Справа № 226/6358/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2014 року
Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі: головуючого судді
Ковганича С.В.

при секретарі
Мрочко Т.О.

з участю

представника позивача-відповідача
ОСОБА_1

представників відповідача-позивача
ОСОБА_2, ОСОБА_3

представників відповідача
ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Тульчина
цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7, ОСОБА_8 про встановлення факту
проживання однією сім'єю чоловіка та
жінки без шлюбу та надання права на
спадкування разом із іншими
спадкоємцями, а також зустрічного
позову ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог
Вінницька державна нотаріальна
контора про усунення перешкод в
здійсненні права на спадкування та
вжиття заходів по охоронні спадкового
майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд із позовною
заявою до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу та
надання права на спадкування разом із
іншими спадкоємцями, мотивуючи свої
вимоги тим, що з 1.01.2007 року до
ІНФОРМАЦІЯ_6 року, вона та ОСОБА_9
проживали однією сім'єю, як чоловік та
жінка в квартирі АДРЕСА_1. Були
пов'язанні спільним побутом, мали
взаємні права та обов'язки, але не
звернулися до державного органу
реєстрації актів цивільного стану про
реєстрацію шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_9 помер. Після
його смерті відкрилась спадщина. За
життя спадкоємець заповіту не склав.

Встановлення юридичного факту її
проживання однією сім'єю з
спадкодавцем не менш як п'ять років до
часу відкриття спадщини має значення
для належного оформлення права на
спадщину та одержання свідоцтва.

Крім того, за життя ОСОБА_9, був
інвалідом ІІ групи, мав ряд сердечних
захворювань, а тому потребував
постійної опіки, яку вона під час
спільного проживання здійснювала, а
саме прибирала квартиру, прала речі,
купувала продукти харчування, готувала
їжу тощо.

В судовому засіданні представник
позивачки-відповідача, ОСОБА_1, яка діє
за довіреністю, вимоги підтримала в
повному обсязі. Сама позивачка в судові
засідання не з'явилась, пославшись на
неможливість перебування за станом
здоров'я та похилий вік. В
обґрунтування позицій позивача, її
представник надала суду пояснення
аналогічні тим, що викладенні в
позовній заяві. Разом з тим, послалась
на покази свідків допитаних в судовому
засіданні, які підтверджують факт
проживання, та спростувала покази
свідків допитаних зі сторони
відповідачів, вказавши на

те, що вони не підтримували дружніх
стосунків із спадкодавцем. Також
заявила клопотання про відхилення як
доказу, довідки ЖЕКу, в якій міститься
інформація про проживання її
довірительки і спадкодавця однією
сім'єю. В обґрунтування тверджень, щодо
опіки позивачкою, послалась на довідку
з лікарні про перебування ОСОБА_9 на
лікуванні. Крім того, зазначила, що саме
ОСОБА_6 в цей період опікувалась ним. Це
виражалось в наданні допомоги,
приготуванні їжі, забезпеченні
медикаментами, оплаті комунальних
послуг, прибиранні квартири.

Представники відповідача-позивача
ОСОБА_7, які діють на підставі
довіреності, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, позовні
вимоги позивача-відповідача
заперечили в повному обсязі,
підтримавши позовні вимоги ОСОБА_7 Так,
в своїх поясненнях послались на покази
свідків, які були допитані за їхнім
клопотанням, і які спростовують факт
проживання однією сім'єю ОСОБА_6 і
ОСОБА_9 Щодо вимог позивача-відповідача
про надання права на спадкування із
спадкоємцями тієї черги, які мають
право на спадкування, в своїх
поясненнях вказали, що ОСОБА_6 не
представлено належних доказів, які
підтверджували б факт опіки над ОСОБА_9
Разом з тим, повністю підтримали вимоги
щодо усунення перешкод зі сторони
ОСОБА_6 в здійсненні права на
спадкування, яке виразилось у
перешкоджанні у вільному доступі до
спадкового майна та квартири, а також
зобов'язання у вжитті заходів щодо
охорони спадкового майна. В цій частині
вимог, суду пояснили, що ОСОБА_7 не може
реалізувати своє право щодо доступу до
майна та оформленні права на
спадкування, так як ключі від квартири,
яка належала ОСОБА_9 знаходяться у
ОСОБА_6

Представники відповідача ОСОБА_8, які
здійснюють свої повноваження на
підставі довіреності, ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
позовні вимоги позивача-відповідача
ОСОБА_6 заперечили повністю,
підтримавши позовні вимоги
відповідача-позивача ОСОБА_7 В своїх
запереченнях послались на покази
свідків, опитаних за їхнім клопотанням.
Також зазначили, що ОСОБА_6 не проживала
з ОСОБА_9, так як зареєстрована в с.
Якушинці, Вінницького району, а
фактично весь час проживає в с. Дохно,
Чечельницького району, Вінницької
області. Крім того, так як вона є
людиною похилого віку, то не могла
здійснювати опіку над спадкодавцем.
Детальні заперечення виклали в
письмовому вигляді. (т. 1 а.с. 133-143).

Опитані в судовому засіданні свідки, зі
сторони позивача-відповідача, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, підтвердили факт
проживання ОСОБА_6 і ОСОБА_9 однією
сім'єю.

Так, свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що
вона проживає в с. Дохно,
Чечельницького району. З 2006 року, вона
на прохання ОСОБА_6 доглядала за її
будинком, яка з цього часу почала
проживати в м. Вінниці. Періодично та
приїздила в село, пробувши декілька
днів знову поверталась в м. Вінницю. Як
їй стало відомо, з розмов з ОСОБА_6 та в
м. Вінниці проживала з якимось
чоловіком, але прізвища його їй
невідомо. Ключі від будинку
знаходились в ОСОБА_6, чи перевозила та
якісь речі із будинку, їй також
невідомо.

Свідок ОСОБА_12 в своїх пояснення
зазначила, що вона проживає в м. Вінниці
по вул. Писарева, 7, поверхом нижче, де
проживав ОСОБА_9, з яким вона перебувала
в дружніх стосунках, часто була в нього
в квартирі. Приблизно в 2006 році, вона
познайомилась, в квартирі ОСОБА_9, з
ОСОБА_6 Після чого часто з нею
спілкувалась та бачила в квартирі та на
вулиці. Із розмов з ОСОБА_9 та ОСОБА_6,
вона зрозуміла, що вони проживають
разом, вели спільний побут. Крім цього,
часто їх відвідували сім'я ОСОБА_18 та
ОСОБА_1, які допомагали їм. Їй відомо, що
ОСОБА_9 разом з ОСОБА_6 разом їздили на
хрестини до родичів ОСОБА_6 Крім того,
вони опікувались ОСОБА_9, коли той
перебував в лікарні. В останній рік,
ОСОБА_9 рідко виходив із квартири, так
як його боліли ноги, але чи потребував
він сторонньої допомоги, вона не може
сказати. Про інших родичів ОСОБА_9, їй
відомо, з його ж слів, що є рідня сестра,
з якою він не підтримував відносин, так
як та на нього писала скарги в різні
інстанції. Він взагалі ні з ким не
спілкувався з рідних, крім сім'ї ОСОБА_18
та ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_13, суду пояснила, що вона
проживає в м. Вінниці, і є сусідкою по
дачі, яка належала ОСОБА_9 Між їхніми
дачами відсутній паркан, і практично
подвір'я одне на два будинки. В 2006 році,
вона побачила на дачі разом із ОСОБА_9
жінку, яку звали

ОСОБА_19, потім вона довідалась, що це
була ОСОБА_6. В розмові з нею, ОСОБА_9
сказав, що в нього вже є помічниця,
сказавши це в бік ОСОБА_6 З подальших
розмов та взаємних відносин між ними,
вона зрозуміла, що вони є чоловіком і
жінкою та разом проживають. Після цього
випадку вона ще декілька разів бачила
ОСОБА_6 разом з ОСОБА_9 на дачі.

Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15, які являються
донькою та внуком ОСОБА_6, суду
повідомили, що з 2006 року, ОСОБА_6
проживала разом з ОСОБА_9, вели спільне
господарство. ОСОБА_9 в останні роки
свого життя часто хворів і потребував
сторонньої допомоги, яку йому надавала
ОСОБА_6, опікувалась ним, а також
доглядала в лікарні, коли той там
перебував. Про інших родичів, які могли
бути в ОСОБА_9, їм нічого невідомо, так
як той за життя про них нічого не
говорив.

Опитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_16 пояснив, що вперше він
познайомився з ОСОБА_9 в 2004 році, під час
того, як створював музей і збирав
відомості про видатних земляків. Він
часто спілкувався з ОСОБА_9 та приїздив
до нього додому. Приблизно в 2006-2007 рр.,
точної дати не пам'ятає, приїхавши до
ОСОБА_9 додому, він в квартирі
познайомився із ОСОБА_6 Із відносин між
ОСОБА_9 та ОСОБА_6, він зрозумів, що вони
проживають разом. Також, йому відомо, що
наприкінці 2011 року, ОСОБА_6 разом зі
своєю донькою возили ОСОБА_9 до лікарні.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснила,що вона є
подругою ОСОБА_1, і з якою в 2006 році
вперше побувала в квартирі ОСОБА_9, так
як ОСОБА_1 допомагала останньому. В 2007
році, коли вони в черговий раз заїхали,
до ОСОБА_9, то там вона побачила ОСОБА_6,
і ОСОБА_1, їй повідомила, що вони разом
живуть. Після цього вони їх разом
декілька раз возили на дачу.

Опитані свідки зі сторони відповідачів
ОСОБА_20, ОСОБА_18, ОСОБА_21, ОСОБА_22,
ОСОБА_23, ОСОБА_24, заперечили можливість
проживання ОСОБА_6 і ОСОБА_9

Свідок ОСОБА_20 вказав про те, що він
проживає по сусідству з ОСОБА_9 і йому
невідомо, щоб з ним проживала ОСОБА_6,
так як він ніколи її не бачив в будинку.
При цьому також вказав, що в нього
погана зорова пам'ять, людей він не
пам'ятає, а також має поганий зір. З 2007
по 2011 рр., більшість часу він проживав в
м. Калинівка, а не в м. Вінниці. Також
йому відомо, що останнім часом, перед
смертю, ОСОБА_9 хворів, і його хтось
доглядав, але хто саме, йому невідомо.
Біля будинку він часто бачив
автомобіль батька ОСОБА_1, інших
родичів він не знає.

Свідок ОСОБА_18 пояснила, що вона
проживає в с. Дохно, Чечельницького
району. По сусідству з нею проживає
ОСОБА_6, з якою вона перебуває не в
зовсім добрих відносинах. Вона
стверджує, що ОСОБА_6 весь час проживає
в селі, хоча саму її вона там рідко
бачила. До такого висновку, вона
прийшла, так як взимку та в холодну
пору, із комина будинку йшов дим, хоча
самої ОСОБА_6 чи будь-кого іншого, вона
не бачила.

Свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що він
працював разом з ОСОБА_9, а також є його
сусідом по дачі, які знаходяться одна
від одної на відстані близько 40 м. Після
виходу на пенсію, він підтримував
відносини з ОСОБА_9, бував в нього вдома,
приблизно 1-2 рази на рік. Про те,що він
проживав із ОСОБА_6, йому нічого не
відомо, так як на сімейні теми вони не
спілкувались, але коли він бачив його
на дачі, чи приїздив до нього додому, то
ніякої жінки він не бачив.

Свідок ОСОБА_22 пояснив, що в 2011 році, він
возив до ОСОБА_9 додому його племінницю
ОСОБА_8, яка проживає в республіці
Білорусь. В будинку, він ніякої жінки не
бачив, із побуту та обстановки в
квартирі, він зробив висновок, що той
проживав сам.

Свідок ОСОБА_23 пояснив,що з 2010 року, він
працює дільничним інспектором в с.
Дохно. В даному селі постійно проживає
ОСОБА_6, яку він часто бачив біля
будинку на подвір'ї. Вперше він взнав
про неї в судовому засіданні, коли його
допитували в якості свідка в 2013 році.

Свідок ОСОБА_24 пояснив, що в 1972-1973 рр.
він працював водієм, і на службовому
автомобілі возив ОСОБА_9 в смт. Піщанка.
Після цього, він підтримував з ним
відносини,

коли той переїхав до м. Вінниці. В нього
він бував 1-2 рази на місяць. Після
смерті дружини, той проживав сам. Про
ОСОБА_6 йому нічого невідомо.

Суд, заслухавши сторони, їх
представників, опитавши свідків,
дослідивши матеріали справи,
встановив.

Згідно копії свідоцтва про смерть,
ІНФОРМАЦІЯ_6 року помер ОСОБА_9 (т. 1 а.с.
11).

Після його смерті відкрилась спадщина,
що підтверджується копією спадкової
справи № 2/2012 (т.1 а.с. 64-92). Спадкоємцями
другої черги на майно спадкодавця є
ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України,
суд розглядає справи про встановлення
факту проживання однією сім'єю
чоловіка та жінки без шлюбу.

Необхідними умовами для встановлення
такого факту є спільне проживання
чоловіка та жінки однією сім'єю, термін
спільного проживання (не менше п'яти
років).

При вирішенні вимог позивача в цій
частині,судом враховано покази свідків
та представленні письмові докази.

Зокрема, факт проживання однією сім'єю
ОСОБА_6 і ОСОБА_9 підтвердили свідки зі
сторони позивачки. З аналізу їхніх
показів вбачається, що вони найближче
були знайомі із спадкодавцем, деякі з
них проживали з ним по сусідству.

Так, із показів свідка ОСОБА_12, яка, із
сторонніх людей, найбільш обізнана із
умовами проживання ОСОБА_9 на протязі
довгого періоду, вбачається, що з 2006
року ОСОБА_6 проживала разом з ОСОБА_9 та
вела з ним спільний побут.

Свідки ОСОБА_14, ОСОБА_15, хоча і
перебувають в родинних відносинах з
ОСОБА_6, але в судовому засіданні навели
факти, які частково підтвердили і
свідки зі сторони відповідачів,
зокрема,свідок ОСОБА_20 щодо
відвідування покійного саме членами
родини ОСОБА_6

Провівши аналіз пояснень свідків зі
сторони відповідачів, судом
встановлено, що жоден із них не був в
близьких відносинах із ОСОБА_9, в період
з 2007 року по день його смерті. Вони
підтримували певні стосунки, або ж були
знайомими.

Суд критично відноситься до показів
свідка ОСОБА_23, який зазначив, що він як
дільничний інспектор міліції з 2010 року,
бачив, що ОСОБА_6 проживала в с. Дохно,
Чечельницького району. Так, як в
судовому засіданні він вказав,що
вперше побачив її при розгляді справи в
суді в 2013 році.

Також, суд критично відноситься і до
показів свідка ОСОБА_18, яка вказала, що
перебуває в неприязних відносинах із
ОСОБА_6, так як їхні господарства
розташовані по сусідству, і в них
неодноразово виникали сварки.

Поряд з цим судом взято до уваги і
письмові докази представленні
позивачкою. Так, відповідно до
представлених ксерокопій книг виданих
ОСОБА_9 вбачається, що він власноручно
робив в них записи. Даний факт визнаний
сторонами. В період 1998, 2001, 2002, 2003 рр. в
своїх подарункових автографах (т. 2 а.с.
117-120), він звертався до онуків ОСОБА_6, як
до своїх.

Крім того, факт проживання ОСОБА_6
однією сім'єю із ОСОБА_9 також
підтверджується і наявністю ключів від
квартири, особистих речей спадкодавця,
зокрема рукописних текстів, фото
членів сім'ї ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_9,
квитанцій про сплату комунальних
послуг.

За таких обставин, оцінивши
вищевказані докази, в їх сукупності,
суд прийшов до висновку, що вимоги
позивачки в частині визнання
встановлення факту проживання однією
сім'єю без шлюбу чоловіка та жінки,
доведенні в судому засіданні, а тому
підлягають задоволенню.

Вирішуючи вимоги щодо зміни черговості
одержання права на спадкування, судом
враховано вимоги ч. 2 ст. 1259 ЦК України,
якою визначено, що фізична особа, яка є
спадкоємцем за законом наступних черг,
може за рішенням суду одержати право на
спадкування разом із спадкоємцями тієї
черги, яка має право на спадкування, за
умови, що вона протягом тривалого часу
опікувалася, матеріально
забезпечувала, надавала іншу допомогу
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Із аналізу даної правової норми
вбачається, що необхідними підставами
для задоволення такого позову є
сукупність наступних юридичних фактів,
встановлених у судовому порядку: 1)
здійснення опіки над спадкодавцем,
тобто надання йому нематеріальних
послуг 2) матеріальне забезпечення
спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої
допомоги спадкодавцеві, тобто такої
допомоги, яка має матеріалізоване
вираження; 4) тривалий час здійснення
дій, визначених у пунктах 1-3; 5)
безпорадний стан спадкодавця, тобто
такий стан, під час якого особа
неспроможна самостійно забезпечувати
свої потреби, викликаний похилим віком,
тяжкою хворобою або каліцтвом. Для
задоволення позову необхідна
наявність всіх п'яти вищезазначених
обставин.

Вказана правова позиція викладена в п.
5.2 інформаційного листа ВССУ «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування» від 16.05.2013 року
№ 24-753/0/4-13.

З огляду на викладене, позивачка, після
набрання рішенням законної сили може
являтись спадкоємцем четвертої черги,
так як вказані обставини встановленні
в судовому засіданні.

В судовому засіданні встановленні
чотири підстави вказані вище, а саме:
здійснення опіки над спадкодавцем,
тобто надання йому нематеріальних
послуг зі сторони ОСОБА_6; матеріальне
забезпечення як спадкодавця, так і
ОСОБА_6; надання іншої допомоги
спадкодавцеві, яка має матеріалізоване
вираження щодо ведення спільного
побуту; а також тривалість здійснення
вказаних дій. Вказані обставини
встановленні із показів свідків, при
вирішенні питання про проживання
чоловіка і жінки однією сім'єю без
реєстрації шлюбу.

Безпорадний стан слід розуміти як
безпомічність особи, неспроможність її
своїми силами через похилий вік, тяжку
хворобу або каліцтво фізично та
матеріально самостійно забезпечити
умови свого життя, у зв'язку з чим ця
особа потребує стороннього догляду,
допомоги та піклування.

Опитані в судовому засіданні свідки не
довели тих обставин, що спадкодавець
ОСОБА_9 перебував у безпорадному стані.

Поряд з цим, при встановленні обставин
щодо безпорадного стану ОСОБА_9, судом
враховані вимоги ст. 59 ч.2 ЦПК України,
якою визначено, що обставини справи,
які за законом мають бути
підтвердженні певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Аналізуючи надані представником
позивача письмові докази на
підтвердження вказаних обставин,
зокрема ксерокопію виписки із медичної
картки стаціонарного хворого на ім'я
ОСОБА_9 вбачається, що останній
перебував на стаціонарному лікуванні в
кардіологічному відділенні Вінницької
обласної лікарні ім. Пирогова в період
з 2.12.2011 року по 17.12.2011 року, з діагнозом
вказаним у виписці. В графі лікування
вказано рекомендоване лікування після
виписки. Поряд з цим будь-які
рекомендації щодо стороннього догляду
відсутні. Крім того, позивачем та її
представником не надано інших доказів
перебування ОСОБА_9 в такому стані, який
би свідчив про його безпомічність.

Наявність групи інвалідності,
перебування на лікуванні в
стаціонарному відділенні, не дає суду
підстав вважати, що спадкодавець
страждав на тяжку хворобу і перебував у
безпорадному стані на протязі певного
проміжку часу.

Вказані обставини також
спростовуються показами свідків зі
сторони відповідачів, а також
представленою ксерокопію та оглянутим
в судовому засіданні фото із
періодичного видання, де станом на
5.10.2011 року зображений ОСОБА_9

Оцінивши всі вище описанні та
дослідженні докази, суд прийшов до
висновку, про недоведеність позивачем
вимог щодо зміни черговості одержання
права на спадкування, а відтак відмови
в позові в цій частині.

Вирішуючи зустрічний позов ОСОБА_7 до
ОСОБА_6, судом враховано норми ЦК
України, якими врегульовано захист
права власності, зокрема ч.2 ст. 386 цього
Кодексу, якою визначено, що власник,
який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Хоча ОСОБА_7 на час звернення до суду, не
являється власником спадкового майна,
а є лише спадкоємцем другої черги, але
зі змісту ст. 1216, 1218 ЦК України
спадкуванням є перехід

прав та обов'язків (спадщини) від
фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців). До складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Стаття 15 ЦК України передбачає право на
захист цивільних прав та інтересів,
приписами якої визначено, що кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невиконання або оспорювання.

В судовому засіданні встановлено
порушення спадкоємця другої черги
ОСОБА_7 зі сторони ОСОБА_6, яке
виразилось у перешкоджанні в доступі
до спадкового майна.

Відповідно до вимог ст. 1283 ч.2 ЦК
України, нотаріус за місцем відкриття
спадщини, з власної ініціативи або за
заявою спадкоємців вживають заходів
щодо охорони спадкового майна.

Місцем відкриття спадщини є м. Вінниця,
тому заходи щодо охорони спадкового
майна мають бути вжиті першою
Вінницькою державною нотаріальною
конторою, яка була залучена до розгляду
справи як третя особа.

З огляду на викладене вимоги
відповідача-позивача ОСОБА_7
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, в
зв'язку з частковим задоволенням вимог
позивача-відповідача ОСОБА_6 та
задоволенням вимог зустрічного позову
ОСОБА_7, судові витрати понесенні
сторонами залишаються за ними.

Керуючись ст. ст. 15, 386, 1216, 1218, 1259, 1283, ст.
ст. 4, 8, 10, 15, 18, 57-60, 64, 88, 209-213, 234, 256, 259 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу та
надання права на спадкування разом із
іншими спадкоємцями задоволити
частково.

Встановити юридичний факт проживання
однією сім'єю без реєстрації шлюбу
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_9, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року, в період з 1.01.2007
року по 14.01.2012 року за адресою АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог ОСОБА_6
відмовити.

Позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог Вінницька
державна нотаріальна контора про
усунення перешкод в здійсненні права
на спадкування та вжиття заходів по
охоронні спадкового майна задоволити.

Зобов'язати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5,
зареєстровану за адресою АДРЕСА_4 не
чинити перешкод в здійсненні права на
спадкування на майно після смерті
ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року,
надавши вільний доступ до квартири
АДРЕСА_1, а також ключів від квартири та
правовстановлюючі документи.

Першій Вінницькій державній
нотаріальній конторі вжити заходів до
охорони спадкового майна, до складу
якого входить квартира АДРЕСА_1 та
майно в квартирі, яке залишилось після
смерті ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6
року, провівши опис даного майна.

Судові витрати залишити за сторонами.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано до Вінницького
апеляційного суду через Тульчинський
районний суд протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Повний текст судового рішення
виготовлено 11.04.2014 року.

Суддя: