Справа №539/1786/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2014
Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді -
Іващенка Ю. А.

при секретарі Мирна Т.Ф.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Лубни
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про зменшення розміру
обов»язкової частки у спадщині,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру
обов»язкової частки у спадщині,
мотивуючи тим, що його матір ОСОБА_3 є
донькою відповідачки ОСОБА_2, тобто
його бабусі. Під час життя його матір,
розуміючи свої родинні стосунки,
рівень матеріального забезпечення
можливих спадкоємців та існуючі
реальні взаємовідносини із рідними,
змінила свій заповіт, 04.09.2013 року склала
новий заповіт. На випадок своєї смерті
висловила свою волю - все своє майно,
яким вона буде володіти на момент
смерті, вона повіла йому. ІНФОРМАЦІЯ_1
його мати померла. Після смерті ОСОБА_3
відкрилася спадщина у вигляді
домоволодіння АДРЕСА_1 у складі
житлового будинку «А-1», загальною
площею 65,9 м2, житловою площею 49.9 м2;
сарай-гараж «Б», погріб під «Б», саж «В»,
вбиральня «Г», огорожа № 1-2, зливна яма
№3, колодязь №4. Дане
домоволодіння належало спадкодавцю на
праві власності на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 15.03.2004 р. та
зареєстроване в КП «Лубенське МБТІ» в
реєстровій книзі № 84 за реєстровим №
9968 16.03.2004 року. Єдиним спадкоємцем за
заповітом після смерті ОСОБА_3 є тільки
він. На момент смерті спадкодавиці є
живою її матір ОСОБА_2, яка є
пенсіонеркою за віком, тобто є
непрацездатною. Також у спадкодавиці є
і рідна донька, його рідна сестра
ОСОБА_4, яка є інвалідом 3-ї групи, а тому
також вважається непрацездатною.

Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України
малолітні, неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкоємця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було подано до
нотаріальної контори заяви про
прийняття спадщини та документи на
підтвердження права на отримання
обов'язкової долі у спадщині. , 03.04.2014
року державним нотаріусом Другої
Лубенської державної нотаріальної
контори у видачі свідоцтва про право на
спадщину їм було відмовлено у зв'язку
із непредставленням ними нотаріусу
оригіналів правоустановних документів
на спадкове майно.

ОСОБА_2 15.04.2014 року звернулась до
Лубенського міськрайонного суду з
вимогою визнати за нею право власності
в порядку спадкування обов'язкової
частки у спадщині на 1/6 частину
спадщини. Рішенням Лубенського
міськрайонного суду від 19.05.2014 року по

справі №539/1354/14-ц її позов був
задоволений повністю, за нею визнано в
порядку спадкування обов'язкової
частки у спадщині право власності на 1/6
частину домоволодіння АДРЕСА_1.

Вважає, що відповідачка ОСОБА_2 після
смерті своєї доньки не може отримати
той розмір обов'язкової частки (1/6
частину), яка їй припадає по закону.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.1241 ЦКУ, розмір
обов'язкової частки у спадщині може
бути зменшений судом з урахуванням
відносин між спадкоємцем та
спадкодавцем, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення.

Між ними не існувало доброзичливих
відносин, які мають бути між донькою та
матір'ю. Вони вже багато років не
спілкувались, навіть ставились
ворожнече одна до одної.

Причиною таких відносин було те, що
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 його дядька
ОСОБА_6 залишилось домоволодіння у селі
Олександрівка Лубенського району
Полтавської області, у якому він жив
разом із ОСОБА_2 Вона була єдиною
спадкоємицею цього майна про закону,
успадкувала його. Але це майно припало
до ока його сестрі ОСОБА_4 і вона,
давлячи на жалість і те, що у нього та
його матері є житло, а вона є інвалідом,
і живе у гуртожитку, стала умовляти
ОСОБА_2 віддати їй цю хату. Його мати
була проти такої передачі, знаючи
марнотратний характер ОСОБА_4 про що
прямо відговорювала ОСОБА_2 З того часу
його матір зненавиділи і ОСОБА_4, і
ОСОБА_2 Вони обидві чомусь побачили у
його матері якусь загрозу для себе.
Вони обидві стали умисно віддалятись
від його матері, припинили з нею
спілкуватись, навіть заборонили їй та
йому приїздить до них у село
Олександрівка, хоча раніше мати та він
там з дозволу дядька багато років
обробляли город.

Одного разу мати приїхала на свято у
Олександрівку, але ОСОБА_2 вже пізно у
вечорі не пустила її у хату на ніч, а
мати була змушена ночувати у знайомих.

ОСОБА_2 хату в Олександрівці передала
ОСОБА_4, а та її продала. Куди були
витрачені від продажу хати кошти
невідомо. Мати їм про цей вчинок
постійно вказувала, їх це дратувало,
вони ще більше від моєї матері
віддалялись, зненавиділи її. Ненависть
ОСОБА_2 до матері перекинулась і на
нього , що стало причиною повністю
вигаданої заяви на нього у міліцію.

Коли матір у серпні 2014 року внаслідок
тяжких хвороб потрапила у реанімацію, а
потім практично місяць знаходилась на
стаціонарному лікуванні, її рідна
матір жодного разу до неї у лікарню не
прийшла, не подзвонила їй, не передала
гостинця, станом її здоров'я не
поцікавилась.

Таке ставлення ОСОБА_2 до своєї рідної
доньки яскраво проявилось навіть під
час поховання матері. У присутності
великої кількості свідків ОСОБА_2
підійшла до тіла матері, яка лежала у
труні, і з неприхованою злістю стала
куражитись, висловлюючись так, нібито
раділа смерті своєї доньки.

Приписи закону не дозволяють повністю
позбавити ОСОБА_2 права у обов'язковій
частці спадщини. Однак, на підставі
викладеного, вважав , що, враховуючи
дійсні відносини між спадкоємицею та
її померлою рідною донькою, розмір
обов'язкової частики ОСОБА_2 має бути
судом обов'язково значно зменшений до
максимально можливого мінімуму, до 1/100
частини.

На підставі викладеного позивач прохав
суд : у спадщині, яка відкрилась після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, розмір
обов'язкової частки для спадкоємця
ОСОБА_2 зменшити з 1/6 частини до 1/100
частини домоволодіння АДРЕСА_1 у складі
житлового будинку «А-1», загальною
площею 65,9 м2, житловою площею 49.9 м2;
сарай-гараж «Б», погріб під «Б», саж
«В», вбиральня «Г», огорожа № 1-2, зливна
яма №3, колодязь №4.

Також, ОСОБА_1 в поданій суду
заяві просить забезпечити позов шляхом
: оголошення заборони Реєстраційній
службі Лубенського міськрайонного
управління юстиції здійснювати
державну реєстрацію права власності за
ОСОБА_2 на 1/6 частину домоволодіння
АДРЕСА_1 ; оголошення заборони ОСОБА_2
здійснювати відчуження 1/6 частини
домоволодіння АДРЕСА_1 у будь-який
спосіб будь-кому, та передачі цього
майна як спосіб забезпечення будь-яких
її зобов'язань.

Заява мотивована тим, що в даний час ним
до Лубенського міськрайонного суду
поданий цивільний позов про зменшення
розміру обов'язкової частки у спадщині.
Суть спору полягає у тому, що рішенням
Лубенського міськрайонного суду від
19.05.2014 року позов ОСОБА_2 був
задоволений повністю, та за нею визнано
в порядку спадкування обов'язкової
частки у спадщині право власності на 1/6
частину домоволодіння АДРЕСА_1. Рішення
суду ще не набрало законної сили.

Вважав, що розмір цієї обов'язкової
частки у спадщині судом має бути значно
зменшено. З того моменту, коли рішення
суду набере законної сили,
відповідачка буде мате повне право
повністю оформити на себе належні
правоустановні документи на майно.
Після цього вона зможе вільно цим
майном розпорядитись, навіть і без
згоди інших осіб, які є спадкоємцями.
Так, наприклад, вона зможе без згоди
будь-кого із співвласників
(спадкоємців) подарувати свою частку
будь-кому, внести свою частку у заставу
банку тощо.

Тобто, якщо не застосувати заходи
забезпечення позову, то в подальшому, у
випадку задоволення його позову, у
нього можуть виникнути значні труднощі
у поверненні спірного майна від нових
власників цього спірного майна.

Згідно ст. 153 ЦПК України заява
про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Таким чином, розгляд заяви про
забезпечення позову проведено судом
без повідомлення осіб, які беруть
участь у справі.

У зв"язку з розглядом справи за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, судом відповідно до ч. 2 ст. 197
ЦПК України не здійснювалося
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України позов
забезпечується: накладенням арешту на
майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб; забороною вчиняти
певні дії; встановленням обов'язку
вчинити певні дії; забороною іншим
особам здійснювати платежі або
передавати майно відповідачеві чи
виконувати щодо нього інші
зобов'язання; зупиненням продажу
описаного майна, якщо подано позов про
право власності на це майно або про
виключення його з опису; зупиненням
стягнення на підставі виконавчого
документа, який оскаржується боржником
у судовому порядку; передачею речі, яка
є предметом спору, на зберігання іншим
особам. У разі необхідності судом
можуть бути застосовані інші види
забезпечення позову. Суд може
застосувати кілька видів забезпечення
позову. Види забезпечення позову мають
бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами.

З»ясувавши обставини справи, суд
вважає за необхідне в задоволенні
заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову
відмовити.

Так, в провадженні суду перебуває
цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про зменшення розміру
обов»язкової частки у спадщині.

Позивач прохав суд у спадщині, яка
відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3, розмір обов'язкової частки для
спадкоємця ОСОБА_2 зменшити з 1/6
частини до 1/100 частини домоволодіння
АДРЕСА_1 у складі житлового будинку
«А-1», загальною площею 65,9 м2, житловою
площею 49.9 м2; сарай-гараж «Б», погріб
під «Б», саж «В», вбиральня «Г», огорожа
№ 1-2, зливна яма №3, колодязь №4.

Рішенням Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 19.05.2014 р. ,
яке нам даний час ще не набрало
законної сили, у справі №539/1354/14-ц,
визнано за ОСОБА_2 право власності в
порядку спадкування після смерті дочки
ОСОБА_3 , померлої 15.09.2013 року на
обов'язкову частку спадкового майна в
розмірі 1/6 частини домоволодіння
АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України
судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України,
а у випадках, встановлених
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, - і за її межами.
Невиконання судового рішення є
підставою для відповідальності,
встановленої законом. Обов'язковість
судового рішення не позбавляє осіб,
які не брали участі у справі,
можливості звернутися до суду, якщо
ухваленим судовим рішенням
порушуються їхні права, свободи чи
інтереси.

Відповідно до п. 2 Постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову" від 22.12.2006 року N 9
недопустимо забезпечувати позов
шляхом зупинення виконання судових
рішень, що набрали законної сили.

Суд вважає, що матеріалами
розглядуваної заяви про забезпечення
позову позивачем ОСОБА_1 фактично
ставиться питання про вжиття заходів
забезпечення позову шляхом зупинення
виконання судового рішення, а саме
рішення Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 19.05.2014
року у справі №539/1354/14-ц, оскільки
реалізувати свої права як власник
спірного майна , а саме 1/6 частини
домоволодіння АДРЕСА_1 відповідач
ОСОБА_2 шляхом вчинення дій про
заборону яких ставить питання у заяві
про забезпечення позову, на даний час
може лише на підставі рішення
Лубенського міськрайонного суду
Полтавської області від 19.05.2014 року та у
випадку набрання ним законної сили та
лише після набрання ним законної сили.

У випадку ж якщо дане
рішення законної сили не набуде,
підстав вважати, що невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду, не
має, оскільки відповідач ОСОБА_2 не
набуде ніяких повноважень власника
майна, а тому і не зможе здійснювати
відчуження 1/6 частини домоволодіння
АДРЕСА_1 у будь-який спосіб будь-кому, та
передачу цього майна як спосіб
забезпечення будь-яких своїх
зобов'язань, а Реєстраційна служба
Лубенського міськрайонного управління
юстиції не матиме підстав для
здійснення державної реєстрації права
власності за ОСОБА_2 на 1/6 частину
домоволодіння АДРЕСА_1.

Також за викладених
обставин не підлягають задоволенню і
вимоги позивача про забезпечення
позову в частині оголошення заборони
Реєстраційній службі Лубенського
міськрайонного управління юстиції
здійснювати державну реєстрацію права
власності за ОСОБА_2 на 1/6 частину
домоволодіння АДРЕСА_1, оскільки
вказані дії реєстраційною службою на
даний час можуть бути вчинені виключно
в межах виконання рішення Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 19.05.2014 року, у випадку
набрання ним законної сили та виключно
після набрання ним законної сили.

Забезпечувати ж позов шляхом
зупинення виконання судових рішень,
що набрали законної сили, є
неприпустимим.

З матеріалів справи вбачається,
що обраний позивачем спосіб
забезпечення позову може мати значення
для позивача виключно у випадку
набрання рішенням Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 19.05.2014 року законної сили, а
враховуючи, що недопустимо
забезпечувати позов шляхом зупинення
виконання судових рішень, що набрали
законної сили, вимоги заяви про
забезпечення позову задоволенню не
підлягають.

У випадку не набрання рішенням
Лубенського міськрайонного суду
Полтавської області від 19.05.2014 року
законної сили , дії, оголосити
заборону вчинення яких позивач прохає
суд, ні Реєстраційна служба
Лубенського міськрайонного управління
юстиції, ні ОСОБА_2, і так не матимуть
права згідно закону вчиняти відносно
спірного майна.

У випадку ж набрання рішенням
Лубенського міськрайонного суду
Полтавської області від 19.05.2014 року
законної сили та доведення позивачем
власних вимог у даній справі, позивач
не позбавлений права захищати свої
права в порядку гл.4 ЦПК України,

Керуючись ст. ст. 151-153, 209, 210 ЦПК України,

УХ В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
забезпечення позову шляхом оголошення
заборони Реєстраційній службі
Лубенського міськрайонного управління
юстиції здійснювати державну
реєстрацію права власності за ОСОБА_2
на 1/6 частину домоволодіння АДРЕСА_1,
оголошення заборони ОСОБА_2
здійснювати відчуження 1/6 частини
домоволодіння АДРЕСА_1 у будь-який
спосіб будь-кому, та передачі цього
майна як спосіб забезпечення будь-яких
її зобов'язань, поданій по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
зменшення розміру обов»язкової частки
у спадщині - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Полтавської області
протягом 5 днів з дня отримання її
копії.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду
Іващенко Ю. А.