Справа № 127/2-1061/2011 Провадження №
22-ц/772/1219/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Луценко Л.В.Категорія:
Доповідач: Шемета Т. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2014 р. м. ВінницяКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Вінницької області у
складі:

головуючої: Шемети Т.М.,

суддів: Матківської М. В., Сопруна
В.В.,

при секретарі: Сніжко О.А.,

за участю: представників стягувача
ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу ОСОБА_5, подану його
представником ОСОБА_6, на ухвалу
Вінницького міського суду Вінницької
області від 04 березня 2014 року

за скаргою ОСОБА_5 на постанови
державного виконавця Вишенського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції ОСОБА_7 про накладення штрафу
від 08.08.2012 року та від 16.08.2012 року, -

в с т а н о в
и л а :

В березні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з вказаною скаргою та ставив
вимогу: визнати неправомірними та
скасувати постанови державного
виконавця Вишенського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції ОСОБА_7 про накладення штрафу
від 08.08.2012 року та 16.08.2012 року.

Ухвалою Вінницького міського суду
Вінницької області від 4 березня 2014
року відмовлено у відкритті
провадження за скаргою.

Не погодившись із такою ухвалою суду,
ОСОБА_8 через свого представника ОСОБА_6
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення вимог чинного
законодавства України та неповне
з'ясування обставин справи, які мають
значення для правильного вирішення
питання щодо відкриття провадження у
даній справі та встановлення обставин
для визначення підвідомчості спору,
просить скасувати прийняту ухвалу та
направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду
справи. Доводи апеляційної скарги
мотивовані тим, що штраф накладений
постановами державного виконавця є не
адміністративним стягненням, а
санкцією за невиконання вимог
державного виконавця при виконанні
рішення суду, ухваленого у цивільній
справі. Тому й ОСОБА_5, який відповідно
до ст. 10, ст. 11 ЗУ «Про виконавче
провадження» є учасником виконавчого
провадження, звернувся зі скаргою на
дії державного виконавця у порядку
визначеному розділом VII ЦПК України до
Вінницького міського суду Вінницької
області, який видав виконавчий
документ у цивільній справі, у зв'язку з
чим дана скарга підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства.

В судове засідання апеляційного суду
ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6,
подали заяву про розгляд справи у їх
відсутність. Представник Вишенського
відділу ДВС Вінницького МУЮ в судове
засідання не з'явився. Про день та час
розгляду справи повідомлений належним
чином. Представники стягувача ОСОБА_2
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проти поданої
апеляційної скарги заперечили,
вважають ухвалу суду першої інстанції
вірною, оскільки такі скарги, з якою
звернувся ОСОБА_5, підлягають розгляду
в порядку адміністративного
судочинства.

Колегія суддів, вислухавши думку осіб,
що з'явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а ухвалу суду
першої інстанції залишити без змін,
виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження в
даній справі в порядку п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК
України, суд першої інстанції виходив з
того, що оскарження постанов про
накладення штрафу за невиконання
рішення державного виконавця, не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства, оскільки дана справа
належить до юрисдикції
адміністративного суду та
розглядається в порядку
адміністративного судочинства.

Такий висновок суду відповідає нормам
процесуального права та обставинам
справи.

Як роз'яснено в п. 6 постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
від 13.12.2010 року № 3 "Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби" із змінами внесеними
постановою Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 21
травня 2012 року N 5, судам необхідно
враховувати, що постанови державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору та накладення штрафу належать до
видів відповідальності за невиконання
рішення самостійно та за невиконання
без поважних причин рішення, що
зобов'язує боржника вчинити певні дії.

Аналогічні роз'яснення містить
пункт 7 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судових рішень у цивільних
справах»: відповідно до статей 28, 41, 89
Закону «Про виконавче провадження»,
при визначених умовах у разі
невиконання боржником рішення
самостійно державний виконавець
виносить постанови про стягнення
виконавчого збору, про накладення
штрафу та про стягнення витрат,
пов'язаних із організацією та
проведенням виконавчих дій. За змістом
пункту 7 частини другої статті 17 ЗУ «Про
виконавче провадження», постанови
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору, витрат на
проведення виконавчих дій та
накладення штрафу є окремими
виконавчими документами. У зв'язку із
цим справи щодо оскарження постанов
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу,
прийнятих у виконавчих провадженнях
стосовно примусового виконання
судового рішення у цивільній справі,
належать до компетенції
адміністративних судів.

Отже, оскільки постанова державного
виконавця про накладення штрафу на
ОСОБА_5 за невиконання рішення суду
належить до юрисдикції
адміністративного суду, висновок суду
першої інстанції про відмову у
відкритті провадження в порядку п. 1 ч. 2
ст. 122 ЦПК України щодо неможливості
розгляду скарги в порядку цивільного
судочинства є обґрунтованим та
узгоджується з нормами процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують вірних висновків суду
першої інстанції, тому колегія суддів
приходить до висновку, що ухвала суду
першої інстанції постановлена у
відповідності до норм процесуального
права, підстави для її зміни чи
скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК
України, колегія суддів,

-2-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Вінницького міського суду
Вінницької області від 04 березня 2014
року у залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча:
Т. М. Шемета

Судді:
М. В. Матківська

В.В.Сопрун