Справа № 303/3010/14-ц
№ 4с/303/23/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року
м.
Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області у складі
головуючої судді Гутій О.В., при
секретарі Фозекош І.І., з участю
представника скаржника ОСОБА_1,
представника міського відділу ДВС
Мукачівського міськрайонного
управління юстиції Ярошевського Д.А.,
боржника ОСОБА_3, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Мукачево скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факоринг
України» на дії державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
звернулося до суду із скаргою, в якій
просить визнати незаконними дії
державного виконавця міського відділу
ДВС Мукачівського міськрайонного
управління юстиції щодо повернення
виконавчого документа стягувачеві ТОВ
«ОТП Факторинг Україна», а саме
виконавчого листа, виданого 19.09.2013 року
Мукачівським міськрайонним судом
відносно боржника ОСОБА_3; скасувати
постанову міського відділу ДВС
Мукачівського міськрайонного
управління юстиції від 29.04.2014 року про
повернення виконавчого документу
стягувачеві, а саме виконавчого листа,
виданого 19.09.2013 року Мукачівським
міськрайонним судом відносно боржника
ОСОБА_3

Скаргу мотивує тим, що на виконанні у МВ
ДВС Мукачівського міськрайонного
управління юстиції знаходиться
виконавче провадження з примусового
виконання рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 10.07.2013 року
по цивільній справі № 0707/9214/2012 про
стягнення солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на
користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
заборгованості за кредитними
договорами, на підставі якого 10.09.2013
року Мукачівським міськрайонним судом
було видано виконавчий лист відносно
боржника ОСОБА_3, сума стягнення 747444,63
гривень.

15.10.2013 року міським відділом ДВС
Мукачівського МРУЮ було відкрито
виконавче провадження, в межах якого
державним виконавцем 27.11.2013 року
проведено опис та арешт майна - квартир
АДРЕСА_1, які належать на праві
власності боржнику ОСОБА_3, та
знаходяться в заставі/іпотеці ТОВ «ОТП
Факторинг Україна».

ТОВ «ОТП Факторинг України» авансувало
витрати на проведення виконавчих дій.

15.04.2014 року ТОВ «Мукачівське районне
БТІ та ЕО» провело оцінку
вищевказаного арештованого майна
боржника.

07.05.2014 року стягувач отримав копію
оскаржуваної постанови від 29.04.2014 року,
яку вважає, як і дії державного
виконавця щодо повернення виконавчого
листа, неправомірною, оскільки
суперечить вимогам п.2.ч.2 ст. 47, ч. 1 с. 54
Закону України «Про виконавче
провадження».

Зазначає, що боржнику ОСОБА_3 належить
на праві власності майно, яке виступає
засобом забезпечення виконання
кредитних зобов'язань перед ТОВ «ОТП
Факторинг України»; за кредитними
зобов'язаннями забезпеченими заставою/
іпотекою, першочергове стягнення
проводиться за рахунок заставного
майна.

У судовому засіданні представник
скаржника скаргу підтримав з
наведених у ній підстав, просив її
задоволити.

Представник міського відділу ДВС в
судовому засіданні скаргу не визнав,
пояснив, що діяв відповідно до вимог
законодавства, а саме ст.ст. 47, 54 Закону
України «Про виконавче провадження» та
Закону України «Про іпотеку».

Боржник ОСОБА_3 в судовому засіданні
скаргу не визнала, заперечила проти її
задоволення з підстав, викладених у
письмовому запереченні. Пояснила, що
державний виконавець діяв відповідно
до вимог чинного законодавства.

Суд, заслухавши учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, матеріали
виконавчого провадження № 927/4, №
перереєстрації 4-154, приходить до такого
висновку.

В судовому засіданні встановлено,
що відповідно до виконавчого листа №
2/303/124/13, виданого Мукачівським
міськрайонним судом 19 вересня 2013 року,
вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь
ТОВ «ОТП Факторинг України
забогованість за кредитними
договорами № ML-801/040/2006 від 07 липня 2006
року у розмірі 747444,63 гривень (а.с. 4).

Згідно із ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові
рішення, що набрали законної сили,
обов'язкові для всіх органів державної
влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України,
а у випадках, встановлених
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, - і за її межами.

Крім того, виконання рішення суду - є
елементом справедливого судового
розгляду, передбаченого статтею 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод.

Згідно із ч.1, 2 ст. 2 Закону України "Про
виконавче провадження" примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка
входить до системи органів
Міністерства юстиції України;
примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України "Про державну виконавчу
службу" .

Відповідно до статей 1, 5 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження - це сукупність дій органів
і посадових осіб, зазначених у цьому
Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів. Державний
виконавець зобов'язаний вжити заходів
примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії

Постановою старшого державного
виконавця МВ ДВС Мукачівського
міськрайонного управління юстиції від
15 жовтня 2013 року було відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання вищевказаного виконавчого
листа та надано боржнику ОСОБА_3 строк
для добровільного виконання рішення
суду до 22.10.2013 року (а.с. 6).

27 листопада 2013 року старшим державним
виконавцем МВ ДВС Мукачівського МРУЮ
описано та накладено арешт на майно
боржника, а саме квартири АДРЕСА_1, про
що було складено відповідний акт (а.с.
7-8).

Вказане майно відповідно до договорів
іпотеки № PML-801/084/2007 від 23.11.2007 року та №
PCL-801/156/2006 від 07.07.2006 року є предметом
іпотеки.

15 квітня 2014 року ТОВ «Мукачівське
районне БТІ та ЕО» було складено
відповідні висновки про вартість
вищезазначеного майна боржника (а.с.
12,13).

29 квітня 2014 року постановою старшого
державного виконавця МВ ДВС
Мукачівського МРУЮ Ярошевського Д.А.
було повернуто виконавчий лист №
2/303/124/2013, виданий Мукачівським
міськрайонним судом 19.09.2013 року
стягувачу, яку мотивував тим, що згідно
відповідей з реєструючих органів та
згідно акту державного виконавця у
боржника відсутнє майно, на яке можливо
звернути стягнення, оскільки квартир
№ 8 та № 9 в будинку № 31 по вул. Я.Мудрого
в м. Мукачево обтяжені забороною на
предмет іпотеки, а по виконавчому
документу звернення стягнення не
предмет іпотеки не передбачено (а.с. 15).

Статтею 47 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлені
підстави для повернення виконавчого
документа стягувачеві, серед яких є
відсутність у боржника майна, на яке
може бути звернуто стягнення, а
здійснені державним виконавцем
відповідно до цього Закону заходи щодо
розшуку такого майна виявилися
безрезультатними.

Під час виконавчого провадження
державним виконавцем встановлено, що у
власності боржника ОСОБА_3 перебуває
нерухоме майно - вищевказані квартири,
які є предметом іпотеки, будь-якого
іншого майна, на яке може бути звернуто
стягнення державним виконавцем не
виявлено.

Порядок звернення стягнення на
заставлене майно під час виконавчого
провадження передбачений ст. 54 Закону
України «Про виконавче провадження», в
частині першій якої встановлено, що
звернення стягнення на заставлене
майно в порядку примусового
виконання допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя, а частині
восьмій якої встановлено, що примусове
звернення стягнення на предмет
іпотеки здійснюється державним
виконавцем з урахуванням положень
Закону України "Про іпотеку".

Згідно із ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» передбачено, що звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення
суду, виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Тобто з аналізу вищевказаних правових
норм вбачається, що державний
виконавець має право звернути
стягнення на предмет іпотеки тільки за
наявності відповідного рішення суду.

Оскільки на виконанні в МВ ДВС
Мукачівського МРУЮ перебував
виконавчий лист про стягнення з
боржника заборгованості за кредитним
договором, то у державного виконавця
були відсутні правові підстави
звернути стягнення на майно боржника,
яке є предметом іпотеки, а тому не
виявивши іншого майна боржника, на яке
може бути звернуто стягнення,
державний виконавець правомірно
повернув виконавчий документ
стягувачу.

За таких обставин підстави для
задоволенні скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 14, 208-209, 212-215, 218,
383-387 ЦПК України, ст. ст. 2, 17, 47,54 Закону
України «Про виконавче провадження»,
ст. 33 Закону України «Про іпотеку», суд,
-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг України» на дії державного
виконавця відмовити.

На ухвалу може бути подана
апеляція до апеляційного суду
Закарпатської області через цей суд
протягом пґяти днів з дня проголошення
ухвали. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили у
порядку, встановленому ст. 223 ЦПК
України.

Головуюча

О.В.Гутій