Номер провадження 22-ц/775/1505/2014
Головуючий у 1 інстанції Ференчук
Доповідач Солодовник О.Ф.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

21 травня 2014 року
м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької
області в складі:

головуючого Лоленко А.В.,
суддів Солодовник О.Ф., Груіцької Л.О.,

при секретарі Козак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління Державної казначейської
служби України у Донецькій області,
третя особа прокуратура м. Єнакієвого
Донецької області про відшкодування
шкоди, завданої незаконним
притягненням до кримінальної
відповідальності і незаконним
триманням під вартою,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до Головного
управління Державного казначейства
України у Донецькій області про
відшкодування шкоди, завданої
незаконним притягненням до
кримінальної відповідальності,
незаконним застосуванням запобіжного
заходу в вигляді тримання під вартою,
незаконним триманням під вартою,
незаконним засудженням, в якому просив
зобов'язати відповідача відшкодувати
йому за рахунок державного бюджету
моральну шкоду в сумі 2000000 грн, завдану
незаконним притягненням до
кримінальної відповідальності,
незаконним застосуванням запобіжного
заходу в вигляді тримання під вартою,
незаконним засудженням .

У листопаді 2013 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
Головного управління Державної
казначейської служби у Донецькій
області про відшкодування шкоди,
завданої незаконним притягненням до
кримінальної відповідальності, в якому
просив поновити строк позовної
давності, зобов'язати відповідача
відшкодувати йому за рахунок
державного бюджету моральну шкоду в
сумі 1000000 грн, завдану незаконним
притягненням до кримінальної
відповідальності.

Рішенням Єнакіївського
міського суду Донецької області від 08
січня 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено
частково: стягнуто з Головного
управління Державної казначейської
служби України у Донецькій області за
рахунок коштів Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 у
відшкодування моральної шкоди 70000
гривень.

В апеляційній скарзі
прокуратура м. Єнакієвого Донецької
області просить рішення суду
скасувати, в задоволенні позовних
вимог відмовити, мотивуючи тим, що
судом першої інстанції порушено вимоги
матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі Головне
управління Державної казначейської
служби України у Донецькій області
просить рішення суду скасувати в
частині задоволення вимог в сумі 70000
грн, мотивуючи тим, що судом першої
інстанції неповно з'ясовані обставини,
що мають значення для справи,
недоведені обставини, які суд вважав
встановленими, порушено вимоги
матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі, мотивуючи тим, що судом першої
інстанції неповно встановлено
обставини, що мають значення для
справи, висновки суду не відповідають
обставинам справи, судом порушено
вимоги матеріального та
процесуального права.

Ухвалою Єнакіївського міського
суду Донецької області від 13 березня 2014
року у рішенні від 08 січня 2014 року та в
ухвалі суду від 19 грудня 2013 року
виправлено описку в назві відповідача.

В апеляційній скарзі
представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить
ухвалу суду від 13 березня 2014 року
скасувати, мотивуючи тим, що судом
першої інстанції порушено вимоги
матеріального та процесуального права.

Ухвалою Єнакіївського
міського суду Донецької області від 17
квітня 2014 року у задоволені заяви
ОСОБА_1 про виправлення описки в
рішенні від 08 січня 2014 року відмовлено.

В апеляційній скарзі
представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить
ухвалу від 17 квітня 2014 року скасувати,
мотивуючи тим, що судом першої
інстанції порушено вимоги
матеріального та процесуального права.

Додатковим рішенням
Єнакіївського міського суду Донецької
області від 17 квітня 2014 року рішення
від 08 січня 2014 року доповнено
вказанням, що позовні вимоги в частині
відшкодування шкоди, завданої
незаконним триманням під вартою,
задоволенню не підлягають.

В апеляційній скарзі
представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить
додаткове рішення скасувати, мотивуючи
тим, що судом першої інстанції порушено
вимоги матеріального та
процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить додаткове рішення скасувати,
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі, мотивуючи тим, що судом першої
інстанції неповно встановлено
обставини, що мають значення для
справи, висновки суду не відповідають
обставинам справи, судом порушено
вимоги матеріального та
процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено
наступне.

Постановою слідчого СВ
Єнакіївського Мв ГУМВС України в
Донецькій області від 29 грудня 2008 року
було порушено кримінальну справу за
обвинуваченням ОСОБА_1 в скоєнні
злочину, передбаченого ст. 190 ч.З КК
України. 16 березня 2009 року дії ОСОБА_1
було перекваліфіковано зі ст. 190 ч. 3 КК
України на ст. 190 ч.4 КК України. 15 липня
2013 року кримінальне провадження щодо
обвинувачення ОСОБА_1 було закрито в
зв'язку з відсутністю складу
кримінального правопорушення,
передбаченого 190 ч.4 КК України (Т.1 а.с.
49).

08 квітня 2009 року відносно ОСОБА_1
було порушено кримінальну справу за
обвинуваченням за ст.ст. 191 ч.5, 362 ч.З КК
України (том 2 а.с.9,10), 29 травня 2009 року -
за ст.ст. 364 ч.2, 191 ч.5, 209 ч.І КК України
(том 2 а.с.11,12). Постановою Єнакіївського
міського суду від 24 червня 2009 року
постанова прокурора м. Єнакієве від 2.9
травня 2009 року щодо порушення
кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за
ст. 364 ч.2 КК України скасована,(т.2 а.с.
13-14). Кримінальне провадження за ст. 209
ч.І КК України було припинено 16
листопада 2012 року (т.2 а.с. 28). Постановою
старшого прокурора прокуратури м.
Єнакієве від 16 грудня 2012 року було
закрито кримінальне провадження за
ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ст.ст. 191
ч.5, 362 ч.З КК України в зв'язку з тим, що
не встановлені достатні докази для
підтвердження винуватості ОСОБА_1 (т.2
а.с. 32-34). При розгляді Калінінським
районним судом м. Горлівки Донецької
області кримінальної справи за
обвинуваченням ОСОБА_1 за ст.ст. 190 ч.4, 191
ч.5, 362 ч.1 КК України, кримінальну справу
в частині звинувачення ОСОБА_1 за ст. 190
ч.4 КК України було виділено і
направлено на додаткове розслідування,
запобіжний захід із тримання під
вартою було змінено на підписку про
невиїзд (т.1 а.с. 40-42). Відповідно до цієї
ж постанови суду запобіжний захід у
вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_1, обраний за обвинуваченням за
ст. 191 ч.5, ст. 362 ч.І КК України, не
змінено. 24 квітня 2013 року вироком
Калінінського районного суду м.
Горлівки ОСОБА_1 засуджено за ст. 191 ч.5
КК України, призначено покарання у
вигляді 8 років позбавлення воліі,
строк покарання обчислюється з 11
лютого 2009 року (том 2 а.с.84-118).

Відповідач, належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, до судового засідання не
з'явився.

Заслухавши суддю-доповідача,
позивача ОСОБА_1, його представника
ОСОБА_2, які просили їх апеляційні
скарги задовольнити, апеляційні скарги
прокурора та відповідача відхилити,
прокурора Кулачкова В.О., який просив їх
апеляційну скаргу задовольнити,
апеляційні скарги позивача та його
представника відхилити, дослідивши
матеріали цивільної справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга прокуратури м. Єнакієвого
Донецької області підлягає
задоволенню, апеляційні скарги
позивача, його представника та
відповідача підлягають частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно з ч.ч. 6, 7 ст.1176 ЦК України
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі внаслідок іншої незаконної дії
або бездіяльності чи незаконного
рішення органу дізнання, попереднього
(досудового) слідства, прокуратури або
суду, відшкодовується на загальних
підставах. Порядок відшкодування
шкоди, завданої незаконними рішеннями,
діями чи бездіяльністю органу, що
здійснює оперативно-розшукову
діяльність, органу досудового
розслідування, прокуратури або суду,
встановлюється законом.

На підставі п.1 ч.1, ч.2 ст.1 Закону України
«Про порядок відшкодування шкоди,
завданої громадянинові незаконними
діями органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
органів досудового розслідування,
прокуратури і суду» відповідно до
положень цього Закону підлягає
відшкодуванню шкода, завдана
громадянинові внаслідок незаконного
засудження, незаконного повідомлення
про підозру у вчиненні кримінального
правопорушення, незаконного взяття і
тримання під вартою, незаконного
проведення в ході кримінального
провадження обшуку, виїмки,
незаконного накладення арешту на
майно, незаконного відсторонення від
роботи (посади) та інших процесуальних
дій, що обмежують права громадян. У
випадках, зазначених у частині першій
цієї статті, завдана шкода
відшкодовується в повному обсязі
незалежно від вини посадових осіб
органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
досудове розслідування, прокуратури і
суду.

Відповідно з п.2 ч.1 ст. 2
вказаного Закону право на
відшкодування шкоди в розмірах і в
порядку, передбачених цим Законом,
виникає у випадках закриття
кримінального провадження за
відсутністю події кримінального
правопорушення, відсутністю у діянні
складу кримінального правопорушення
або невстановленням достатніх доказів
для доведення винуватості особи у суді
і вичерпанням можливостей їх отримати.

На підставі п.5 ст.3, ч.ч.1, 5, 6
ст.4 вказаного Закону у наведених в
статті 1 цього Закону випадках
громадянинові відшкодовуються
(повертаються): моральна шкода.
Відшкодування шкоди у випадках,
передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3
цього Закону, провадиться за рахунок
коштів державного бюджету.
Відшкодування моральної шкоди
провадиться у разі, коли незаконні дії
органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
досудове розслідування, прокуратури і
суду завдали моральної втрати
громадянинові, призвели до порушення
його нормальних життєвих зв'язків,
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя. Моральною
шкодою визнаються страждання,
заподіяні громадянинові внаслідок
фізичного чи психічного впливу, що
призвело до погіршення або позбавлення
можливостей реалізації ним своїх
звичок і бажань, погіршення відносин з
оточуючими людьми, інших негативних
наслідків морального характеру.

Відповідно до ст.. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, в межах заявлених вимог
і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Особа, яка
бере участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд.

Згідно ст.2, ст.170 ЦК України,
учасниками цивільних відносин є
фізичні особи та юридичні особи,
держава Україна, Автономна Республіка
Крим, територіальні громади, іноземні
держави та інші суб'єкти публічного
права. Держава набуває і здійснює
цивільні права та обов'язки через
органи державної влади у межах їхньої
компетенції, встановленої законом.

Відповідно до ч.2 ст..25
Бюджетного Кодексу України
відшкодування відповідно до закону
шкоди, завданої фізичній чи юридичній
особі внаслідок незаконно прийнятих
рішень, дій чи бездіяльності органів
державної влади (органів влади
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування), а також їх
посадових і службових осіб при
здійсненні ними своїх повноважень,
здійснюється державою (Автономною
Республікою Крим, органами місцевого
самоврядування) у порядку, визначеному
законом.

Згідно з п.9 Перехідних положень
Бюджетного Кодексу України кошти,
відшкодовані державою з державного
бюджету (Автономною Республікою Крим,
органами місцевого самоврядування з
місцевих бюджетів) згідно з цим
пунктом, вважаються збитками
державного бюджету (місцевих бюджетів).

Відповідно до ст. 48 Бюджетного
кодексу України в Україні
застосовується казначейська форма
обслуговування Державного бюджету
України, яка передбачає здійснення
Державним казначейством України
операцій з коштами державного бюджету,
а зі змісту статті 25 цього Кодексу
вбачається, що державне казначейство
здійснює безспірне списання з
рахунків, на яких обліковуються кошти
Державного бюджету та місцевих
бюджетів, за рішенням, яке було
прийнято державним органом, що
відповідно до закону має право на його
застосування.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовами про
відшкодування моральної шкоди,
завданої незаконним притягненням до
кримінальної відповідальності,
незаконним застосуванням запобіжного
заходу в вигляді тримання під вартою,
незаконним триманням під вартою,
незаконним засудженням до Головного
управління Державної казначейської
служби України у Донецькій області. До
участі у справі не були залучені в
якості співвідповідачів органм
попереднього (досудового) слідства,
прокуратури, суду, тощо.

Таким чином судом першої інстанції при
ухвалені рішення було порушено вимоги
матеріального та процесуального права,
тому рішення на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК
України підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволені позовних вимог.

У зв'язку зі скасуванням рішення суду
підлягають скасуванню також і
додаткове рішення суду та ухвали про
виправлення описок.

Керуючись ст.ст. 303-316 ЦПК України,
апеляційний суд

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу прокуратури м.
Єнакієвого Донецької області
задовольнити.

Апеляційні скарги ОСОБА_1, його
представника ОСОБА_2, Головного
управління Державної казначейської
служби України у Донецькій області
задовольнити частково.

Рішення Єнакіївського міського
суду Донецької області від 08 січня 2014
року скасувати.

Відмовити у задоволенні позову
ОСОБА_1 до Головного управління
Державної казначейської служби
України у Донецькій області про
відшкодування моральної шкоди,
завданої незаконним притягненням до
кримінальної відповідальності,
незаконним застосуванням запобіжного
заходу в вигляді тримання під вартою,
незаконним триманням під вартою,
незаконним засудженням.

Ухвалу Єнакіївського міського
суду Донецької області від 13 березня 2014
року, ухвалу Єнакіївського міського
суду Донецької області від 17 квітня 2014
року та додаткове рішення
Єнакіївського міського суду Донецької
області від 17 квітня 2014 року скасувати.

Рішення набирає законної сили
з моменту його проголошення.

Касаційна скарга може бути
подана безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили цим рішенням.

Головуючий :

Судді: