Єдиний унікальний номер 227/6842/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/3170/2014
Головуючий у 1-й інстанції : Мамалуй М.В.
Доповідач : Кіянова С.В.
Апеляційний суд Донецької області
у складі : головуючого - судді
суддів :
Кіянової С.В., Іванової А.П.
розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Добропільського міськрайонного суду
від 10 лютого 2014 року за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,
Рішенням Добропільського
міськрайонного суду від 10.02.2014р.
відмовлено у задоволенні позову
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

В апеляційній скарзі позивач
просить рішення суду скасувати та
задовольнити його вимоги в повному
обсязі, оскільки судом першої
інстанції порушені норми
матеріального та процесуального права,
не враховано, що строк дії картки не
припиняє дії договору, жодна із сторін
не заявила про припинення договору,
тому його автоматично пролонговано до
05.03.2010 року.

В судовому засіданні
апеляційного суду представник
позивача підтримав доводи апеляційної
скарги і просив її задовольнити.

Відповідач в судове засідання
не з»явився, будучи належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи.

Заслухавши доповідача,
пояснення представника позивача,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу позивача слід відхилити, а
рішення суду залишити без змін з
наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні
позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором суд першої
інстанції виходив з того, що 05.03.2008 р.
ОСОБА_1 отримав від відповідача на
підставі заяви кредитну картку з
лімітом 600 грн. під 3% на місяць на
залишок заборгованості. Умовами
договору передбачена відповідальність
за порушення строків погашення у
вигляді штрафів у розмірі 250 грн. та 5%
від суми позову, розмір щомісячних
платежів складає 7 % від заборгованості,
а строк внесення щомісячних платежів
до 25 числа наступного місяця. Остання
дата погашення боргу 01.09.2008 р. 25.10.2008 р.
позивачу стало відомо про порушення
його права на повернення кредитних
коштів, але Банк не звертався у
встановлений законом строк з позовом
до суду про стягнення заборгованості, а
звернувся до суду з такими вимогами
лише 04.12.2013 р., тобто з пропуском
3-річного строку встановленого законом.
Оскільки відповідачем заявлено до
ухвалення рішення про застосування
строку позовної давності, то підстав
для задоволення позову не має.

За таких обставин, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про безпідставність вимог
позивача внаслідок спливу строку
позовної давності на підставі ст.ст.256,
257, ч.1, 5 ст.261, ч.3, 4 ст.267 ЦК України.

Так, відповідно до ст.526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

З матеріалів справи
вбачається, що на підставі заяви ОСОБА_1
05.03.2008 р. отримав у ПАТ КБ «ПриватБанк»
кредитну картку «Універсальна» з
лімітом 600 грн. під процентну ставку 3%
на місяць на залишок заборгованості.
(а.с.8).

Згідно п.8.6 Умов і правил
надання банківських послуг у разі
порушення позичальником строків
платежів більш ніж на 120 днів,
позичальник зобов»язаний оплатити
Банку штраф у розмірі 250 грн. та 5 % від
суми позову (а.с.9-12).

Відповідно до п.5.4 зазначених
Умов строк погашення по кредиту по
платіжній картці провадиться у
наступному порядку : строк погашення
процентів по кредиту - щомісячно за
попередній місяць, строк погашення
кредиту - в повному обсязі, не пізніше
останнього дня місяця, зазначеного на
платіжній картці.

Відповідно до п.9.12 Умов
Договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього строку жодна із сторін не
проінформувала іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично лонгується на такий же
строк.

Таким чином, строк дії картки
складає з 05.03.2008 р. до кінця березня 2009 р.

Проте, сторони встановили як
строк дії договору - не пізніше
останнього дня місяця, зазначеного на
платіжній картці, так і строки
виконання зобов'язань зі щомісячним
погашенням платежів, останній з яких у
визначеній сумі підлягав виконанню в
строк до 25.03.2009 року, тобто строки
сплати кредитної заборгованості та
строки сплати чергових платежів
визначено місяцями.

Отже, поряд зі встановленням
строку дії договору сторони встановили
і строки виконання боржником окремих
зобов'язань (внесення щомісячних
платежів), що входять до змісту
зобов'язання, яке виникло на основі
договору.

Строк виконання кожного
щомісячного зобов'язання згідно з ч.3
ст.254 ЦК України спливає у відповідне
число останнього місяця строку.

Судом першої інстанції
встановлено, що з 25.10.2008 р. відповідач не
виконував щомісячного кредитного
зобов»язання з погашення кредиту та
сплати процентів, у той час як з
вимогами про стягнення заборгованості
за кредитом позивач ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернувся до суду 04.12.2013
р., тобто з пропуском строку
передбаченого законом та договором.

Згідно розрахунку станом на
31.10.2013 р. за ОСОБА_1 значиться
заборгованість у розмірі 14 276,18 грн., яка
складається із боргу за кредитом у
розмірі 3791,29 грн., боргу за процентами у
розмірі 7216,56 грн., боргу по комісії у
розмірі 2350,42 грн., а також штрафи у
розмірі 250 грн.(фіксована частина) та
667,91 грн. (процентна складова).

Відповідно до ст..256 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.3,4 ст.267 ЦК України
позовна давність застосовується
судом лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч.1, 5 ст.261 ЦК
України перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила.

За зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання.

За зобов'язаннями, строк
виконання яких не визначений або
визначений моментом вимоги, перебіг
позовної давності починається від дня,
коли у кредитора виникає право
пред'явити вимогу про виконання
зобов'язання. Якщо боржникові
надається пільговий строк для
виконання такої вимоги, перебіг
позовної давності починається зі
спливом цього строку.

З урахуванням особливостей
конкретних правовідносин початок
перебігу позовної давності пов'язаний
з певними юридичними фактами та їх
оцінкою управомоченою особою.

У зобов'язаннях, в яких строк
виконання не встановлено або визначено
моментом вимоги кредитора, перебіг
позовної давності починається від дня,
коли у кредитора виникає право
пред'явити вимогу про виконання
зобов'язання. Якщо боржникові
надається пільговий строк для
виконання такої вимоги, перебіг
позовної давності починається зі
спливом цього строку.

Для обчислення позовної
давності застосовуються загальні
положення про обчислення строків, що
містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу
позовної давності пов'язується не
стільки зі строком дії (припинення дії)
договору, як з певними моментами
(фактами), які свідчать про порушення
прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок
перебігу позовної давності співпадає з
моментом виникнення у зацікавленої
сторони права на позов, тобто
можливості реалізувати своє право в
примусовому порядку через суд.

Оскільки умовами договору
встановлені окремі самостійні
зобов'язання, які деталізують обов'язок
боржника повернути весь борг частинами
та встановлюють самостійну
відповідальність за невиконання цього
обов'язку, то право кредитора
вважається порушеним з моменту
недотримання боржником строку
погашення кожного чергового траншу, а
відтак і початок перебігу позовної
давності за кожний черговий платіж
починається з моменту порушення строку
його погашення.

Оскільки зі спливом строків
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки), положення п.7 ч.13
ст.11 Закону України «Про захист прав
споживачів» застосовуються й до
додаткових вимог банку (іншої
фінансової установи).

Таким чином, оскільки за
умовами договору погашення кредиту
повинно здійснюватись позичальником
частинами до кожного 25 числа місяця,
наступного за місяцем, в рахунок якого
вносяться кошти, початок позовної
давності для стягнення цих платежів
необхідно обчислювати з моменту
(місяця, дня) невиконання позичальником
кожного із цих зобов'язань.

Отже, аналізуючи умови
договору сторін та зміст зазначених
правових норм, слід дійти висновку про
те, що у випадку неналежного виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором, позовна давність за
вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

За таких обставин, суд
1інстанції дійшов правильного висновку
про пропуск позивачем строку позовної
давності для стягнення кредитної
заборгованості та штрафів.

Рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам закону і підстав
для його скасування чи зміни не має.

Доводи апеляційної скарги
позивача про те, що строк дії картки не
співпадає із строком дії договору, який
лонгується суперечать вимогам закону і
не впливають на правильність висновків
суду першої інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315 ЦПК
України, апеляційний суд

У Х В А Л
И В :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ
«ПриватБанк» відхилити.

Рішення Добропільського
міськрайонного суду від 10 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання чинності.

Судді :