вимог.

Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 26 грудня 2013 року позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 задоволено. Усунуто перешкоди у
користуванні 11/18 частинами житлового
будинку АДРЕСА_1, які складаються з
наступних приміщень: літ. «А»-1-1
коридор; 1-7 кухня; 1-6 житлова кімната; 1-4
житлова кімната; 1-5 коридор, козирьок,
крильце; Літ «Б» - літня кухня; Літ «Г» -
гараж; Брама №1; Хвіртка № 2; Водопровід
№3; Каналізація № 4; 1-замощення, шляхом
зобов'язання ОСОБА_3 надати ОСОБА_2
вільний доступ для користування
вищевказаними будівлями та спорудами і
заборонити ОСОБА_3 створювати у цьому
будь-які перешкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить рішення суду від 26 грудня 2013
року скасувати і ухвалити нове рішення
про відмову у позові, посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин
справи, та на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

Проти апеляційної скарги
заперечує представник позивача.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а

рішення суду зміні в межах його
мотивувальної частини, з наступних
підстав.

Ухвалюючи рішення щодо усунення
перешкод позивачу у користуванні
належною їй частиною будинку, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач немає доступу до успадкованого
нею майна, позбавлена можливості
користуватися належними їй 1118
частинами будинку, а тому її право
підлягає захисту.

В цій частині колегія суддів з
висновками суду першої інстанції
погоджується.

За ст. ст. 15,16, 391, 358 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
у тому числі шляхом припинення дії, яка
порушує право; власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном. Право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю.

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після смерті своїх
батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 успадкували
житловий будинок, який у цілому
складається із будинку літ. «А»
загальною площею 98,9 кв., житловою
площею 60,4 кв. м, надвірних будівель та
споруд: під літ. «Д» - сарай, літ. «В» -
санвузол, літ. «Б» - літня кухня, літ.
«Г», «Ж» - гаражів, літ. «Є» - убиральні
та споруд № 1-6,І. У власність ОСОБА_2
перейшли 1118 частин будинку, належні
матері ОСОБА_4 (померлої ІНФОРМАЦІЯ_1), а
у власність ОСОБА_5 перейшли 718 частин
будинку, належні батьку ОСОБА_5
(померлому ІНФОРМАЦІЯ_3)
(а.с.19,21,39-41,58-60,65-67) При житті ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_2) уклали договір про
порядок користування будинком, за яким
у користування ОСОБА_4 перейшли із
житлового будинку літ. «А»: 1-1 коридор;
1-7 кухня; 1-6 житлова кімната,площею10,9 кв.
м; 1-4 житлова кімната, площею 10,8 кв. м; 1-5
коридор, козирьок, ганок в 1 ступеньку;
літ «Б» - кухня; літ «Г» - гараж; брама №
1; хвіртка № 2; водопровід № 3;
каналізація № 4; 1-замощення, і в
загальне користування вбиральня «Є».
Решта приміщень перейшли в
користування ОСОБА_5 За договором це: у
будинку літ. «А»: сіни «а», 1-2 житлова
кімната, площею 14,6 кв. м, 1-3 житлова
кімната площею 10,89 кв. м, літ. «Д» - сарай,
і в загальному користуванні вбиральня
«Є». (а.с.16)

За наданою експлікацією за станом на
20.09.2013р. решта приміщень є наступними: у
будинку літ. «А»: 1-2 житлова кімната,
площею 14,6 кв. м, 1-3 житлова кімната
площею 10,89 кв. м, 1-8 коридор, 1-9 коридор,
1-10 санвузол 1-11 - кухня,1-12 житлова
кімната площею 12,9 кв. м, 1-13 тамбур; літ.
«В» санвузол, літ. «Д» - сарай, літ. «Ж» -
гараж, каналізація № 5, водопровід № 6,
а-3 ганок. (а.с.13-14)

За змістом висновку
Білгород-Дністровського МВ ГУМВС
України в Одеській області від 02 липня
2013р. відповідач змінив замки і не надає
позивачу доступу до успадкованого нею
майна, з приводу чого вона зверталася
до правоохоронних органів. За наданими
фотокартками через наявність
встановлених відповідачем замків
позивач не має доступу до тієї частини
будинку, якою користувалася
спадкодавець, її мати ОСОБА_4 (померла
ІНФОРМАЦІЯ_1). (а.с.23-28)

Враховуючи вище встановлене, висновки
суду щодо наявності підстав для
захисту порушеного права позивача,
зокрема для усунення позивачу перешкод
в користуванні вищевказаними
приміщеннями шляхом надання вільного
доступу до них та шляхом заборони
відповідачу створювати позивачу
перешкоди є правильними. З огляду на те,
що після смерті ОСОБА_4 частка
успадкованого позивачем майна не
зменшилась, та з урахуванням кількості
решти приміщень, якими користується на
теперішній час відповідач, колегія
суддів вважає за можливе погодитись з
необхідністю усунення позивачу
перешкод в користуванні саме тими
приміщеннями, якими користувалася
ОСОБА_4 за договором від ІНФОРМАЦІЯ_2
Вказаний висновок не суперечить ані ст.
391 ЦК України, ані правилам ст.118 ЦК
України 1963р., на яку послався суд першої
інстанції. Визначення порядку
користування будинком та
господарськими спорудами не змінює
часток сторін у праві власності на
спірний будинок, а тому доводи
відповідача щодо зменшення судом його
частки за оскарженим рішенням є
неспроможними.

Разом з тим, із позовної заяви позивача
не вбачається наявність позовних вимог
до відповідача про відшкодування
майнової та моральної шкоди, а тому
посилання суду на ст. 386 ч. 3 ЦК України,
яка встановлює право власника на
відшкодування майнової та моральної
шкоди, є зайвим. Вказані норми
матеріального права правовідносини
сторін не регулюють.

Неможливо також погодитись і з
посиланням суду на те, що права
позивача порушені водночас фактом
здійснення відповідачем самочинного
будівництва, оскільки такі обставини
судом не встановлювались. Спір щодо
здійснення відповідачем самочинного
будівництва та щодо можливості
застосування відповідного до таких
правовідносин способу захисту
порушеного права судом не розглядався.
Незаконність зведення відповідачем
споруд, незаконність підключення до
водопроводу та каналізації не були
предметом спору у цій справі.
Відповідні докази в матеріалах справи
відсутні.

За таких обставин, із
мотивувальної частини рішення суду
слід виключити посилання на ст. 386 ч. 3 ЦК
України та судження щодо здійснення
відповідачем самочинного будівництва.
У решті рішення суду слід залишити без
змін.

Керуючись ст. ст.
303,307ч.1п.3,309,313-316,317,319 ЦПК України,
колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 26 грудня 2013 року змінити.

Виключити із мотивувальної
частини рішення суду посилання на ст. 386
ч. 3 ЦК України та судження щодо
здійснення самочинного будівництва.

У решті рішення суду залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча:
М.В. Процик

Судді:
Л.І. Доценко

А.П. Заїкін