Справа № 2/638/2786/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( заочне)

08 квітня 2014 р. Дзержинський районний
суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Штих Т.В.

за участю секретаря Кондратюк І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Харківської міської ради про визнання
договору дійсним та виділення в окреме
домоволодіння,

ВСТАНОВИВ:

Позивачи звернулися до суду з позовною
заявою, в якій просять визнати договір
дарування житлового будинку літ. «С-2»
площею 350,2 кв.м. , з верандою літ. «с1», та
терасою літ. «с», що розташований за
адресою: АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2
та ОСОБА_1 дійсним, визнати за ОСОБА_2
право власності на гараж літ. «А», ганок
літ. «р», що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, визнати за ОСОБА_1 право
власності на двоповерховий житловий
будинок літ. «С-2» площею 350,2 кв.м. , з
верандою літ. «с1», та терасою літ. «с»,
що розташований за адресою: АДРЕСА_1,
виділити житловий будинок літ. «С-2»
площею 350,2 кв.м., з верандою літ. «с1», та
терасою літ. «с» в окреме домоволодіння
з присвоєнням адреси: АДРЕСА_1-А, та
припинити право спільної часткової
власності на житловий будинок та
господарські споруди, що знаходяться в
АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 підтримав позовні
вимоги та пояснив, що позивачу ОСОБА_1,
на підставі договору купівлі-продажу
частини будинку від 07 вересня 2011 р.
належить 22/40 частин житлового будинку з
прибудовами та відповідною частиною
надвірних будівель, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. Право власності на
вищезазначену частину домоволодіння
зареєстроване у встановленому порядку.

Власником 18/40 частин вказаного
житлового будинку є інший позивач
ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом
про право на спадщину за законом.

У період 2011-2012 років позивач ОСОБА_1
спільно з позивачем ОСОБА_2 побудували
житловий будинок літ. «С-2», з верандою
літ. «с1», та терасою літ. «с».

07 травня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
був укладений договір дарування
житлового будиноку літ. «С-2» з
прибудовами. Нотаріально вказаний
договір дарування не складався і угода
ніде не реєструвалася.

У зв'язку з тим, що будівництво
житлового будинку літ. «С-2», з верандою
літ «с1», та терасою літ «с» було
здійснено без належним чином
оформленого дозволу на початок
відповідних робіт, їх введення до
експлуатації не виявилося можливим.

Також представник позивача ОСОБА_1
пояснив, що позивачами в добровільному
порядку поділена земельна ділянка, а
тому розділення житлових будінків та
надвірних споруд позивачів в окремі
домоволодіння ніяким чином не вплине
на вільний доступ співвласників до
своїх будівель і затвердить існуючий
між співвласниками порядок
використання земельної ділянки.

Позивач ОСОБА_2 підтримала позовні
вимоги та пояснила, що вона є власником
18/40 частин житлового будинку з
прибудовами та відповідною частиною
надвірних будівель, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. У період з 2005 по 2007 рр.
вона переобладнала старий житловий
будинок літ. «А-1» в гараж літ. «А», а
також до житлового будинку літ. «Р-2»,
прибудувала ганок літ. «р». Крім того,
пояснила, що вона спільно з позивачем
ОСОБА_1 побудували житловий будинок
літ. «С-2», з верандою літ. «с1», та
терасою літ. «с».

Між позивачами був укладений договір
дарування житлового будиноку літ. «С-2»,
який нотаріально не посвідчувався. У
зв'язку з тим, що будівництво житлового
будинку літ. «С-2» та надвірних споруд:
гаражу літ. «А» та ганку літ. «р» було
здійснено без належним чином
оформленого дозволу на початок
відповідних робіт, їх введення до
експлуатації не виявилося можливим, а
тому позивачка просила визнати за нею
право власності на гараж літ. «А», ганок
літ. «р», та провести розділ
домоволодіння на два окремих.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, проте через
канцелярію суду подав заперечння на
позов в якому просив відмовити у його
задоволенні, зазначивши що
вищезазначені об`єкти, які побудовані
на вказаній земельній ділянці, у
відповідності до ст.376 ЦК України, є
об`єктами самочинного будівництва. В
місті Харкові діє «Порядок вирішення
питань, пов`язаних із самочинним
будівництвом», який затверджено
рішенням Харківської міської ради ІV
скликання від 23.06.2004р. №90/04. Позивачи не
здійснили всі необхідні дії
передбачені вище зазначеним порядком.

В судовому засіданні представник
позивача наполягав на задоволенні
позовних вимог, просив суд розглядати
справу за відсутності відповідачів.

Відповідач належним чином
повідомлений про час та дату судового
розгляду в судові засідання не
з'явився, про належність повідомлення
свідчать зворотні поштові
повідомлення відповідачів .

Відповідно до статті 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод 1950 року кожен має право на
справедливий і публічний розгляд його
справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення і послався, щодо
тривалості розгляду даної справи, яка
пов'язана поведінки відповідача, та з
урахуванням подання позовної заяви у
березні 2014 року, на справу " Писатюк
проти України ", в якій Європейський суд
з прав людини зазначив, що " розумність
тривалості провадження має
оцінюватись в світлі обставин справи
та з урахуванням таких критеріїв:
складність справи, поведінка заявника
та компетентних органів, а також
важливість предмета розгляду для
заявника.

Враховуючи, що в справі є достатні
матеріали про права і правовідносини
сторін, відповідача належним чином
було повідомлено про місце і час
судового засідання, позивач не
заперечує проти розгляду справи у
відсутність відповідача та ухваленні
заочного рішення на підставі наявних у
справі доказів, суд розглядає справу у
відсутність відповідача, відповідно до
ст. ст. 224, 225 ЦПК України.

Суд, розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
першого позивача та другого позивача,
дослідивши матеріали справи, вважає що
позов підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно наданих до
матеріалів справи правовстановлюючих
документів, житловий будинок з
надвірними будівлями, що знаходиться у
АДРЕСА_1 зареєстрований на праві
спільної часткової власності за:

ОСОБА_1 - 22/40 частин житлового будинку з
прибудовами та відповідною частиною
надвірних будівель, на підставі
договору купівлі-продажу частини
будинку від 07 вересня 2011 р.,
посвідченого приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, номер по реєстру 1857,
зареєстрованого комунальним
підприємством «Харківське міське бюро
технічної інвентарізації» за
реєстраційним номером 8184888 від 19
вересня 2011 року, витяг про державну
реєстрацію прав № 31354325 від 19 вересня 2011
року.

ОСОБА_2 - 18/40 частин житлового будинку з
прибудовами та відповідною частиною
надвірних будівель, на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 20 листопада 2004 року,
виданого державним нотаріусом 6-й
Харківської державної нотаріальної
контори, номер спадкової справи 805/2004,
номер по реєстр 5-4098, зареєстрованого
комунальним підприємством «Харківське
міське бюро технічної інвентарізації»
за реєстраційним номером 8184888 від 07
грудня 2004 року, витяг про реєстрацію
права власності на нерухоме майно №
5733823 від 07 грудня 2004 року.

Як вбачається з матеріалів справи, на
земельній ділянці по АДРЕСА_1 є
самовільно побудовані об'єкти, а саме:
гараж літ. «А», переобладнаний з
житлового будинку літ. «А-1», ганок літ.
«р», прибудований до житлового будинку
літ. «Р-2», право власності на який
визнано рішенням Дзержинського
районного суду м. Харкова від 09 березня
2005 року по справі № 2-5109/05 за позивачем -
ОСОБА_2. Також на земельній ділянці
знаходиться самовільно побудований
житловий будинок літ. «С-2», з верандою
літ. «с1», та терасою літ. «с».

Суд встановив, що будівництво
житлового будинку літ. «С-2», з верандою
літ «с1», та терасою літ «с» та
надвірних споруд: гаражу літ. «А» та
ганку літ. «р» було здійснено
позивачами без належним чином
оформленого дозволу на початок
відповідних робіт, вказані об`єкти не
були прийняті в експлуатацію в
установленому порядку і вважаються
самочинно збудованим.

Згідно наявного в матеріалах справи
технічного висновку про можливість
збереження та подальшої експлуатації
житлового будинку літ. «С1», з верандою
літ. «с1» та терасою літ «с» та гаражу
літ. «А» по АДРЕСА_1, який був виконаний
ТОВ «СОФ-ТЕК» (державна ліцензія АГ №
574842 от 22.03.2011г.), будівельна готовність
житлового будинку літ «С1» з верандою
літ. «с1» та терасою літ «с» та гаражу
літ. «А» складає сто відсотків та
відповідає архітектурним, будівельним,
санітарним та протипожежним вимогам.
Вказаний житловий будинок та гараж
здатні для подальшої експлуатації та
проживання.

Відповідно до ст 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися та розпоряджатися своєю
власністю. Право приватної власності
набувається в порядку, визначеному
законом. Право власності є непорушним.

Згідно ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд та має
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право
власності на нову річ, що виготовлена
(створена) особою, набувається нею, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Право власності на
новостворене нерухоме майно (у тому
числі житлові будинки) виникає з
моменту завершення будівництва.

У відповідності до ст. 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способами захисту цивільних
прав та інтересів може бути, зокрема,
визнання права.

Згідно до ст. 376 ЦК України право
власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво.

На вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудовано на ній, якщо це
не порушує права інших осіб.

Як вказували позивачи, та знайшло
підтвердження у судовому засіданні, за
період проведення будівництва і у
подальшому, будь-яки заяви, скарги,
приписи від будь-яких громадян,
юридичних осіб або компетентних
органів адресу позивача, а також на
адресу державних органів влади,
зокрема Харківської міської ради, з
приводу недотримання позивачами
встановлених норм та правил чи
порушення будь-чиїх прав при
проведенні будівництва житлового
будинку та надвірних споруд, не
надходили, що відповідає положенням ч.7
ст. 41 Конституції України та ст. 319 ЦК
України, які наголошують, що при
здійсненні своїх прав та виконанні
обов'язків власник зобов'язаний
додержуватися моральних засад
суспільства, та не може
використовувати право власності на
шкоду правам, свободам та гідності
громадян, інтересам суспільства,
погіршувати екологічну ситуацію та
природні якості землі.

Таким чином, визнання права власності
за позивачами, яки за свої кошти
збудували житловий будинок літ. «С-2», з
верандою літ. «с1», та терасою літ. «с», а
також гараж літ. «А» та ганок літ «р» не
порушує прав інших осіб, будівництво
проведено без порушень технічних і
будівельних норм, тому позов підлягає
задоволенню в частині визнання права
власності на новозбудоване нерухоме
майно.

В той же час, суд зазначає, що позовна
вимога про визнання дійсним договору
дарування житлового будинку літ. «С-2»,
укладений між позивачами не підлягає
задоволенню, з огляду на положення ч. 2
ст. 719 ЦК України, згідно якої договір
дарування нерухомої речі укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню. Сторони не
надали відповідних доказів укладання
договору дарування у формі, яка
встановлена законом.

З матеріалів справи судом встановлено,
що між позивачами склався певний
порядок використання земельної
ділянки по АДРЕСА_1, яка поділена в
добровільному порядку та визначені
межи використання земельної ділянки
між співвласниками у вигляді паркану.

На запит суду комунальним
підприємством "Харківське міське бюро
технічної інвентарізації" надано
відповідь від 07.04.2014 р. № 2000586 про
можливість проведення поділу
домоволодіння по АДРЕСА_1 на два
окремих. Згідно проведеної
інвентарізації встановлено, що житлові
будинки літ. «Р-2» та літ. «С-2»
відокремлені один від одного парканом,
мають окремі в'їзди, а поштова адреса -
АДРЕСА_2 є вільною.

Отже, розділення житлових будінків та
надвірних споруд позивачів в окремі
домоволодіння ніяким чином не вплине
на вільний доступ співвласників до
своїх будівель і затвердить існуючий
між співвласниками порядок
використання земельної ділянки.

З урахуванням вищевикладеного,
керуючись ст.ст.16, 319, 331, 376 ЦК України,
ст.ст. 3,10, 60, 292, 208, 209, 212-215, 294,296 ЦПК
України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Харківської
міської ради задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) право власності на гараж
літ. «А», ганок літ. «р», що розташовані
за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_2) право власності на
двоповерховий житловий будинок літ.
«С-2» площею 350, 2 кв.м., з верандою літ.
«с1», та терасою літ. «с», що
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Виділити житловий будинок літ. «С-2»
площею 350,2 кв.м., з верандою літ. «с1», та
терасою літ. «с» в окреме домоволодіння
з присвоєнням адреси: АДРЕСА_2.

Припинити право спільної часткової
власності на житловий будинок та
господарські споруди, що знаходяться в
АДРЕСА_1.

В інший частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Дзержинський районний суд шляхом
подання в десятиденний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення ухвалено та надруковано
суддею в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя: