Справа № 559/3845/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року Дубенський
міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Юзьвяк
Б.Г.

при секретарі Свирида М.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2

про зміну розміру аліментів та
стягнення додаткових витрат на дитину

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позову позивачка
посилається на наступне. З
відповідачем вона перебувала у шлюбі,
який розірвано в листопаді 2008 року. Від
спільного подружнього життя мають
дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на яку
відповідач згідно рішення суду сплачує
аліменти в розмірі 300 гривень на місяць.

Позивачка зазначає, що починаючи від
часу народження, дитина постійно
хворіє та перебуває на диспансерному
обліку в Дубенській дитячій
поліклініці, та по характеру цілого
ряду захворювань потребує постійного
лікування і витрат, які позивачка
забезпечує одна, без участі батька
дитини.

Крім постійного поточного лікування,
дитина знаходилась на стаціонарному
лікуванні в Дубенській ЦРЛ, в
Рівненській обласній дитячій лікарні,
а також в Київському Центрі ОХМАДИТ.
Дитина перенесла ряд операцій.

Все лікування позивачка оплатила сама,
та затратила значні кошти, але
лікування дитини повинно
продовжуватись і надалі. Тих коштів, що
сплачує як аліменти відповідач,
позивачці не вистачає для утримання та
лікування дитини, тому вона ставить
питання щодо збільшення розміру
аліментів, що стягуються з відповідача.
Просить збільшити розмір стягуваних
аліментів із 300 гривень в місяць до 1000
гривень.

Крім того, просить стягнути з
відповідача кошти, які вона витратила
на лікування дитини. Так, вона
витратила на лікування дитини в
Дубенській ЦРЛ у вересні 2013 року 192
грн.15 коп. В подальшому, позивачка
уточнила, що ці витрати складають одне
ціле із витратами, що позивачка понесла
18.09.2013 року на лікування дитини від ОРЗ.

Після цього була направлена в
Рівненську обласну лікарню, де
знаходилась на лікуванні з 19.09.2013 року
по 01.10.2013 року і згідно з медичними
показаннями позивачка витратила на
лікування дитини 5493 грн. 25 коп.

У період з 02.10.2013 року по 15.10.2013 року
дитина знаходилась на стаціонарному
лікуванні в Київському центрі
"ОХМАДИТ". На це лікування у Києві
позивачка витратила 850 грн. 24 коп.

Під час перебування дитини на
лікуванні, позивачка вимушена була
перебувати в лікарні з дитиною і
витрачати кошти на харчування своє та
дитини.

Так під час знаходження в лікарні в м.
Дубно, позивачка витратила 200 грн. на
харчування дитини. За двадцять днів
перебування в лікарні в м. Рівне,
позивачка витрачала по 120 грн щодня на
харчування своє та дитини і за двадцять
днів витрати склали 1440 грн.

За тридцять днів знаходження на
лікуванні в м. Києві, позивачка
витрачала по 140 грн. щодня на
харчування, що склало 1820 грн.

Після лікування у м. Києві дитина була
виписана на амбулаторне лікування, на
яке позивачка витратила 722 грн. 65 коп.

Вартість проїзду на найманій
автомашині чотири рази за маршрутом
Дубно-Рівне, Рівне-Дубно по 150 гривень
за кожен раз складає 600 грн.

Вартість проїзду по маршруту
Дубно-Київ, Київ-Дубно складає 2400 грн.

Позивачка зазначає, що всього нею було
затрачено коштів на лікування дитини в
розмірі 9352 грн. 37 коп.

Зважаючи на викладене, позивачка
просить стягнути на її користь 13592 грн.
02 коп. витрат пов'язаних із лікуванням
дитини. Крім того, позивачка просить
збільшити розмір аліментів стягуваних
з відповідача із 300 гривень у місяць до
1000 гривень у місяць.

У подальшому позивачка збільшувала
свої позовні вимоги. Так 27.01.2014 року
позивачка подала заяву, де вказала, що
додатково на лікування дитини після
подання позову витратила ще 314 грн. 60
коп. Тобто, загальні витрати на
лікування дитини склали 14233 грн. 58 коп.

Крім того, 14.03.2014 року позивачка
уточнила свої позовні вимоги з
наступних міркувань. Так, нею було
витрачено на підготовку дитини до
школи 1021 грн., що підтверджується
копіями товарних чеків. Що стосується
купівлі одягу, шкільної форми та інших
найнеобхідніших речей для дитини, то
лише за період з 03 червня 2013 року по 25
листопада 2013 року позивачкою було
витрачено 5882 грн., що підтверджується
копіями товарних чеків. В загальному ці
витрати становлять 6903 грн. Зважаючи на
те, що витрати на утримання дитини
несуть обоє з батьків, позивачка
просить стягнути з відповідача
половину цієї суми - 3451 грн. 50 коп.

Окрім витрат на лікування дитини, що
вже наводились позивачкою раніше,
згідно з призначенням лікаря
Дубенської лікарні від 05.03.2014 року та
квитанцій від 06.03.2014 року на суму 118,03
грн., та квитанції від 09.2014 року на суму
107,35 грн., позивачкою були витрачено на
лікування дитини ще 225,38 грн.

Тобто, витрати на лікування дитини,
разом з тими, що вже наводила позивачка
у свої первісних вимогах складають
загальну суму 14 448 грн. 96 коп.

Зважаючи на те, що батьки несуть
витрати порівну, позивачка просить
стягнути з відповідача половину цієї
суми - 7224,48 грн.

Отже, в загальному позивачка просить
стягнути 10675 грн. 98 коп. (7224, 48 грн. витрат
на лікування дитини, та 3451,5 грн. витрат
на одяг та підготовку до школи).

Окрім збільшення розміру стягуваних
аліментів, то позивачка посилається на
ч.2 ст.185 СК України, згідно якої
додаткові витрати на дитину можуть
фінансуватися наперед, або покриватися
після їх фактичного понесення разово,
періодично або постійно. Тому,
позивачка вважає, що окрім збільшення
розміру аліментів з 300 гривень до 1000
гривень у місяць, відповідач повинен
нести ще витрати, що пов'язані з
профілактикою та подальшим лікуванням
дочки в розмірі 300 гривень у місяць.

В судовому засіданні позивачка
підтримала позов та пояснила наступне.
Рік часу назад, у її з відповідачем
спільної дочки було виявлено досить
рідкісне захворювання - тіреоїдит
(запалення щитовидної залози). Ніхто не
брався за лікування дочки, аж доки у
Києві не зробили операцію. Зараз дочці
ніби краще, але лікарі сказали, що
потрібно постійне спостереження, бо
хвороба може повернутись. А у вересні
2013 році дочка впала з гойдалки і у неї
утворилась гематома в області печінки.
Терапевтичне лікування ні в м. Дубно ні
в м. Рівне не дали позитивних
результатів, тому позивачка була
змушена везти дочку в Київський центр
"ОХМАДИТ", бо лише там, взялись провести
цю операцію по видаленню гематоми. В
чоловіка просила матеріальної
допомоги на лікування дитини, але він
відмовив. Мама позивачки була змушена
брати кредит, який позивачка погашає до
цього часу. Операція в м. Києві пройшла
вдало, але дитина до цього часу
знаходиться на спостереженні, бо
потрібні препарати як і по
післяопераційному нагляду з приводу
гематоми, так і по щитовидній залозі.
Позивачка через це теж наробила боргів,
бо позичала кошти на лікування дитини.
І зараз дитина потребує і дієтичного
харчування і вітамінів. Допомога від
батька дитини обмежується лише
аліментами в розмірі 300 гривень, на які
і здорову дитину не можливо утримувати.
Не всі касові чеки позивачці зібрати
та зберегти вдалося, бо в м. Києві
купували продукти на всю палату, хто з
матерів виходив у місто, не завжди у
лікарні і видавали такі чеки. Щодо
поданих відповідачем заперечень, то
позивачка вважає, що він просто
рахується на мінімальній заробітній
платі, а реально отримує значно більшу
заробітну плату. Батьки відповідача є
цілком здоровими, і ще йому допомагають
матеріально, а не він їм, бо торгують на
базарі. Фактично на утримання дитини
позивачка витрачає грошові кошти в
районі 3 тисяч гривень на місяць. А на
роботу зараз не може влаштуватись, бо
дитина потребує постійного нагляду за
нею.

Щодо документального підтвердження
витрат на лікування, то позивачка
пояснила, що більшість таких витрат
підтвердила чеками. Не змогла
підтвердити лише витрат на харчування
під час перебування в м. Дубно в сумі 200
гривень, витрат на харчування під час
перебування в м. Києві в розмірі 1820
гривень, витрат на перевезення дитини з
м. Дубно до м. Рівне в розмірі 300 гривень.
Щодо витрат на харчування, то на
запитання головуючого щодо
забезпечення хворих стаціонару
харчуванням, позивачка пояснила, що у
лікарні готували несмачну їжу, яку
дитина не хотіла їсти, тому позивачка
купувала дитині продукти у платній
столовій.

Щодо витрат на перевезення дитини з м.
Дубно в м. Київ і назад, довідку їй дав
таксист, який здійснював перевезення.
Змушена була перевозити дитину на
таксі, бо так їй порадили лікарі, які
сказали, що через наявність гематоми у
печінці, дитині не можна рухатись. Але у
медичних документах цього не
відобразили чомусь.

Щодо витрат на одяг, то позивачка
готувала дитину до школи і несла
додаткові витрати купуючи приладдя,
одяг, та інші необхідні речі. В
більшості, факт цих витрат позивачка
навела для того, щоб довести
відповідачу, необхідність збільшення
розміру стягуваних аліментів, та
показати, що на такий розмір аліментів,
як він платить - 300 гривень неможливо
утримати дитину. Касового чека про
сплату нею 550 гривень за юридичну
допомогу, теж не може представити, бо
адвокат такого чека їй не надала,
сказавши, що достатньо довідки
написаної адвокатом.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча був повідомлений про час
та місце розгляду справи. Відповідачем
подано до суду письмове заперечення на
позов, де він вказує наступне. Позову
він не визнає частково. Позовних вимог
щодо стягнення з нього додаткових
витрат, пов'язаних з лікуванням дитини,
позивач не визнає повністю. Так, як
вбачається з поданих позивачкою
медичних документів, дитина дійсно в 2013
році проходила курс лікування з
діагнозом ГРВІ, гострий ринофарингіт,
закрита черепно-мозкова травма, струс
головного мозку. В той же час,
аналізуючи докази надані самою
позивачкою, відповідач вказує на те, що
причиною захворювання дитини є
неналежний догляд позивачки за
дитиною. Адже такі хвороби, як закрита
черепно-мозкова травма і струс
головного мозку є набутими хворобами і
відповідач не може відповідати за те,
що мати, з якою проживає їх спільна
дитина, не взмозі належним чином
доглядати за дитиною та вберегти її від
отримання побутових травм. На думку
відповідача, всі медичні документи
вказують лише на те, що причиною тяжкої
хвороби дитини, є неналежний догляд
матір'ю за дитиною, а тому, лише сама
матір повинна оплачувати вартість
лікування дитини. Викликає також
сумнів розмір витрат вказаних
позивачкою на лікування дитини.
Вказуючи на те, що потратила на
лікування дитини кошти в сумі 9352,37 грн.,
позивачка просить стягнути з
відповідача суму 13592,02 грн, що на 4239,65
грн. більше, ніж позивачка нібито
витратила на лікування дитини. Крім
того, підтвердження понесених
позивачкою витрат на лікування з
посиланням на вартість медичних
препаратів з аптеки №6 м. Дубно і
розрахунок понесених витрат, виконаний
самою позивачкою, не може бути належним
та допустимим доказом того, що такі
витрати мали місце. Єдиним належним та
допустимим доказом може бути лише
товарний чек.

Фіскальними чеками позивачка
підтвердила витрати лише на суму 833,6
грн. а не на 13592,02 понесені нею на
лікування.

Відповідно до листа Дубенської ЦРЛ від
07.11.2013 року №825 дочці було призначено
лікування і вказано певні медичні
препарати в переліку із дев'яти
позицій. В той же час, позивачка надає
вартість медичних препаратів вказаних
на адвокатський запит із 23 позицій, із
яких лише 5 медичних препаратів
співпадають з призначеннями
відповідно до листа Дубенської ЦРЛ.
Таким чином, позивачка на думку
відповідача намагається безпідставно
з нього стягнути витрати на лікарські
препарати, які лікарем не
призначались.

Щодо витрат понесених нею на
транспортні послуги в розмірі 600 та 2400
гривень на проїзд відповідно в м. Рівне
та в м. Київ, то позивачкою не надано
жодного належно допустимого доказу
таких витрат і таким чином, вона хоче з
відповідача стягнути ще 3000 гривень, що
є, на думку відповідача, безпідставним.
Також, на думку відповідача, не надано
позивачкою жодного належного і
допустимого доказу оплати вартості
харчування дитини в м. Рівне та в м.
Києві в сумі відповідно 1440 грн. та 1820
грн.

Не підтверджено також витрат на
амбулаторне лікування в сумі 722,65 грн.

Таким чином, відповідач вважає, що
позивачка належно підтвердила
понесені нею витрати на лікування лише
в сумі 833,60 грн.

Крім того, позивач зазначає, що витрати
на лікування дитини повинні нести як
батько так і матір, оскільки Сімейний
Кодекс рівно покладає на них такий
обов'язок, але позивачка чомусь всі
втрати покладає на одного відповідача.

Щодо вимог про збільшення розміру
стягуваних аліментів, відповідач
зазначає, що зараз сплачує аліменти в
розмірі 300 гривень у місяць. Він не
намагається ухилитися від утримання
своєї дочки, але збільшений розмір
аліментів у розмірі 1000 гривень є для
нього непосильним тягарем, а такі
аліменти він не зможе сплачувати з
об'єктивних причин.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути відповідно до ч.2
ст.182 СК України меншим за 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку. Станом на 01.12.2013 року
це становило 385,80 коп. З огляду на це
відповідач згоден сплачувати аліменти
в розмірі 400 гривень в місяць.

При цьому, відповідно до змісту ст.182 СК
України відповідач просить врахувати
при визначенні розміру аліментів його
стан здоров'я, матеріальне становище,
наявність непрацездатних батьків, та
інші обставини що мають істотне
значення.

Відповідач зазначає, що він
працевлаштований офіційно і середня
заробітна плата відповідно до довідки
становить 1163,33 грн. Підприємницькою
діяльністю не займається і як суб'єкт
підприємницької діяльності не
зареєстрований. Крім того, має поганий
стан здоров'я, відповідно до довідки
лікарні, хворіє на хронічний
часторецидивуючий сиповіп правого
колінного суглобу та гопертроз ІІ
ступеня. На підтримання свого здоров'я,
щомісячно витрачає близько 250 грн.

Крім того, на утриманні відповідача
перебувають його дружина та малолітня
дочка, ІНФОРМАЦІЯ_2, та непрацездатні
батьки пенсіонери. Тож, сім'я перебуває
у важкому матеріальному стані і зі всіх
членів сім'ї постійне місце роботи має
лише відповідач, що стверджується
довідкою депутата міської ради.

Вислухавши пояснення позивачки,
ознайомившись із запереченнями
відповідача, іншими документами по
справі, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до часткового
задоволення.

За рішенням Дубенського
міськрайонного суду Рівненської
області з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
стягнуто аліменти на утримання дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 300
гривень в місяць. (а.с.4.)

Відповідно до довідки від 08.11.2013 року
Амбулаторії №3 центру первинної
медико-санітарної допомоги на обліку в
амбулаторії перебуває дитина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з 21.11.2007 року. Регулярно
спостерігалася дільничим лікарем. В
ранньому віці діагностовано пупкову
килу. Після 3-х років дитина часто
хворіла вірусними та простудними
захворюваннями, перебувала на
диспансерному обліку як частохворіюча
дитина та у ЛОР лікаря. У березні 2013
року дитині діагностовано гострий
тіреоїдит, формуючий абсцес щитовидної
залози. Лікувалася як дитячому
відділенні ЦРЛ, так і в дитячій
спеціалізованій лікарні ОХМАТДИТ.
Отримувала комплекс лікування. З 05.09.2013
року по 08.09.2013 року дитина лікувалася в
хірургічному відділенні ЦРЛ з приводу:
Закрита черепно-мозкова травма, струс
головного мозку, ГРВІ, гострий
ринофарингіт. А з 19.09.2013 року по 01.10.2013
року знаходилась на обстеженні та
лікуванні і хірургічному відділенні
Рівненської обласної дитячої лікарні.
Діагноз: Тупа травма органів черевної
порожнини, забій печінки.
Субкапсулярна гематома правої часки
печінки, функціональна міокардіопатія.
Проводився курс медикаментозного
лікування, з 02.10.2013 року по 15.10.2013 року
знаходилась на лікуванні у лікарні
ОХМАТДИТ. Діагноз: Підкапсулярна
гематома печінки великих розмірів.
Лівобічна пахова кила. Отримала курс як
медикаментозного лікування так і
проведено оперативне лікування
(пункція і санація гематоми печінки,
корекція пахової кили). На сьогоднішній
день дитина ОСОБА_3 перебуває на
диспансерному обліку в амбулаторії №3
з діагнозом : Стан після перенесеного
гострого тіреоїдиту. Стан після
перенесеної тупої травми органів
черевної порожнини та оперативного
лікування субкапсулярної гематоми
правої частки печінки. Частохворіюча
дитина. Потребує періодичного
повторного обстеження, періодичного
медикаментозного лікування та
диспансерного спостереження. (а.с.7.)

Відповідно до епікризу з медичної
картки ОСОБА_3 вона з 05.09.2013 року по
08.09.2013 року знаходилась на
стаціонарному лікуванні в
хірургічному відділенні Дубенської
ЦРЛ з діагнозом: ГРВІ, гострий
ринофарингіт, ЗЧМТ, струс головного
мозку. Рекомендовано лікарські
препарати: но-шпа, платифілін, лораксон,
анальгін, димедрол, актовегін. Виписана
на амбулаторне лікування. (а.с.8.)

Відповідно до епікризу з медичної
картки ОСОБА_3 вона з 19.09.2013 року по
01.10.2013 року знаходилась на обстеженні
та лікуванні у відділенні хірургії №2
Рівненської обласної дитячої лікарні з
діагнозом: тупа травма ОЧП. Забій
печінки, субкапсулярна гематома правої
частини печінки. Фукціональна
кардіоміопатія, НК0. На час виписки стан
дитини задовільний. За спільною згодою,
на прохання батьків дитина направлена
в лікарню "ОХМАТДИТ" м.Києва для
вирішення подальшої тактики лікування.
Рекомендовано лікування: дієта
постільний режим, антибіотикотерапія:
лорикацин 150 мг. 2 рази в/в - 7 днів,
цефепім 1 г. 2 рази в/в - 10 днів, лактовіт 1
к. 3 рази, алахол 1 т. 3 рази. В/в крапельно:
глюкоза 105, інсулін, вітамін С, фіз
розчин, контрикал. (а.с.9.)

Згідно виписки з Медичної картки
ОСОБА_3 вона знаходилась на
стаціонарному лікування в лікарні
"ОХМАТДИТ" м. Києва з 02.10.2013 року по 15.10.2013
року з діагнозом підкапсульна гематома
правої печінки великих розмірів.
Лівобічна пахова грижа. 04.10.2013 року
проведено операцію: пункція та санація
гематоми печінки, корекція пахової
грижі. Післяопераційний період
складний. Отримувала лікування: дефекс,
інфіційну терапію. На 10 добу знято
дренаж, УЗД ОЧП. Рекомендовано:
спостереження педіатра та хірурга за
місцем проживання, дієта, обмеження
фізичних навантажень, амбулаторний
режим до 2-х тижнів, корсіл (гепабене) по
1 таб. 1 раз в добу на протязі 3-4 місяців,
лацидофіл 1 ложка по 2 рази в день на
протязі 1 місяця, контроль через 3-6
місяців. (ас.с.10.)

Відповідно до касового чеку позивачкою
сплачено 100 грн. в пункті забору
біологічного матеріалу м. Рівне. (а.с.11.)

Відповідно до довідки Дубенської ЦРЛ
від 07.11.2013 року ОСОБА_3 знаходилась на
стаціонарному лікування в
хірургічному відділені ЦРЛ з 05.09 по
08.09.2013 року з діагнозом: ГРВІ, гострий
ринофарингіт, ЗЧМТ, струс головного
мозку. За час перебування хворій було
призначено та отримано наступні
медикаменти: но-шпа - 2 ампули,
платифілін 0,5 - 1 ампула, папаверин 1,0 - 1
ампула, лораксон 0,5 - 6 флаконів,
анальгін - 505 - 0,5 - 2 ампули, дімедрол - 1%-).%
- 2 ампули, актовегін 2,0 - 2 ампули. (а.с.12.)

Відповідно до фіскального чека 30.09.2013
року сплачено за діагностику черевної
порожнини ОСОБА_3 733,60 грн. (а.с.13.)

На аркуші справи 17 містяться фіскальні
чеки на покупку лікарських препаратів:

в аптеці м. Києва (лацидофіл на суму 228.84
грн. (57,89 + 112 + 58,95) в період перебування
на лікуванні в м. Києві; (позн.1)

в аптеці м. Рівне (лактовіт на суму 17,75) в
період перебування на лікуванні в м.
Рівне; (позн.1)

в аптеці м. Києва (пелюшки на суму 27,79) в
період перебування на лікуванні в м.
Києві; (позн.2.)

в аптеці м. Києва (на суму 10,65) в період
перебування на лікуванні в м. Києві;
(позн.2.)

в аптеці м. Києва (цитрамон, пластир на
суму 14,70) в період перебування на
лікуванні в м. Києві; (позн.2.)

в аптеці м. Києва (різні медичні
препарати на суму 122,00) в період
перебування на лікуванні в м. Києві;
(позн.2.)

в аптеці м. Дубно (ін'єкційний розчин на
суму 60,94 (34,35+26,59) в період перебування
на лікуванні в м. Дубно; (позн.3.)

в аптеці м. Дубно (аугментин на суму 27,92)
в період перебування на лікуванні в м.
Дубно; (позн.3.)

в аптеці м. Дубно (лікарські трави,
холосас, сироп, аугментин на суму 89,78) в
період після операції і перебування в
м. Дубно; (позн.3.)

в аптеці м. Дубно (лактовіт-форте на
суму 45,75) в період перебування на
лікуванні в м. Дубно; (позн.3.)

в аптеці м. Рівне (медичні товари,
алахол на суму 24,62) в період перебування
на лікуванні в м. Рівне; (позн.4)

в аптеці м. Рівне (антибіотики на суму
36,00) в період перебування на лікуванні в
м. Рівне; (позн.4)

в аптеці м. Рівне (анальгетики на суму
12,24) в період перебування на лікуванні в
м. Рівне; (позн.4)

в аптеці м. Рівне (стимулюючі на суму
49,00) в період перебування на лікуванні в
м. Рівне; (позн.4)

в аптеці м. Рівне (анальгетики на суму
12,00) в період перебування на лікуванні в
м. Рівне; (позн.4)

в аптеці м. Рівне (антибіотики,
аскорбін, медичні препарати на суму
120,30) в період перебування на лікуванні
в м. Рівне; (позн.4)

в аптеці м. Рівне (антибіотики,
аскорбін, медичні препарати на суму
1151,27 (756,00+252,00+143,27) в період перебування
на лікуванні в м. Рівне; (позн.5)

В загальному по вказаних фіскальних
чеках сума витрат становить 2885,15. Суд
звертає увагу, що медикаменти та
лікарські препарати купувались у
період перебування дитини на лікуванні
в м. Дубно, м. Рівне, м. Києві у
відповідних аптеках цих міст та в
цілому відповідають лікарським
призначенням.

Суд не може взяти до уваги як належний
доказ довідку адвоката ОСОБА_5 щодо
того, що позивачкою сплачено 550 гривень
за юридичну допомогу, оскільки для
підтвердженя цього має бути наданий
бухгалтерський чи банківський
документ. (а.с.16.)

Довідка про доходи вказує на те, що
ОСОБА_2 працює слюсарем у приватного
підприємця, а його середня заробітна
плата за останні 6 місяців становить 1163
грн. (а.с.30-31)

Довідка Корсунь-Шевченськівської ЦРЛ
вказує на те, що ОСОБА_2 хворіє на
часторецидувуючий сиповіп правого
колінного суглобу, Гопертроз ІІ
ступеня. (а.с.33.)

Довідки видані ОСОБА_2 про матеріальний
стан його сім'ї та перебування на його
утриманні непрацездатних батьків
пенсіонерів, видані депутатом міської
ради Петриченко В.С. суд не може брати
до уваги, оскільки видача таких довідок
не входить до компетенції депутата
місцевої ради. Затвердження підпису
депутата Шкалибедою Т.С., що займає
невідомо яку посаду і печатка
невідомої організації КП "ВЖ РЕУ"
нічого не міняє, і суд оцінює цей доказ
як неналежний. (а.с.34.)

Копія свідоцтва про шлюб вказує на те,
що ОСОБА_2 з 01.09.2009 року знаходиться у
шлюбі з ОСОБА_8, а копія свідоцтва про
народження дитини вказує на те, що від
цього шлюбу народилась дочка ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.35,36.)

На аркуші справи 41 містяться фіскальні
чеки на купівлю лікарських препаратів
(краплі в ніс - 39,00 грн, нурофен та інше -
105,47 грн., лазолван, хлорофіліпт, піносол
- на суму 61,63 грн., суламед сус. на суму
108,50 грн. Препарати купувались у грудні
2013 року. У зв'язку з яким діагнозом, кому
призначались та кому купувались ці
лікарські препарати невідомо.
Ксерокопії з чиєїсь медичної картки,
долучені позивачкою до цих фіскальних
чеків не дозволяють зробити висновку,
що ці медичні препарати купувались для
дочки і що вона у цей період була хвора.
(а.с.42,43.)

На аркуші справи 51, 52 міститься
товарний чек про сплату ОСОБА_1
приватному підприємцю ОСОБА_10 2400
гривень за послуги таксі по
перевезенню 02.10.2010 року з м. Дубно в м.
Київ, та 15.10.2013 року з м. Київ до м. Дубно.
Суд критично оцінює цей доказ. Товарний
чек не містить печатки. Крім того, в
судовому засіданні позивачка не
довела, що для перевезення дитини в м.
Київ та назад лікарями було
протипоказано через стан дитини
перевезти її в загальному транспорті
(маршрутне таксі, поїзд) і позивачка
змушена була наймати приватне таксі
для вказаних цілей і нести такі значні
витрати.

Відповідно до витягу з хвороби ОСОБА_3
вона знаходилась на лікування з 11.03.2013
року по 15.05.2013 року з діагнозом гострий
шийний лімфаденіт. Підгострий трахеїт.
Отримувала лікування та використані
медзасоби: Лораксон 8 флаконів,
лактовіт - 15 капсул, діазолін - 5 драже,
шприц одноразовий - 8 штук. (а.с.60.)

Товарний чек від 11.03.2013 року вказує на
те, що позивачкою витрачено за покупку
лікарських препаратів - лораксон,
лактовіт, діазолін, шприц кошти в сумі
241,55 грн. (а.с.61.)

На аркуші справи 66 міститься чек, який
нечитаємий і зробити висновок, коли які
препарати купувались немає можливості,
тому цей доказ не береться до уваги.

На аркуші справи 67-69 містяться чеки на
харчування. Ким ці чеки видані, якою
установою, в який період, зробити
висновку неможливо, бо вони написані
від руки, без жодних завіряючих
надписів. Крім того, в судовому
засіданні позивачка пояснювала, що в
період перебування на стаціонарному
лікуванні дитина отримувала належне
харчування в медичних закладах, але
позивачка по своїй ініціативі купувала
їй інші продукти. З наведених підстав,
суд не бере до уваги ці суми як такі, що
підлягають відшкодуванню.

Так само, не може взяти до уваги суд,
товарні чеки, що містяться на аркушах
70-73, на покупку предметів одягу. На
думку суду, такі витрати є постійними,
кожномісячними, в тому числі і в
розумінні купівлі предметів одягу до
школи, чи шкільного приладдя, і в
розумінні ст.185 СК України не
відносяться до додаткових витрат, що
викликані особливими обставинами
(хворобою дитини, каліцтвом, тощо)

Зважаючи на викладене суд приходить до
наступного висновку.

За змістом ч.1 ст. 185 СК України, той з
батьків, з кого присуджено аліменти на
дитину зобов'язаний брати участь у
додаткових витратах на дитину, що
викликані особливими обставинами
(розвитком здібностей дитини, хворобою
дитини, каліцтвом, тощо).

З огляду на вказану норму, вимоги
позивачки щодо відшкодування таких її
витрат на лікування дитини, після
отриманої травми та запаленням
щитовидної залози є обґрунтованими.
Але, на думку суду, розмір таких витрат,
зважаючи на наведені вище докази,
позивачкою доведений лише на суму 3126
грн.70 коп. (2885, 15 + 241,55.)

З огляду на те, що відповідно до ст.180 СК
України обов'язок по утриманню дитини
лежить на обох з батьків, частка
відповідача у цих додаткових витратах
складатиме 1563 грн.35 коп.

Щодо вимог про зміну розміру аліментів,
то на думку суду вони підлягаю до
часткового задоволення.

За змістом ст.192 СК України розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника
аліментів або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
становища, погіршення або поліпшення
здоров'я когось з них.

В даному випадку, на думку суду, через
ріст цін та інфляції, через хворобливий
стан дитини, у зв'язку з чим, позивачка
змушена нести додаткові витрати, які
знаходяться і поза межами особливих
обставин, а також через те, що розмір
аліментів, встановлених попереднім
рішенням суду, знаходиться навіть поза
мінімальним розміром аліментів
встановлених законодавством, суд
збільшує розмір стягуваних аліментів
до розміру в 500 гривень. При цьому, суд
звертає увагу на те, що відповідач має
тепер іншу сім'ю і, так само, малолітню
дитину на своєму утриманні. Доводи
відповідача щодо того, що на його
утриманні знаходиться ще дружина та
непрацездатні батьки, суд не може
прийняти до уваги, оскільки, як слідує з
документів, дружина не є
непрацездатною і за віком дитини вже
може працювати, непрацездатності
батьків не встановлено, якщо вони
пенсійного віку, отримують пенсію і
можуть забезпечити хоча б мінімальний
рівень життя. Малолітня ж дитина, таких
засобів не отримує і потребує допомоги
батьків хоча б на мінімальному рівні.

Щодо вимог позивачки про стягнення
додаткових витрат на утримання дитини
в розмірі 300 гривень щомісячно, то суд
не може погодитись з такими вимогами.

За змістом ч.2 ст.185 СК України додаткові
витрати на дитину можуть фінансуватися
наперед або покриватися після їх
фактичного понесення разово,
періодично або постійно.

На думку суду, мова про фінансування
додаткових витрат наперед, могла йти
лише в тому випадку, коли б було
встановлено достовірно, що такі
особливі обставини в розумінні ст.185 СК
України мають постійних характер і
такі непередбачувані особливі витрати
вже можна передбачити наперед з певною
періодичністю. В даному конкретному
випадку, таких умов немає, а тому в цій
частині позов не може бути задоволений.

Зважаючи на викладене, керуючись
ст.ст.10,60,209,212 ЦПК України, суд , -

Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
додаткових витрат на утримання дитини
та збільшення розміру стягуваних
аліментів задоволити часково.

Стягнути з ОСОБА_2 (індивідуальний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(індивідуальний номер - НОМЕР_2) -

1563 (одну тисячу п'ятсот шістдесят три)
гривні 35 коп. додаткових витрат на
утримання дитини.

Збільшити розмір аліментів стягуваних
з ОСОБА_2 (індивідуальний номер НОМЕР_1)
на користь ОСОБА_1 (індивідуальний
номер - НОМЕР_2) на утримання дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 300 (трьохсот)
гривень до 500 (п'ятисот) гривень в місяць
починаючи з дня набрання рішенням
законної сили і до досягнення дитиною
повноліття.

В задоволенні решти вимог відмовити за
їх неогрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_2 (індивідуальний
номер НОМЕР_1) в прибуток держави 243
(двісті сорок три) гривні 60 копійок
судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Дубенський міськрайонний суд з
поданням в 10-денний строк апеляційної
скарги з дня виготовлення повного
тексту рішення. Сторона що не була
присутня при розгляді справи має право
його оскаржити у вказаний строк з дня
отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя: