У Х В А Л А

16 грудня 2014 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Абухін Р.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Інфокс»,- « про захист права власності»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, по якому просить суд зобовязати відповідача припинити нарахування за договором № 2272/3 на послуги водопостачання та водовідведення від 25.12.2006 року, укладеним з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 29288, 73 грн., відповідно до Акту № 51341 від 19.01.2012 року; зобовязати відповідача вилучити з картки особового рахунку абонента ОСОБА_1 відомості щодо нарахованої заборгованості у розмірі 29 288, 73 грн. відповідно Акту № 51341 від 19.01.2012 року; судові витрати покласти на відповідача.

Одночасно, під час звернення до суду представник позивача подав до суду письмову заяву, по якій просить суд забезпечити позов, шляхом заборони ТОВ « Інфокс» вчиняти будь-які дії щодо відключення від водопостачання та водовідведення нежитлове приміщення загальною площею 84,8 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Ольгіївська,9, яке належить ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення кафе Серія САС № 635053 від 20.01.2009 року; заборонити ТОВ « Інфокс» вчинять будь-які дії щодо припинення надання послуг за договором № 2272/3 на послуги водопостачання та водовідведення від 25.12.2006 року, укладеним з ОСОБА_1

Суддя, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява позивача про забезпечення позовних вимог не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

В заяві про забезпечення позову позивач не навів доказів чому не забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також не зрозуміло яким чином заходи забезпечення позову, які позивач просить застосувати, стосуються предмету позову.

Враховуючи, що ч. 1 ст. 151 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо повязанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Окрім цього позивачем, в порушення ч.2 ст.151 ЦПК України не зазначено чому, на його думку, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, і які є підстави для таких припущень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151-153, 209,210, 293 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Р.Д. Абухін