Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №296/8881/13-ц
Головуючий у 1-й інст. Галасюк
Доповідач Коломієць О. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді: Коломієць
О.С.

суддів: Зарицької
Г.В., Якухно О.М.

при секретарі

судового засідання: Камінної
М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Державного підприємства «Житомирський
експертно-технічний центр
Держгірпромнагляду України», за участю
третіх осіб - виконавчої дирекції
Житомирського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності,
Обласного медичного центу здоров'я та
спортивної медицини Житомирської
обласної ради про стягнення коштів

за апеляційною скаргою Державного
підприємства «Житомирський
експертно-технічний центр
Держгірпромнагляду України», до якої
приєдналась виконавча дирекція
Житомирського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності на
рішення Корольовського районного суду
м.Житомира від 29 січня 2014 року, -

встановила:

У вересні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом, який в подальшому
уточнював та просив стягнути з
відповідача розрахункові кошти при
звільненні по оплаті лікарняних листів
в сумі 42007,04 грн., моральну шкоду в
розмірі 5500,00 грн., компенсацію за
затримку розрахунків при звільненні в
розмірі 118096,40 грн. і витрати на правову
допомогу в сумі 3000,00 грн.

Рішенням Корольовського районного
суду м. Житомира від 29 січня 2014 року
позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з ДП «Житомирський ЕТЦ
Держгірпромнагляду України» на
користь ОСОБА_2 42007,04 грн. розрахункових
коштів при звільненні по оплаті
тимчасової непрацездатності»;
моральної шкоди в розмірі 500,00 грн.;
компенсації за час затримки розрахунку
в сумі 118096,40 грн. та витрати на правову
допомогу в сумі 3000,00 грн. Судові витрати
з оплати судового збору віднесено за
рахунок держави.

Посилаючись на незаконність та
необґрунтованість рішення суду першої
інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення та ухвалити нове,
яким відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі. Доводи апеляційної
скарги обґрунтовує тим, що при розгляді
справи судом першої інстанції були
неповно з'ясовані обставини справи,
порушені норми процесуального і
матеріального права. Зазначає, що суд
не надав належної правової оцінки
запереченням відповідача та доказам
позивача, не обґрунтував та не навів
мотивів їх неприйняття.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом № 97-к від
13.02.2012 р. позивача було призначено на
посаду начальника ДП «ЖЕТЦ
Держгірпромнагляду України» на
підставі укладеного контракту № 7 від
01.02.2012 р. Наказом Голови
Держгірпромнагляду України № 27-к від
01.02.2013 р. ОСОБА_2 звільнено з займаної
посади у зв'язку з закінченням терміну
дії контракту згідно п.2 ст. 36 КЗпП
України. Однак, позивач в період з 31.01.2013
р. по 16.05.2013 р. перебував на лікарняному.
Періоди перебування на лікарняному
позивач підтвердив копіями листків
непрацездатності: АВЯ № 722105 ВІД 31.01.2013
р., АВЯ № 722169 від 02.03.2013 р., АВЯ № 722269 ВІД
07.04.2013 р., які разом з заявою від 23.05.2013 р.
про проведення з ним розрахунку
направив відповідачу. Крім того,
позивач звернув увагу на те, що листок
непрацездатності № АВЯ 722169 від 02.03.2013 р.
є продовженням листка
непрацездатності АВЯ № 722105 від 31.01.2013
р., а листок непрацездатності № 722269 від
07.04.2013 р. є продовженням листка № 722169.

ДП «Житомирський ЕТЦ
Держгірпромнагляду України» було
виплачено ОСОБА_2 матеріальне
забезпечення в повному обсязі по
листку непрацездатності АВЯ № 722105 від
31.01.2013 р. Інших листків
непрацездатності, за твердженнями
відповідача, позивачем надано не було.
Але, в зв'язку з тим, що у вказаному
листку непрацездатності було зроблено
відмітку «продовжує хворіти»,
відповідач 14.06.2013 р. звернувся до
закладу охорони здоров'я - Обласного
медичного центру здоров'я та
спортивної медицини Житомирської
облради з метою встановлення факту
видачі інших листків непрацездатності,
які є продовженнями листка № 722105 від
31.01.2013 р. Згідно наданої Центром
відповіді листок непрацездатності №
722105 від 31.01.2013 р. вважається закритим
«Стати до роботи 02.03.2013 р.» Відмітка в
графі «Продовжує хворіти» була
зроблена помилково, про що Обласний
медичний Центр здоров'я та спортивної
медицини проінформував своїм листом №
232 від 02.07.2013 р.

Відповідно до Акту проведеної
позапланової перевірки по коштах Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати непрацездатності кошти по
листку непрацездатності АВЯ № 722105
виплачені ОСОБА_2 бухгалтерією
установи 25.04.2013 р. в сумі 13252,27 грн., інших
лікарняних листків від ОСОБА_2 в
бухгалтерію установи в період з 01.01.2013
р. по 20.08.2013 р. не надходило.

Згідно абзацу другого частини першої
статті 4 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» (далі Закон) право на
матеріальне забезпечення у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності
виникає з настанням страхового випадку
в період роботи, включаючи і день
звільнення.

Підставою для призначення допомоги по
тимчасовій непрацездатності,
відповідно до ст. 51 Закону, є виданий у
встановленому порядку листок
непрацездатності.

При цьому листок непрацездатності
оплачується не по день звільнення, а в
порядку, встановленому ст. 35 Закону,
тобто за весь період до відновлення
працездатності або встановлення МСЕК
інвалідності незалежно від звільнення
застрахованої особи в період втрати
працездатності.

Кількість листків непрацездатності,
які підлягатимуть оплаті, має
визначатися за принципом, що вони
видані за страховими випадками, які
настали у період роботи.

Якщо у листку непрацездатності,
виданому працівникові після дати його
звільнення, написано «Стати до роботи»,
наступний листок непрацездатності
оплаті не підлягає, оскільки це вже
буде інший страховий випадок
непрацездатності, який настав не в
період роботи.

Пунктом 4.5 Інструкції про порядок
заповнення листка непрацездатності,
затвердженої наказом МОЗ України,
Мінпраці України, Фонду соцстрахування
з тимчасової втрати працездатності,
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України №
532/274/136-ос/1406 від 03.11.2004 встановлено, що в
разі помилок у тексті здійснюється
виправлення тексту, що підтверджується
записом «Виправленому вірити»,
підписом лікуючого лікаря та печаткою
закладу охорони здоров'я «Для листків
непрацездатності».

Враховуючи, що в листок
непрацездатності серії АВЯ № 722105 від
31.01.2013 р. не внесені виправлення в графу
«Продовжує хворіти», а тому суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що даний листок
непрацездатності, відповідно до вимог
п.3.13 вищевказаної Інструкції, не є
закритим.

Проте, ухвалюючи рішення про
задоволення позову суд вважав, що
позивач довів факт отримання
відповідачем оригіналів листків
непрацездатності АВЯ № 722169 від 02.03.2013
р., АВЯ № 722269 ВІД 07.04.2013 р., які у
встановленому порядку анульовані або
визнанні недійсними не були. Крім того,
у відповідача, як роботодавця не було
перешкод в отриманні дублікатів
листків непрацездатності, що в свою
чергу підтверджує умисне усунення
відповідача від обов'язку забезпечити
отримання позивачем матеріального
забезпечення у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю.

Такий висновок суду суперечить наявним
у справі доказам та не ґрунтується на
законі, який регулює спірні
правовідносини, виходячи з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, позивач перебував в
трудових відносинах з відповідачем з
01.02.2012 р. по 01.02.2013 р., коли і був
звільнений з посади начальника ДП
«ЖЕТЦ Держгірпромнагляду України» у
зв'язку із закінченням терміну дії
контракту.

З 31.01.2013 р. позивач захворів, що
підтвердив наданим підприємству
листком непрацездатності АВЯ № 722105 від
31.01.2013 р., відповідно до якого
страхувальником 16.04.2013 р. було подано
«Заяву-розрахунок для надання коштів
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності на
виплату матеріального забезпечення
застрахованим особам» на загальну суму
24713,13 грн. та яка профінансована Фондом
24.04.2013 р. 25 квітня 2013 р. бухгалтерія
підприємства виплатила ОСОБА_2 кошти в
сумі 13252,27 грн. по листку
непрацездатності АВЯ № 722105 від 31.01.2013 р.
Інших листків непрацездатності від
ОСОБА_2 до підприємства не надходило.

Твердження позивача про те, що
оригінали листків непрацездатності
АВЯ № 722169 від 02.03.2013 р. та АВЯ № 722269 від
07.04.2013 р. разом з вимогою про їх оплату
були направлені ним на адресу
підприємства не знайшли свого
підтвердження під час розгляду справи.
Відповідно до «Правил надання послуг
поштового зв'язку», затверджених
Постановою КМ України № 270 від 05.03.2009 р.,
належним доказом того, хто є
відправником та що вкладено до
відправлення є направлення поштового
відправлення з оголошеною цінністю з
описом вкладення. А відповідно до копії
квитанції про відправлення
рекомендованого листа не можливо
встановити відправника та що було
вкладено у поштове відправлення.

Разом з тим, на підтвердження своїх
доводів апелянтом в судове засідання
надано книгу реєстрації вхідної
кореспонденції та Акт Виконавчої
дирекції Житомирського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності від 20.08.2013 р., відповідно
до яких встановлено, що будь-яких інших
листків непрацездатності, крім листка
АВЯ № 722105 від 31.01.2013 р., від ОСОБА_2 на
підприємство та до бухгалтерії не
надходило.

У зв'язку з чим, колегія приходить до
висновку, що позивачем не доведений
факт отримання відповідачем
оригіналів листків непрацездатності, а
тому стягнення з відповідача на
користь позивача допомоги у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності без
оригіналів листків непрацездатності
на підставі їх ксерокопій є порушенням
вимог ст. 51 вищевказаного Закону.

Крім того, згідно Інструкції про
порядок видачі документів, що
засвідчують тимчасову
непрацездатність громадян,
затвердженої наказом МОЗ України від
13.11.2001 р. № 455, тимчасова
непрацездатність працівників
засвідчується листком
непрацездатності, який видається і
закривається в одному
лікувально-профілактичному закладі,
крім випадків доліковування в
реабілітаційних відділеннях
санаторно-курортних закладів. У разі
втрати листка непрацездатності за
рішенням ЛКК
лікувально-профілактичного закладу, в
якому його видано, видається новий
листок непрацездатності з позначкою
«дублікат» на підставі довідки з місця
роботи про те, що за період тимчасової
непрацездатності виплата допомоги у
зв'язку з тимчасовою непрацездатністю
не здійснювалась.

Проте, як було встановлено під час
апеляційного розгляду справи і це не
заперечувалось позивачем, останній з
відповідним клопотанням до
лікувального закладу про видачу
дублікатів лікарняних листків на
підставі виданої роботодавцем довідки
про не здійснення виплати допомоги у
зв'язку з тимчасовою непрацездатністю
не звертався.

Крім того, право на звернення і
отримання дубліката листка
непрацездатності в разі його втрати, у
відповідності до п.1.3 вищевказаної
Інструкції, має лише застрахована
особа, оскільки видача документів, що
засвідчують тимчасову
непрацездатність здійснюється
лікуючим лікарем при пред'явленні
паспорта чи іншого документа, який
засвідчує особу непрацездатного.

В зв'язку з чим, суд помилково дійшов
висновку про умисне усунення
відповідача від обов'язку забезпечити
виплату по лікарняним листам, оскільки
роботодавець самостійно не може
отримати дублікат листка
непрацездатності.

При вказаних обставинах, право
позивача на отримання матеріального
забезпечення у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю за лікарняними
листками АВЯ № 722169 від 02.03.2013 р. та АВЯ №
722269 від 07.04.2013 р. не порушено, оскільки у
визначеному Законом порядку оригінали
листків непрацездатності, або отримані
у встановленому законом порядку
дублікати для оплати на підприємство
не подавалися.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
підстав для стягнення з відповідача на
користь позивача розрахункових коштів
по оплаті тимчасової непрацездатності,
компенсації за час затримки розрахунку
при звільненні та моральної шкоди у
суду не було.

Невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи та
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права призвели до
ухвалення незаконного рішення, у
зв'язку з чим останнє підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Житомирський
експертно-технічний центр
Держгірпромнагляду України», до якої
приєдналась виконавча дирекція
Житомирського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
задовольнити.

Рішення Корольовського районного суду
м.Житомира від 29 січня 2014 року
скасувати, ухваливши нове рішення, яким
у задоволенні позову ОСОБА_2 до
Державного підприємства «Житомирський
експертно-технічний центр
Держгірпромнагляду України», за участю
третіх осіб - виконавчої дирекції
Житомирського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності,
Обласного медичного центу здоров'я та
спортивної медицини Житомирської
обласної ради про стягнення коштів
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:
Судді: