Справа № 360/948/13-ц Головуючий у І
інстанції Унятицький Д.Є.Провадження №
22-ц/780/2536/14 Доповідач у 2 інстанції
РІШЕННЯ

Іменем України

07 травня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Олійника В.І., Сліпченка О.І.

при секретарі - Власенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Бородянського
районного суду Київської області від 28
лютого 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ "УкрСиббанк", ПАТ
"Дельта Банк", третя особа: Реєстраційна
служба Бородянського районного
управління юстиції Київської області
про визнання дій протиправними,
скасування державної реєстрації,
визнання недійсним договору іпотеки,

в с т а н о в и л а :

В квітні 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду із вказаним позовом,
який уточнив під час розгляду справи,
просив визнати дії ОСОБА_2 щодо
реєстрації права власності на будинок
незаконними та такими, що порушують
умови договору купівлі-продажу
будинку, тому скасувати державну
реєстрацію права власності на житловий
будинок за ОСОБА_2, визнати недійсним
договір іпотеки від 30 вересня 2008 року
укладений між ОСОБА_2 та АКІБ
"УкрСиббанк", предметом якого є
житловий будинок та земельна ділянка
розташовані по АДРЕСА_1, скасувати в
державному реєстрі запис про іпотеку
зазначеного будинку та земельної
ділянки та скасувати запис про
обтяження - заборону на вказану спірну
земельну ділянку.

Свої вимоги мотивує тим, що між ним та
відповідачкою ОСОБА_2 30 вересня 2008 року
були укладені договори купівлі продажу
будинку та земельної ділянки по
АДРЕСА_1.

Зазначив, що в цих договорах було
передбачено, що право власності на
майно перейде до покупця лише за умови
повного розрахунку за договорами,
підтвердженням чого буде заява сторін
про проведення повного розрахунку
завірена нотаріально, яка є невід'ємною
частиною договору. Однак не
розрахувавшись за договорами, не маючи
нотаріально завіреної заяви про повний
розрахунок, ОСОБА_2 діючи протиправно
та незаконно зареєструвала право
власності на будинок за собою та
передала спірний будинок та земельну
ділянку в іпотеку Банку.

Відповідач ПАТ "Дельта Банк" позов не
визнав, просив застосувати наслідки
пропуску строку позовної давності.

Рішенням Бородянського районного суду
Київської області від 28 лютого 2014 року
у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
позивач ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, посилаючись на порушення судом
норм процесуального права та неповне
з'ясування обставин справи, просить
скасувати рішення та ухвалити нове,
яким позов задовольнити.

Зокрема, вважає вірним висновок суду
про незаконність передачі майна в
іпотеку та реєстрацію спірного майна,
але не згоден з тим, що він пропустив
строк звернення до суду з даним
позовом, мотивуючи помилковим
висновок, щодо прив'язки початку
перебігу строку позовної давності до
дати кінцевого розрахунку зазначеного
у договорах купівлі-продажу,
посилаючись на те, що спір стосується
лише незаконної державної реєстрації
права власності та передання майна в
іпотеку, про які позивач не знав і не
міг знати, окрім як від ОСОБА_2, яка
повідомила його про вчинення нею
вказаних дій лише у 2013 році.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, пояснення представників
сторін, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що
30.09.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
укладено договори купівлі-продажу
житлового будинку та земельної
ділянки, за якими у покупця ОСОБА_2,
виникне право власності на житловий
будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку за
цією ж адресою, площею 0,1276 га. за умови
проведення повного розрахунку з
продавцем ОСОБА_1 за будинок до 30.09.2008
року та за земельну ділянку до 30.12.2008
року, при цьому сторони домовились, що
підтвердженням цього буде заява сторін
про проведення повного розрахунку,
засвідчена нотаріально, яка буде
невід'ємною частиною цих договорів
(а.с.9-11).

Не виконавши умови договору, не
розрахувавшись за спірний будинок та
земельну ділянку, не маючи нотаріально
завіреної заяви про проведення повного
розрахунку, відповідачка ОСОБА_2 08.11.2008
року неправомірно зареєструвала право
власності на житловий будинок на своє
ім'я. (а.с.117,177,178).

Крім того, встановлено, що 30.09.2008 року
ОСОБА_2 незаконно передала в іпотеку
ВКТ 027601/01 для забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором,
укладеним між нею та АКІБ "УкрСиббанк"
від 30.09.2008 року, спірний житловий
будинок та земельну ділянку, право
власності на які до неї не перейшли, без
згоди власника ОСОБА_1

Згідно п.1.1 договору іпотеки
іпотекодавець передає іпотеко
держателю домоволодіння та земельну
ділянку, які стануть власністю
іпотекодавця в майбутньому (а.с.12).

З матеріалів справи вбачається, що
30.09.2008 року в Єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
реєстратором Бородянським районним
приватним нотаріусом ОСОБА_3 на
підставі договору іпотеки ВКТ 027601/01 від
30.09.2008 року був зареєстрований запис
щодо заборони на спірну земельну
ділянку площею 0,1276 га, призначену для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд, кадастровий номер :01:008:0160
по АДРЕСА_1 (а.с.118).

За договором купівлі-продажу прав
вимоги від 08 грудня 2011 року укладеного
між ПАТ «Укрсіббанк" та ПАТ "Дельта
Банк", право вимоги за зобов'язаннями,
яке виникло на підставі кредитного
договору від 30 вересня 2008 року
відступлено відповідачу АТ "Дельта
Банк (а.с.62-99).

В подальшому 24.11.2012 року в Державному
реєстрі іпотек зареєстровано запис
щодо обтяження іпотекою спірного
будинку та земельної ділянки, при цьому
іпотекодавцем зазначено ОСОБА_2, а
іпотекодержателем ПАТ «Дельта Банк»
(а.с.116).

Вказані обставини підтверджуються
матеріалами справи, не заперечуються
сторонами.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції керувався,
положеннями ст. 267 ЦК України й виходив
з того, що договір іпотеки укладений з
порушенням вимог закону оскільки,
укладаючи договір, іпотекодавець
ОСОБА_2 не була власником предмета
іпотеки та не мала згоди власника
ОСОБА_1 на передачу цього майна в
іпотеку, однак в позові відмовлено у
зв'язку з пропуском строку на звернення
до суду з такими вимогами.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 575 ЦК України
іпотекою є застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи; правила про іпотеку
землі та інші окремі види застав
встановлюються законом.

Згідно ч. 2 ст. 583 ЦК України
заставодавцем може бути власник речі
або особа, якій належить майнове право,
а також особа, якій власник речі або
особа, якій належить майнове право,
передали річ або майнове право з правом
їх застави.

Відповідно до ч.3 ст.5 Закону України
"Про іпотеку", предметом іпотеки може
бути нерухоме майно, яке стане
власністю іпотекодавця після
укладення іпотечного договору, за
умови, що іпотекодавець може
документально підтвердити право на
набуття ним у власність
відповідного нерухомого майна в
майбутньому.

Правовий аналіз положень Цивільного
Кодексу України, Закону України "Про
іпотеку" дозволяє дійти висновку про
те, що якщо право власності на майно,
яке є предметом іпотечного договору -
виникне у іпотекодавця в майбутньому
повинні бути виконані певні правові
передумови.

В даному випадку іпотекодавець ОСОБА_2
не виконала своє грошове зобов'язання
за договором купівлі-продажу, не
сплатила повністю вартість майна
тобто, не вчинила всіх дій, спрямованих
на виникнення юридичних фактів,
необхідних і достатніх для отримання
права власності на спірне майно та не
отримала згоди власника ОСОБА_1 на
передачу спірного майна в іпотеку.

Аналогічна правова позиція викладена в
постановах Верховного Суду України від
03 квітня 2013 року по справі № 6-21цс13 та
від 15 травня 2013 року по справі № 6-36цс13.

Таким чином, колегія суддів вважає
правильним висновок суду першої
інстанції про те, що ОСОБА_2
неправомірно зареєструвала право
власності на житловий будинок на своє
ім'я та передала спірний житловий
будинок та земельну ділянку, право
власності на які до неї не перейшли, в
іпотеку для забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором,
укладеним між нею та АКІБ "УкрСиббанк"
від 30.09.2008 року. І в цій частині рішення
суду сторонами не оскаржується.

Разом з тим, висновок суду про те, що
позивач без поважних причин пропустив
строк позовної давності, що є підставою
для відмови в позові, не можна визнати
обґрунтованим.

Так, посилання суду першої інстанції на
те, що перебіг позовної давності
починається від дня, коли відповідачка
повинна була розрахуватись за спірні
будинок та земельну ділянку, тобто з 01
жовтня та 31 грудня 2008 року, коли позивач
повинен був довідатися про порушення
свого права, на думку колегії суддів є
безпідставним, оскільки предметом
спору є не порушення прав позивача,
пов'язаних з невиконанням покупцем
своїх обов'язків за договорами
купівлі-продажу спірного майна, а
визнання договору іпотеки недійсним,
незаконність рішення про державну
реєстрацію прав власності на майно, про
які позивач дізнався у квітні 2013 року
від відповідачки ОСОБА_2, яка
повідомила позивача про те, що не має
можливості віддати частину боргу по
оплаті за придбане майно, що
залишилась та про існування договору
іпотеки на спірне майно (а.с.186).

При цьому зазначені обставини
визнаються відповідачкою ОСОБА_2 та не
спростовані іншими матеріалами справи.

Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутись до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Таким чином, вирішуючи спір, суд першої
інстанції в порушення вимог ст. ст. 214, 215
ЦПК України на зазначені обставини
уваги не звернув та безпідставно
відмовив у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 з посиланням на ст. ст. 257, 267 ЦК
України

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про
іпотеку " - іпотека припиняється у разі:
визнання іпотечного договору
недійсним, при цьому відомості про
припинення іпотеки підлягають
державній реєстрації у встановленому
законом порядку.

На підставі п.25 Постанови Кабінету
Міністрів України "Про затвердження
Тимчасового порядку державної
реєстрації іпотек" запис про обтяження
майна іпотекою може бути виключений на
підставі рішення суду з обов'язковою
вказівкою порядкового номера запису,
на підставі п. 26 Порядку реєстратор
вносить в Реєстр відомості про
виключення запису в день отримання
повідомлення або рішення розв'язання,
вирішення, розв'язування суду.

При визнанні недійсним договору
іпотеки з державного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
та державного реєстру іпотек
підлягають вилученню записи про
обтяження нерухомого майна
відповідними обтяженнями, пов'язаними
з укладенням договору іпотеки.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що висновки суду не в повній
мірі відповідають обставинам справи
та вимогам закону, що призвело до
неправильного вирішення спору.

У відповідності зі ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право:

1) постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін;

2) скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог;

3) змінити рішення;

4) постановити ухвалу про скасування
рішення суду першої інстанції і
закриття провадження у справі або
залишення заяви без розгляду;

Отже, рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позову щодо вимог про
скасування рішення про державну
реєстрацію від 08.11.2008 року права
власності на спірний житловий будинок
за ОСОБА_2, визнання недійсним договору
іпотеки від 30.09.2008 року укладеного між
ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк», предметом
якого є спірний житловий будинок та
земельна ділянка і скасування записів
в Державному реєстрі іпотек щодо
обтяження іпотекою спірного
нерухомого майна та в Єдиному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна щодо заборони на земельну
ділянку.

В іншій частині підстави для
задоволення позову відсутні, оскільки
відповідно до ст.16 ЦК України такий
спосіб захисту, як визнання дій
фізичної особи протиправними не
передбачений.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

З урахуванням наведеного судові
витрати слід поділити порівну
стягнувши з відповідачів ОСОБА_2 та ПАТ
"Дельта Банк", як особи, яка викупила
право вимоги у відповідача ПАТ
«Укрсіббанк» по 118 грн. 25 коп.

Керуючись ст.ст. 309,314,316 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Бородянського районного суду
Київської області від 28 лютого 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Скасувати рішення про державну
реєстрацію від 08.11.2008 року права
власності на житловий будинок АДРЕСА_1,
номер запису: 2023 в книзі: 16-12,
реєстраційний номер майна 11818540 за
ОСОБА_2.

Визнати недійсним договір іпотеки ВКТ
027601/01 від 30.09.2008 року укладений між
ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк», предметом
якого є житловий будинок АДРЕСА_1 та
земельна ділянка площею 0,1276 га,
призначена для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд по АДРЕСА_1,
кадастровий номер :01:008:0160.

Скасувати запис в Державному реєстрі
іпотек щодо обтяження іпотекою
нерухомого майна: будинку №3 та
земельної ділянки 3, кадастровий номер
:01:008:0160 по вул.Будівельників у смт.

Бородянка Бородянського р-ну Київської
обл., іпотекодавець ОСОБА_2, іпотеко
держатель ПАТ «Дельта Банк»,
реєстраційний номер обтяження 7995104,
який зареєстровано 24.11.2012 року 10:13:12
реєстратором Київським міським
приватним нотаріусом ОСОБА_5

Скасувати запис в Єдиному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна щодо заборони на нерухоме майно:
земельну ділянку площею 0,1276 га,
призначену для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд, кадастровий
номер :01:008:0160 по АДРЕСА_1,
реєстраційний номер обтяження 7995035,
який зареєстровано 30.09.2008 року 12:46:16
реєстратором Бородянським районним
приватним нотаріусом ОСОБА_3 на
підставі договору іпотеки ВКТ 027601/01 від
30.09.2008 року.

Стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ПАТ
"Дельта Банк" на користь ОСОБА_1 судові
витрати з кожного по 118 грн. 25 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :