Єдиний унікальний номер 553/7501/12
Номер провадження 22-ц/775/3418/2014
Головуючий в 1 інстанції Воронков Д.В.
Доповідач: Зайцева С.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„08" квітня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області у
складі:

Головуючого: Маширо О.П.

Суддів: Баркова В.М., Зайцевої С.А.

При секретарі: Сачко І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства «Місто Банк» на рішення
Червоногвардійського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 14 січня
2014 року по цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Місто Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитом, -

В С
Т А Н О В И В:

Рішенням Червоногвардійського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 14 січня 2014 року у
задоволенні позовних вимог ПАТ «Місто
Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитом -
відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Місто Банк»
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове, яким позовні вимоги
задовольнити повністю з тих підстав,що
судом першої інстанції неповно
з*ясовано обставини ,що мають значення
для справи,висновки суду не
відповідають обставинам справи та
судом порушено вимоги матеріального
та процесуального права.

Представник ПАТ « Місто Банк»,що діє за
довіреністю Кобеза М.В. підтримав
доводи апеляційної скарги.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник
ОСОБА_3 у судове засідання
апеляційного суду не
з*явилися,належним чином були
повідомлені про час і місце розгляду
справи ,шляхом отримання 01 квітня 2014
року телефонограм зареєстрованих в
журналі телефонограм №1 за № 231,232 (а.
с.179-180).

Відповідно ч.2.ст.305 ЦПК України неявка
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи , не перешкоджає розглядові
справи.

Заслухавши суддю -
доповідача,пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи скарги, апеляційний
суд вважає, що скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до чч. 1 і 2 ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Судом першої інстанції встановлено, що
04 травня 2007 року між КБ ТОВ «Місто
Банк», правонаступником якого є ПАТ
«Місто Банк», та ОСОБА_1 укладено
кредитний договір № 25-3/Ф/USD, за умовами
якого останній отримав кредит у сумі 19
667 доларів США, зі сплатою 14,5% річних на
строк до 04 травня 2012 року (а.с. 7-10).

04 липня 2007 року між банком та ОСОБА_1
укладено договір поруки № 25-3/Ф/USD - П,за
яким останній поручився перед
кредитором за виконання ОСОБА_1
зобов*язань за кредитним договором і
відповідає перед ним у тому ж розмірі
,що й боржник.

У зв*язку з тим,що позичальник свої
обов*язки щодо своєчасного повернення
кредиту та сплати відсотків не виконав,
виникла заборгованість,яка станом на 23
листопада 2012 року становить 521,87
доларів США ,що за курсом НБУ складає 4
171 грн. 31 коп.,з яких : - сума
заборгованості за простроченим
кредитом 308,89 доларів США ,що за курсом
НБУ складає 2468,96 грн. ; - сума
заборгованості за простроченими
відсотками 155,08 доларів США ,що за
курсом НБУ складає 1239,56 грн.; -пеня за
прострочені відсотки та кредит 57,90
доларів США ,що за курсом НБУ складає
462,79 грн. (а.с. 18).

Відмовляючи в задоволенні позову про
стягнення заборгованості за кредитним
договором з поручителя ОСОБА_1, суд
послався на пропуск банком
шестимісячного строку щодо
пред'явлення вимоги до поручителя з дня
настання строку виконання основного
зобов'язання за кредитним договором.

Зазначені висновки суду першої
інстанції відповідають обставинам
справи, а також узгоджуються з нормами
матеріального права, які правильно
застосовані.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином та у встановлений
законом строк.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК
України порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

З матеріалів справи вбачається, що в
кредитному договорі від 04 травня 2007
року строк виконання основного
зобов'язання визначений - 04 травня 2012
року .

Згідно з п. 6.2. договору поруки дія
даного договору припиняється при
повному виконанні позичальником або
поручителем своїх зобов*язань за цим
договором та кредитним договором від 04
травня 2007 року.

Відповідно до вимоги від 15 травня 2012
року ПАТ «Місто Банк», направляв
ОСОБА_1 повідомлення про погашення
кредитної заборгованості (а.с.164 ).

Як вбачається із повідомлення про
вручення поштового відправлення ,така
вимога отримана поручителем ОСОБА_1 22
травня 2012 року (а.с.164 зв с.)

Отже, пред'явивши вимогу про стягнення
кредитної заборгованості, при тому що в
договорі поруки не зазначено про строк
його дії згідно зі ст. 252 ЦК України,
кредитор, банк, зобов'язаний був
пред'явити вимогу до поручителя
протягом шести місяців від дня
настання виконання основного
зобов'язання .

У п. 24 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
судам роз'яснено, що відповідно до ч. 4
ст. 559 ЦК порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має
враховувати, що згідно зі ст. 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Отже, якщо кредитним договором не
визначено інші умови виконання
основного зобов'язання, то у разі
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором
строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих у кредит коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

Так, ПАТ «Місто Банк » звернувся до суду
з позовом до поручителя 12 грудня 2012
року (а.с.4).

Разом з тим договором поруки не
визначено строк, після закінчення
якого порука припиняється, а тому
підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559
ЦК України, згідно з якими порука
вважається припиненою, оскільки
кредитор після настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явив вимоги до поручителя
протягом шести місяців.

Аналогічна позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
29 січня 2014 року № 6-155цс13, яка згідно зі
ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для
судів.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої
інстанції, вирішуючи даний спір, повно,
всебічно і об'єктивно перевірив доводи
сторін, встановленим фактам і доказам
дав правильну оцінку і дійшов
обґрунтованого висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог ПАТ «Місто
Банк».

При встановленні зазначених фактів і
постановленні рішення судом правильно
застосовано норми матеріального права
та не було порушено норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги є
непереконливими, були предметом
дослідження суду першої інстанції,
висновки суду вони не спростовують.

У відповідності до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307,308,313,315 ЦПК України,
апеляційний суд -

У Х
В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Місто Банк» -
відхилити.

Рішення Червоногвардійського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 14 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути
подана безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили цією ухвалою.

Головуючий:

Судді: