Справа №
Провадження №303/1949/14
Номер рядка стат. звіту 43
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

14 травня 2014 року

м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний
суд Закарпатської області

в складі: головуючої
Маргитич О.І.

при секретарі
Уста Е.П.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Мукачево
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
Новодавидківської сільської ради
Мукачівського району Закарпатської
області, виконавчого комітету
Новодавидківської сільської ради
Мукачівського району закарпатської
області, про визнання нечинними та
скасування рішень органу місцевого
самоврядування,-.

В С Т А
Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Новодавидківської
сільської ради Мукачівського району
Закарпатської області, виконавчого
комітету Новодавидківської сільської
ради Мукачівського району
закарпатської області, про визнання
нечинними та скасування рішень органу
місцевого самоврядування, а саме:
рішення №250 вісімнадцятої сесії
п'ятого скликання Новодавидківської
сільської ради від 20 листопада 2007 року
про передання у власність ОСОБА_3
земельної ділянки площею 0,10 га, яка
знаходиться під забудовою для
обслуговування житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1; рішення №129
виконавчого комітету
Новодавидківської сільської ради
Мукачівського району від 25 жовтня 2007
року, яким на ОСОБА_3 оформлено право
власності на вказаний вище будинок.

Звертаючись до суду позовом ОСОБА_2
посилається на те, що перебуваючи (в
період з 1987 року по 2007 рік) у шлюбі з
ОСОБА_3 звернулась до виконкому
Новодавидківської сільської ради, щодо
надання їй земельної ділянки для
будинку. Рішенням дев'ятої сесії 19
скликання від 28 лютого 1992 року ОСОБА_2
було надано земельну ділянку площею 0,15
га під будівництво нового житлового
будинку, і розташована в АДРЕСА_1

Будівництво будинку було розпочато
позивачем та її чоловіком в 1993 році.
Колишній чоловік позивача ОСОБА_3
тривалий час зловживав спиртними
напоями, тому позивач з метою придбання
будівельних матеріалів стала постійно
виїжджати на заробітки до Словацької
республіки. Зароблені кошти витрачала
на придбання будівельних матеріалів та
оплату роботи будівельників.
Відповідач ОСОБА_3 майже жодної участі
в будівництві будинку не приймав.

Внаслідок того, що сімейне життя не
склалося рішенням Мукачівського
міськрайонного суду від 12 квітня 2007
року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
розірвано, а 14 серпня 2010 року позивач
уклала шлюб з гр. ОСОБА_4 та змінила
прізвище з ОСОБА_2 на ОСОБА_2. На момент
розірвання шлюбу з ОСОБА_3 будинок був
повністю побудований та придатний для
проживання.

Згодом ОСОБА_2 дізналася, що рішенням
№250 вісімнадцятої сесії п'ятого
скликання сесії Новодавидківської
сільської ради від 20 листопада 2007 року
її колишньому чоловіку ОСОБА_3 передано
у власність земельну ділянку площею 0,10
га, яка знаходиться під забудовою для
обслуговування житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1 тобто рішенням
сільської ради відповідачу передано у
власність земельну ділянку, яка вже
перебувала у власності

2 із 4

позивача і на якій ними був спільно
побудований будинок.

Крім цього ОСОБА_2 дізналася про те, що
рішенням виконавчого комітету
Новодавидківської сільської ради
Мукачівського району №129 від 25 жовтня
2007 року на відповідача ОСОБА_3
оформлено право власності на спільно
побудований ними будинок в АДРЕСА_1

В судове засідання ОСОБА_2 та її
представник не з'явилися, подали заяву,
про розгляд справи в їх відсутності,
позовні вимоги підтримали у повному
обсязі не заперечила проти заочного
розгляду справи.

Відповідач та представник
відповідачів у судове засідання не
з'явилися, тому зі згодою позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст.224
ЦПК України.

За таких обставин, на підставі ч.4 ст.169
ЦПК України, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних та
доказів.

Враховуючи, що розгляд справи
відбувається у відсутність сторін,
відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось

Вивчивши матеріали справи суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2
перебувала у шлюбі в період з 05 вересня
1987 року по 12 квітня 2007 року.

Рішенням дев'ятої сесії 19 скликання від
28 лютого 1992 року ОСОБА_2 було надано
земельну ділянку площею 0,15 га під
будівництво нового житлового
будинку,що розташована в АДРЕСА_1.

У відповідності до витягу з по
господарської книги №18 за 2011-2015 роки
Новодавидківської сільської ради
Мукачівського району за вихідним
№130/02-20 від 08 квітня 2014 року
забудовниками дворогосподарства в
АДРЕСА_1 являються ОСОБА_3 та ОСОБА_2, рік
забудови - 1994.

Також у вказаному витягу зазначено, що
в зв'язку з упорядкуванням нумерації
дворогосподарств по АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1
Таким чином, вказаним витягом
підтверджується, що земельна ділянка
та будинок, які розміщені під АДРЕСА_1
та АДРЕСА_1 являються однією і тією ж
земельною ділянкою та спільно
побудованим будинком.

Незважаючи на це, рішенням №250
вісімнадцятої сесії п'ятого скликання
сесії Новодавидківської сільської
ради від 20 листопада 2007 року ОСОБА_3
передано у власність земельну ділянку
площею 0,10 га, яка знаходиться під
забудовою для обслуговування
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1
Крім того, рішенням виконавчого
комітету Новодавидківської сільської
ради Мукачівського району №129 від 25
жовтня 2007 року на відповідача ОСОБА_3
оформлено право власності на спірне
домоволодіння.

Відповідно до ч.1, 2 ст.15 ЦК України,
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.60 СК України, майно
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Частиною 2 ст.386 ЦК України, визначено,
що власник, який має підстави
передбачати можливість порушення
свого права власності іншою особою,
може звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Гарантії здійснення права
приватної власності та його захисту
закріплюються у національному
законодавстві. Недопустимість
позбавлення права власності крім
випадків, встановлених Конституцією
України та законом, є однією із
загальних засад цивільного
законодавства. Так, зокрема принцип
непорушності права приватної
власності закріплений в ч. 4 ст. 41
Конституції України.

3 із 4

Конвенція про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року,
ратифікована Законом України від 17
липня 1997 року № 475/97-ВР, а також ст. 1
Протоколу № 1 до неї передбачають право
кожної фізичної чи юридичної особи
безперешкодно користуватися своїм
майном, не допускаючи позбавлення
особи свого майна, крім як в інтересах
суспільної необхідності й на умовах,
передбачених законом і загальними
принципами міжнародного права,
визнають право держави на здійснення
контролю за використанням власності з
урахуванням загальних інтересів або
для забезпечення стягнення податків,
інших зборів чи штрафів.

Наявність рішень про передачу
земельної ділянки та спільно
побудованого будинку у власність
ОСОБА_3 порушує право власності
позивача та створює їй перешкоди в
оформленні права власності на частку у
цьому будинку та його використанні.

У відповідності до п.26 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ за АДРЕСА_1 від 01
березня 2013 року, право власності на
майно, на речове право на чуже майно,
захист цих прав регулюються цивільним
законодавством, і власник має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном, а особа
якій належить право на чуже майно, має
право на захист цього права, у тому
числі і від власника майна відповідно
до положень глави 29 ЦК (ст.396 ЦК), тому
такі спори з урахуванням вимог статті 15
ЦПК підлягають розгляду в порядку
цивільного судочинства, якщо однією із
сторін є фізична особа, незалежно від
участі у них органу державної влади
та/або органу місцевого самоврядування
(суб»єкта владних повноважень).

Частиною першою ст.393 ЦК України
передбачено, що правовий акт органу
державної влади, органу влади
автономної республіки Крим або органу
місцевого самоврядування, який не
відповідає законові і порушує права
власника, за позовом власника майна
визнається судом незаконним та
скасовується.

Згідно пункту 27 вищевказаної Постанови
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, видане відповідно до
закону, належить до документів, на
підставі яких згідно зі статтею 19
Закону України від 01 липня 2004 року
№1952-І/ «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» провадиться реєстрація
права власності, яке вони посвідчують.
У зв'язку із цим суд відповідно до
частини першої статті 21, статті 393 ЦК
України визнає незаконним і скасовує
такий акт, виданий владним органом,
повністю або частково, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства та порушує цивільні
права або інтереси. Такі спори за
участю фізичних осіб розглядаються в
порядку цивільного судочинства.

Беручи до уваги встановлені судом
факти та відповідні правовідносини,
суд вважає, що вищевказаний позов
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати віднести за рахунок
сторін.

Керуючись ст.ст.10,60,208,209,212,214-215,224-226
ЦПК України, ст.ст. 15,16,258,261,264, 386, 391, 392, 393
ЦК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати нечинними та скасувати рішення
№250 вісімнадцятої сесії п'ятого
скликання Новодавидківської сільської
ради від 20 листопада 2007 року про
передання у власність ОСОБА_3 земельної
ділянки площею 0,10 га, яка знаходиться
під забудовою для обслуговування
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати нечинними та скасувати рішення
№129 виконавчого комітету
Новодавидківської сільської ради
Мукачівського району від 25 жовтня 2007
року, яким на ОСОБА_3 оформлено право
власності на будинок в АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційний суд Закарпатської області
через Мукачівський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. У разі постановлення
рішення суду без участі особи, яка його
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення суду.

4 із 4

Заочне рішення може бути переглянуте
Мукачівським міськрайонним судом за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Головуюча

О.І.Маргитич