У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2014 року
м. КиївСуддя судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

Гвоздик П.О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення апеляційного суду Одеської
області від 27 березня 2014 року в справі
за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської
ради про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

У вересні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Одеської міської ради
про визнання права власності.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 12 жовтня 2012 року,
позов задоволено. Визнано за ОСОБА_2
право власності на реконструйоване
майно: на нежитлове приміщення бару
«Гриль-Таверна», що розташоване за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 339,2
кв. м.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 27 березня 2014 року рішення
місцевого суду скасовано та ухвалено
нове рішення, яким у позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
місцевого суду, посилаючись на
неправильне застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Крім того, заявником порушено
клопотання про поновлення пропущеного
строку касаційного оскарження.

Оскільки причина пропуску цього
процесуального строку є поважною,
клопотання підлягає задоволенню, а
касаційний строк - поновленню.

Розглянувши касаційну скаргу, вважаю,
що підстави для відкриття касаційного
провадження відсутні, виходячи з
наступного.

Скасовуючи рішення місцевого суду та
ухвалюючи нове рішення про відмову в
позові, суд апеляційної інстанції
обґрунтовано виходив із відсутності
правових підстав для визнання за
ОСОБА_2 права власності на спірну
нежитлову будівлю, оскільки зазначене
реконструйоване нерухоме майно не
введено в експлуатацію, позивачем не
надано документальних підтверджень
законності проведеної ним
реконструкції, а також порушено
визначений законодавством порядок
державної реєстрації та оформлення
права власності, шляхом звернення до
органів місцевого самоврядування з
метою узаконення самочинного
будівництва.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Із змісту касаційної скарги та
оскаржуваного рішення апеляційного
суду не вбачається порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Керуючись ст. ст. 73, 325, 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне
оскарження рішення апеляційного суду
Одеської області від 27 березня 2014
року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження в справі за
позовом ОСОБА_2 до Одеської міської
ради про визнання права власності.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами
направити ОСОБА_2.

Касаційну скаргу залишити в суді
касаційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
П.О. Гвоздик