Центрально-Міський районний суд
Справа № 270/4969/13-ц
Провадження № 4-с/270/105/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 року
м. Макіївка

Центрально-Міський районний суд м.
Макіївки Донецької області в складі:

головуючого судді
Кузнецова Р.О.

при секретарі
Зиряновій Т.О.

за участю

стягувача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду у місті
Макіївці скаргу ОСОБА_1 на
дії/бездіяльність Центрально-Міського
відділу державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції у Донецькій області з
виконання постанови
Центрально-Міського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 15
грудня 2010 року у адміністративній
справі №2«а»-4447/2010 за позовом ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області про стягнення
недоплачених сум щомісячної державної
соціальної допомоги «Дітям війни»,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на
незаконні дії/бездіяльність державних
виконавців Центрально-Міського
відділу державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції Донецької області (далі -
Центрально-Міський ВДВС ММУЮ). В
обґрунтування скарги зазначив, що
15.02.2010 Центрально-Міським районним
судом м. Макіївки у справі № 2»а»-4447/2010
було винесено постанову, яка набрала
законної сили 27.12.2010 та не має обмеження
строку дії у часі. Після припинення
виконання постанови суду з 01.11.2011 ним
17.01.2012 Центрально-Міський ВДВС ММУЮ
було вручено виконавчий лист із
резолюцією постанови суду від 15.12.2010 №
2»а»-4447/2010: «Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України у
Центрально-Міському районі м. Макіївки
перерахувати та здійснити нарахування
та виплату на користь ОСОБА_1
підвищення до пенсії у відповідності
до Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» та згідно Рішення
Конституційного Суду України від 09
липня 2007 року № 6-рп2007, Рішення
Конституційного Суду України № 10-рп/2008
від 22 травня 2008 року, з 01 січня 2009 року у
подальшому з урахуванням виплачених
сум. 17.01.2012 було відкрито виконавче
провадження ВП № 3082213, однак
Центрально-Міський ВДВС Макіївського
МУЮ, не виконуючи приписів ст. ст. 3, 18, 20,
24 Закону України «Про виконавче
провадження», не повідомив його про
закінчення виконавчого провадження на
підставі п. 11 ст. 49 вказаного Закону та
вважає, що незаконно не виконує
наведену постанову
Центрально-Міського районного суду м.
Макіївки. Просив відновити
правосудність у справі та зобов'язати
Центрально-Міський ВДВС ММУЮ виконати
резолюцію постанови суду по справі №
2-а-4447/2010.

У судовому засіданні 25.03.2014 ОСОБА_1
доводи своєї скарги підтримав та
пояснив, що 15.02.2010 Центрально-Міським
районним судом м. Макіївки у справі №
2«а»-4447/2010 було винесено постанову, яка
набрала законної сили 27.12.2010. Після
припинення виконання постанови суду з
01.11.2011 ним 17.01.2012 Центрально-Міський
ВДВС ММУЮ було вручено виконавчий лист.
17.01.2012 було відкрито виконавче
провадження ВП № 3082213, однак
Центрально-Міський ВДВС Макіївського
МУЮ, не виконуючи приписів ст. ст. 3, 18, 20,
24 Закону України «Про виконавче
провадження», не повідомив його про
закінчення виконавчого провадження на
підставі п. 11 ст. 49 вказаного Закону та
вважає, що незаконно не виконує
наведену постанову
Центрально-Міського районного суду
м.Макіївки. На підставі викладеного
просив суд вимоги скарги задовольнити
та зобов'язати Центрально-Міський ВДВС
ММУЮ виконати резолюцію постанови суду
по справі № 2-а-4447/2010.

Представники Центрально-Міського
відділу державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції Донецької області та боржника -
Управління пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області у судове засідання
не з'явилися, про розгляд справи були
повідомлені належним чином, про що
свідчать повідомлення про отримання
судових викликів від 20.03.2014 (а.с. 65, 66).

При цьому суд звертає увагу на те, що в
силу вимог ч. 4 ст.128 КАС України у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Під час здійснення судового розгляду
були встановлені наступні фактичні
обставини.

17.01.2012 державним виконавцем
Центрально-Міського ВДВС ММУЮ Приймак
О.Ю. було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання за виконавчим
листом № 2-а-4447, виданим 11.01.2012
Центрально-Міським районнмм судом м.
Макіївки, про зобов'язаня Управління
Пенсійного фонду України у
Центрально-Міському районі м. Макіївки
перерахувати та здійснити нарахування
та виплату на користь ОСОБА_1
підвищення до пенсії у відповідності
до Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» та згідно Рішення
Конституційного Суду України від 09
липня 2007 року № 6-рп2007, Рішення
Конституційного Суду України № 10-рп/2008
від 22 травня 2008 року, з 01 січня 2009 року у
подальшому з урахуванням виплачених
сум (а.с. 5).

18.05.2012 державним виконавцем
Центрально-Міського ВДВС ММУЮ Дємченко
Н.В. винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження за виконавчим
листом № 2-а-4447 на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49,
ст. 50 Закону України «Про виконавче
провадження», яку скасовано постановою
начальника ВДВС Макіївського міського
управління юстиції від 01.08.2012 (а.с. 27, 28).

Крім того, 19.12.2012 державним виконавцем
Центрально-Міського ВДВС ММУЮ Приймак
О.Ю. винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження за виконавчим
листом № 2-а-4447 на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49,
ст. 50 Закону України «Про виконавче
провадження» (а.с. 23)

При цьому, із супровідного листа за №
27822 від 19.12.2012 за підписом начальника
Центрально-Міського ВДВС Макіївського
міського управління юстиції Чубаря Р.М.
вбачається, що копія постанови про
закінчення виконавчого провадження
направлено на адресу:
Центрально-Міського районного суду м.
Макіївки, УПФУ у Центрально-Міському
районі м. Макіївки та ОСОБА_1 (а.с. 22).

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази за внутрішнім
переконанням, яке ґрунтується на
повному, всебічному та об'єктивного
дослідженні обставин справи, дійшов
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення
адміністративного позову, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 Конституції
України виключно законом про Державний
бюджет України визначаються будь-які
видатки держави на загальносуспільні
потреби, розмір і цільове спрямування
цих видатків.

Стаття 7 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» передбачає, що
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього закону, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до ст. 73 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» кошти Пенсійного фонду
використовуються на виплату пенсій,
надання соціальних послуг,
передбачених цим Законом.

При цьому, Законом України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
встановлено, що у 2011 році норми і
положення, зокрема, ст. 7 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
застосовується у порядку і розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України.

Розміри виплат за вищевказаним Законом
передбачені Постановою Кабінету
Міністрів України від 06.07.2011 за №745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
які фінансуються за рахунок засобів
державного бюджету».

Органом Пенсійного фонду в межах своєї
компетенції відповідно до покладених
судом зобов'язань були проведені
перерахунки пенсій. Однак з державного
бюджету України не надійшли додаткові
кошти в обсягах, що можуть забезпечити
фінансування донарахованих за
рішенням суду сум.

Оскільки Законом України «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України» і Постановою Кабінету
Міністрів України від 06.07.2011 за №745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
які фінансуються за рахунок засобів
Державного бюджету» не передбачені
видатки на виплату пенсій у розмірах,
що встановлені за рішенням суду.
Виплата цих пенсій проводиться у
розмірах, передбачених та
профінансованих за рахунок Державного
бюджету України.

Статтею 75 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено
загальні умови виконання рішень, за
якими боржник зобов'язаний особисто
вчинити певні дії або утриматись від їх
вчинення, відповідно до якої
встановлено, що після відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
документом, що зобов'язує боржника
вчинити певні дії або утриматися від їх
вчинення, державний виконавець
перевіряє виконання рішення.

Як вбачається з копії постанови від
19.12.2012 про закінчення виконавчого
провадження боржника було зобов'язано
виконати рішення суду та сплатити
нараховані грошові кошти в розмірі 2771,97
грн. Оскільки Законом України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України» і Постановою
Кабінету Міністрів України від 06.07.2011
за №745 «Про встановлення деяких
розмірів виплат, які фінансуються за
рахунок засобів Державного бюджету» не
передбачені видатки на виплату пенсій
у розмірах, що встановлені за рішенням
суду. Виплата цих пенсій проводиться у
розмірах, передбачених та
профінансованих за рахунок Державного
бюджету України. У зв'язку з
відсутністю фінансування, виплату за
рішенням суду не проведено (а.с. 23).

Відповідно до вимог п. 11 ч.1 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі, зокрема, повернення
виконавчого документа до суду чи
іншого органу (посадової особи), який
його видав, у випадку, передбаченому
частиною третьою статті 75 цього Закону.

При цьому, відповідно до частини 3
статті 75 даного Закону України у разі,
якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно достатті 89 цього Закону та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Таким чином, оскаржувані стягувачем
ОСОБА_1 дії/бездіяльність державних
виконавців були вчинені відповідно до
Закону України «Про виконавче
провадження» в межах їхніх
повноважень, тому права чи свободи
заявника не було порушено.

При цьому, розглядаючи скаргу ОСОБА_1 в
межах заявлених вимог, суд враховує, що
стягувачем не ставиться питання щодо
оскарження жодної з постанов посадових
осіб Центрально-Міського ВДВС ММУЮ.

Отже, проаналізувавши наведені докази
суд прийшов до висновку про
відсутність порушень законодавства у
ході здійснення виконавчого
провадження з боку державних
виконавців Центрально-Міського ВДВС
ММУЮ щодо примусового виконання
виконавчого № 2-а-4447 виданого 15.12.2010
Центрально-Міським районнмм судом
м.Макіївки про зобов'язаня Управління
Пенсійного фонду України у Центрально -
Міському районі м. Макіївки
перерахувати та здійснити нарахування
та виплату на користь ОСОБА_1
підвищення до пенсії у відповідності
до Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» та згідно Рішення
Конституційного Суду України від 09
липня 2007 року № 6-рп2007, Рішення
Конституційного Суду України № 10-рп/2008
від 22 травня 2008 року, з 01 січня 2009 року у
подальшому з урахуванням виплачених
сумм, в зв'язку з чим у задоволенні
скарги ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Повний текст ухвали складений 31.03.2014.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 49, 50, 75 Закону України «Про виконавче
провадження», ст. 181 КАС України, ст. 7
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», ст. 73 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», Постановою Кабінету
Міністрів України від 06.07.2011 за №745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
які фінансуються за рахунок засобів
державного бюджету» -

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 -
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Центрально - Міський районний суд міста
Макіївки протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали. Якщо ухвалу
постановлено у письмовому провадженні
або без виклику особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку на її оскарження,
якщо апеляційна скарга не буде подана,
або якщо її залишено без змін
апеляційною інстанцією.

Ухвала надрукована суддею в одному
примірнику.

Суддя:
Р.О. Кузнецов