Провадження № 2/752/640/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

26 травня 2014 року Голосіївський
районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Новака А.В. при
секретарі Чабанюк Л.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання договору іпотеки
недійсним,-

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
договору іпотеки недійсним.

Мотивував свої вимоги тим, що 23 вересня
2009 року між ОСОБА_2, який діяв від імені
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір
іпотеки, предметом якого була передача
в іпотеку в забезпечення боргових
зобов'язань ОСОБА_4 його майна.

Як зазначає позивач від його імені при
укладенні оспорюваного договору
іпотеки діяв ОСОБА_2 на підставі
довіреності виданої на його ім'я та
посвідченої приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5

Відповідно до рішення Подільського
районного суду міста Києва ухваленого
16 серпня 2013 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання
довіреності недійсною, судом було
вирішено визнано недійсною
довіреність від 18.09.2009 року за
реєстраційним номером 906, яка
посвідчена приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5

Позивач зазначає, що він не видавав на
ім'я ОСОБА_2 довіреності та не мав
наміру передавати своє нерухоме майно
в іпотеку. Вважає, що такий договір
іпотеки необхідно визнати недійсними,
а тому він і звернувся до суду за
захистом свого порушеного права.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги позовної
заяви та просив суд ухвалити рішення,
яким позов задовольнити повністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 в
судовому засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог. Зазначив,
що рішення Подільського районного суду
міста Києва від 16 серпня 2013 року, на яке
посилається позивач ухвалене на
припущеннях, а тому даний позов не
підлягає задоволенню.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилися. Про день, час та
місце слухання справи були повідомлені
належним чином через оголошення в
засобах масової інформації, а тому суд
з врахуванням думки представників
сторін, які з'явилися до суду вважає за
можливе вирішити справу у їх
відсутність.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши і проаналізувавши докази,
які містяться в матеріалах справи, суд
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилались як
на підставу своїх вимог і заперечень,
дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 18
вересня 2009 року ОСОБА_1 було видано
довіреність на ім'я ОСОБА_2, посвідчену
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстровано в реєстрі за № 906.

23 вересня 2009 року було укладено договір
іпотеки між ОСОБА_2, який діяв від імені
ОСОБА_1 та ОСОБА_3, посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
зареєстрований в реєстрі за № 180228
липня 2006 року.

Відповідно до рішення Подільського
районного суду міста Києва ухваленого
16 серпня 2013 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання
довіреності недійсною, судом було
вирішено визнано недійсною
довіреність від 18.09.2009 року за
реєстраційним номером 906, яка
посвідчена приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України,
обставини встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
справі або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Матеріалами справи доведено, що станом
на 23 вересня 2009 року житловий будинок
та споруди разом з земельною ділянкою,
що знаходяться за адресою: місто Київ,
вул. Малокитаївська, 84 належали на
праві власності ОСОБА_1 - позивачу по
справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною(сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
Цивільного кодексу України.

Суд, оцінюючи надані та досліджені в
судовому засіданні докази дійшов
категоричного висновку про
відсутність у ОСОБА_1 вільного
волевиявлення на укладення договору
іпотеки із врахуванням встановленого
факту не підписання позивачем
довіреності на підставі якої від його
імені було укладено оспорюваний
договір іпотеки, а тому вважає, що такий
підлягає визнанню недійсною.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України,
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю, а тому суд
вважає, що позовна вимога про визнання
недійсним договору іпотеки від 23
вересня 2009 року укладений між ОСОБА_2,
який діяв від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_7, зареєстрований в
реєстрі за № 1802 підлягає задоволенню.

На основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які посилались сторони, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні, оцінивши їх
належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у їх сукупності,
встановивши правовідносини, які
випливають із встановлених обставин та
правові норми, які підлягають
застосуванню до цих правовідносин, суд
дійшов висновку про необхідність
задоволення позову повністю.

Керуючись ст.ст. 212-215, 223, 294-296 ЦПК
України,суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про визнання договору іпотеки
недійсним - задовольнити повністю.

Договір іпотеки від 23 вересня 2009 року
укладений між ОСОБА_2, який діяв від
імені ОСОБА_1 та ОСОБА_3, посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
зареєстрований в реєстрі за № 1802 -
визнати недійсним.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
Україна 81(вісімдесят одну) гривну 20
копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
Україна 81(вісімдесят одну) гривну 20
копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави
Україна 81(вісімдесят одну) гривну 20
копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
рішення яке було ухвалено без участі
особи, яка її оскаржує протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду м. Києва через
Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя
А.Новак