АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Перепелюк Л. М.

суддів Кулянди М.І., Галичанського А.Д.

секретар Тодоряк Г.Д.

з участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 28 березня 2014 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_3,
яка діє в інтересах малолітніх та
неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, в інтересах якої за довіреністю
діє ОСОБА_9, до кредитної спілки
«Хімзавод», ПП «Нива - В.Ш.», ОСОБА_1,
Шевченківського ВДВС Чернівецького
МУЮ, третя особа на стороні позивача -
Служба у справах дітей Чернівецької
міської ради про визнання прилюдних
торгів з реалізації арештованого майна
та свідоцтва про придбання майна
недійсними, -

встановила:

У лютому 2013 року ОСОБА_9, який діє в
інтересах та за довіреністю ОСОБА_3, яка
діє в інтересах малолітніх та
неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, звернувся до суду з позовом до
кредитної спілки «Хімзавод», ПП «Нива -
В.Ш.», ОСОБА_1, Шевченківського
ВДВС Чернівецького МУЮ, третя особа на
стороні позивача - Служба у справах
дітей Чернівецької міської ради про
визнання прилюдних торгів з
реалізації арештованого майна та
свідоцтва про придбання майна
недійсними.

№22-ц/794/799/14
Головуючий у 1 інстанції Дудаков С.Є.

Категорія 57
Доповідач Перепелюк Л.М.

Посилався на те, що ОСОБА_3 є матір»ю
малолітніх та неповнолітніх ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які залишились
без батьківського піклування у зв»язку
з тим, що вона відбуває покарання в
місцях позбавлення волі з 26 липня 2010
року.

Згідно свідоцтв про народження
батьками ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 є
ОСОБА_11 та ОСОБА_3. Відомості про батька
записані на підставі ч.1 ст.135 СК
України.

Відповідно до свідоцтва про народження
батьками ОСОБА_8 є ОСОБА_12 та ОСОБА_3.
Відомості про батька записані на
підставі ч.1 ст.135 СК України.

Фактично батьком всіх чотирьох дітей є
ОСОБА_13, з яким ОСОБА_3 проживала в
цивільному шлюбі з 1994 році.

У 2006-2007 роках вона та ОСОБА_13 проводили
ремонтні роботи у квартирі АДРЕСА_1, яка
належала на праві власності ОСОБА_13 на
підставі договору дарування. Після
проведення ремонтних робіт вона з
чоловіком та дітьми постійно проживали
у вказаній квартирі. У травні 2010 року
ОСОБА_13 тимчасово виїхав на заробітки.
ОСОБА_5 була зареєстрована в даній
квартирі з 2006 року, а ОСОБА_6, ОСОБА_8 та
ОСОБА_14 з 2009 року.

17 жовтня 2007 року між ОСОБА_13
(іпотекодавцем) та КС «Хімзавод» в
особі Спащука Володимира Олексійовича
(іпотекодержателем) укладено договір
іпотеки №3354, відповідно до п.1 якого
останній укладається для забезпечення
вимог іпотекодержателя, що випливає з
договору кредитної лінії №355 від 16.10.07,
укладеного між іпотекодержателем та
Позичальником (ОСОБА_13), за умовами
якого Позичальник зобов»язаний до 15
жовтня 2010 року повернути
іпотекодержателю кредит у розмірі 50
тис. грн. із врахуванням відсотків.

18 вересня 2008 року між ОСОБА_13 та КС
«Хімзавод» укладено додатковий
договір до договору іпотеки нерухомого
майна від 17 жовтня 2007 року, відповідно
до якого ОСОБА_13 взяв на себе
зобов»язання повернути до 16 вересня 2011
року іпотекодержателю кредит у розмірі
130 тис. грн. та відсотки. Предметом
вказаного договору іпотеки була
квартира АДРЕСА_1.

У зв»язку з порушенням ОСОБА_13
умов кредитного договору, 16 грудня 2009
року Шевченківським відділом ДВС
Чернівецького МУЮ було відкрито
виконавче провадження та накладено
арешт на квартиру, що була предметом
іпотеки.

Вказував, що 19 квітня 2010 року
згідно протоколу №269063, виданого 26
філією ПП «Нива - В.Ш.», в ході
проведення прилюдних торгів було
реалізовано арештоване майно, що
знаходилось в іпотеці та належало
боржнику ОСОБА_13 Переможцем торгів
став відповідач ОСОБА_1 16 березня 2011
року начальником Шевченківського
відділу ДВС Чернівецького МУЮ був
затверджений акт державного виконавця
про реалізацію арештованого
нерухомого майна і того ж дня приватний
нотаріус ОСОБА_16 на підставі вказаного
акту видала ОСОБА_1 свідоцтво про
придбання майна, згідно якого йому
належить на праві власності квартира
АДРЕСА_1.

Позивач вказував, що на момент
проведення прилюдних торгів у квартирі
АДРЕСА_1 були зареєстровані діти:
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 та
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_4.

ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на той час
також проживали в даній квартирі разом
із ОСОБА_3

Виконавчим комітетом
Чернівецької міської ради, як органом
опіки і піклування, рішення про надання
згоди на вчинення правочину з
реалізації заставленого майна -
квартири АДРЕСА_1, або іншого правочину
- не надавалось.

Вважав торги проведеними з
порушенням норм законодавства, яким
регулюються дані правовідносини.

Тому, просив визнати недійсними
протокол №269063 від 19.04.2010р. та свідоцтво
про придбання майна ОСОБА_1 від 16.03.2011р.

У жовтні 2013 року ОСОБА_9, який діє в
інтересах та за довіреністю ОСОБА_3,
змінив предмет позову. Просив винести
рішення про визнання недійсними:

- акту державного виконавця про
реалізацію предмета іпотеки від 16
березня 2011 року, складений державним
виконавцем Шевченківського відділу
ДВС Чернівецького міського управління
юстиції Ватаманюком В.А. про реалізацію
предмета іпотеки - квартири під номером
АДРЕСА_1, яку було реалізовано 26 філією
ПП «Нива - В.Ш.» 19.04.2010 року, за адресою
м.Чернівці, вул.Севастопольська, 18-А з
прилюдних торгів, що була придбана
ОСОБА_1

- свідоцтва про придбання майна від 16
березня 2011 року, виданого приватним
нотаріусом Чернівецького міського
нотаріального округу ОСОБА_16,
реєстровий №630, зареєстрованого 18.10.2011
року в ЧКОБТІ, згідно якого ОСОБА_1
належить на праві власності квартира
АДРЕСА_1.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 28 березня 2014 року
позов задоволено.

Визнано недійсними акт державного
виконавця про реалізацію предмета
іпотеки від 16 березня 2011 року,
складений державним виконавцем
Шевченківського відділу ДВС
Чернівецького міського управління
юстиції Ватаманюком В.А. про реалізацію
предмета іпотеки - квартири під номером
АДРЕСА_1, яку було реалізовано 26 філією
ПП «Нива - В.Ш.» 19 квітня 2010 року, за
адресою м.Чернівці,
вул.Севастопольська, 18-А з прилюдних
торгів, що була придбана ОСОБА_1.

Визнано недійсним свідоцтво про
придбання майна від 16 березня 2011 року,
видане приватним нотаріусом
Чернівецького міського нотаріального
округу ОСОБА_16, реєстровий №630,
зареєстроване 18 жовтня 2011 року в
ЧКОБТІ, згідно якого ОСОБА_1 належить на
праві власності квартира АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 28 березня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким в задоволенні позовних вимог
відмовити.

Вважає, що оскаржуване рішення суду
підлягає скасуванню через
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення та
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції під час розгляду
справи і вирішення спору по суті не
з»ясував дійсні права та обов»язки
сторін.

У своєму рішенні суд допустив неповне
з»ясування обставин, що мають значення
для справи, які суд вважав
встановленими.

Заслухавши доповідача про суть
оскаржуваного рішення, доводи
апеляційної скарги, пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню.

Стаття 309 ЦПК України передбачає, що
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є:- неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;
- недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими;

- невідповідність висновків суду
обставинам справи; - порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Згідно зі ст.213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов ОСОБА_3, яка діє в інтересах
малолітніх та неповнолітніх ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, в інтересах якої
за довіреністю діє ОСОБА_9, до
кредитної спілки «Хімзавод», ПП «Нива -
В.Ш.», ОСОБА_1, Шевченківського ВДВС
Чернівецького МУЮ, третя особа на
стороні позивача - Служба у справах
дітей Чернівецької міської ради про
визнання прилюдних торгів з
реалізації арештованого майна та
свідоцтва про придбання майна
недійсними, неправильно визначився з
характером спірних правовідносин та
неправильно застосував норми
матеріального права, зіслався на
обставини, які ним невстановлені, його
висновки не відповідають обставинам
справи, а обставини, які суд вважав
встановленими, є недоведеними.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 17 жовтня 2007 року між
ОСОБА_13 (іпотекодавцем) та КС
«Хімзавод» в особі Спащука Володимира
Олексійовича (іпотекодержателем)
укладено договір іпотеки №3354,
відповідно до п.1 якого останній
укладається для забезпечення вимог
іпотекодержателя, що випливає з
договору кредитної лінії №355 від 16.10.07,
укладеного між іпотекодержателем та
Позичальником (ОСОБА_13), за умовами
якого Позичальник зобов»язаний до 15
жовтня 2010 року повернути
іпотекодержателю кредит у розмірі 50
тис. грн. із врахуванням відсотків.

18 вересня 2008 року між ОСОБА_13 та КС
«Хімзавод» укладено додатковий
договір до договору іпотеки нерухомого
майна від 17 жовтня 2007 року, відповідно
до якого ОСОБА_13 взяв на себе
зобов»язання повернути в строк до 16
вересня 2011 року іпотекодержателю
кредит у розмірі 130 тис. грн. та
відсотки. Предметом вказаного договору
іпотеки була квартира АДРЕСА_1.

У зв'язку з порушенням ОСОБА_13
умов кредитного договору 16 грудня 2009
року Шевченківським відділом ДВС
Чернівецького МУЮ було відкрито
виконавче провадження та накладено
арешт на квартиру, що була предметом
іпотеки.

19 квітня 2010 року згідно протоколу
№269063, виданого 26 філією ПП «Нива - В.Ш.»,
в ході проведення прилюдних торгів
було реалізовано арештоване майно, що
знаходилось в іпотеці та належало
боржнику ОСОБА_13 Переможцем торгів
став відповідач ОСОБА_1 16 березня 2011
року начальником Шевченківського
відділу ДВС Чернівецького МУЮ був
затверджений акт державного виконавця
про реалізацію арештованого
нерухомого майна і того ж дня приватний
нотаріус ОСОБА_16 на підставі вказаного
акту видала ОСОБА_1 свідоцтво про
придбання майна, згідно якого йому
належить на праві власності квартира
АДРЕСА_1.

Судом також встановлено, що в квартирі
за адресою АДРЕСА_1 на момент
підписання договору іпотеки не
проживали та не були зареєстровані
малолітні / непоновнолітні діти, в
зазначеній квартирі реєстрація
позивачки та її дітей проведена лише
22.09.2009 року.

Згідно ст. 9 Закону України «Про
іпотеку» та п. 2.1.1, 4.1.3 договору іпотеки,
іпотекодержатель не має права
відчужувати предмет іпотеки або
обтяжувати його ( передавати у найм,
оренду), здійснювати інші дії без
попередньої письмової згоди іпотеко
держателя.

Відповідно до п. 44 постанови №5
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 30 березня 2012
року «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин», згідно зі статтею 32 ЦК,
статтею 177 СК та статтею 17 Закону
України від 26 квітня 2001 року № 2402-III "Про
охорону дитинства" батьки не мають
права без дозволу органу опіки і
піклування укладати договір, який
підлягає нотаріальному посвідченню
або спеціальній реєстрації,
відмовлятися від належних дитині
майнових прав, здійснювати розподіл,
обмін, відчуження житла,
зобов'язуватися від імені дитини
порукою, видавати письмові
зобов'язання.

У зв'язку із наведеним суди повинні
виходити із того, чи мала дитина право
власності на предмет іпотеки чи право
користування предметом іпотеки на
момент укладення договору іпотеки.
Будь-які дії, вчинені без згоди
іпотекодержателя після укладення
договору іпотеки (наприклад,
реєстрація неповнолітньої дитини в
житловому будинку, народження дитини
після укладення договору іпотеки) не є
підставою для визнання такого договору
недійсним із підстави невиконання
вимог закону про отримання згоди
органу опіки та піклування.

Таким чином, без письмового погодження
іпотекодержателя - КС «Хімзавод»,
ОСОБА_13 не мав права реєструвати
третіх осіб на житловій площі, що
входила до складу предмета іпотеки.

Пунктом 5 постанови пленуму
Верховного суду України №9 від 06
листопада 2009 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» передбачено,
що відповідно до статей 215 та 216 ЦК (
435-15 ) вимога про визнання оспорюваного
правочину недійсним та про
застосування наслідків його
недійсності, а також вимога про
застосування наслідків недійсності
нікчемного правочину може бути
заявлена як однією зі сторін
правочину, так і іншою заінтересованою
особою, права та законні інтереси якої
порушено вчиненням правочину.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про
основи соціального захисту бездомних
осіб і безпритульних дітей» для
вчинення будь-яких правочинів щодо
нерухомого майна, право власності на
яке або право користування яким мають
діти, необхідний попередній дозвіл
органів опіки та піклування, що
надається відповідно до закону.
Посадові особи органів опіки та
піклування несуть персональну
відповідальність за захист прав та
інтересів дітей при наданні дозволу
на вчинення правочинів щодо нерухомого
майна, яке належить дітям.

З урахуванням наведеного, суд першої
інстанції прийшов до неправильного
висновку про те, що публічні торги
проведені з порушенням вимог Закону
України «Про охорону дитинства».
Оскільки реєстрація третіх осіб на
житловій площі, що входила до складу
предмета іпотеки, була проведена з
порушенням вимог ст.9 ЗУ «Про іпотеку»
та п.2.1.1.,4.1.3 договору іпотеки
від17.10.2007р., то в позивачів не виникли
будь-які права чи законні інтереси, які
б були порушенні проведенням прилюдних
торгів по реалізації предмету іпотеки.

Крім того, суд першої інстанції
помилково прийшов до висновку, що
ОСОБА_3 є дружиною колишнього власника
майна ОСОБА_13, а неповнолітні діти є
його дітьми, оскільки в матеріалах
справи відсутні будь-які докази того,
що ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_13 і батьком
неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_7,
ОСОБА_6, ОСОБА_8

Також, з матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_13 не був зареєстрований за
адресою АДРЕСА_1, а зареєстрований за
адресою АДРЕСА_2, що свідчить про те, що
ні ОСОБА_3, ні її діти не проживали з
ОСОБА_13 та не вели з ним спільне
господарство.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України
члени сім'ї наймача, які проживають
разом з ним, користуються нарівні з
наймачем усіма правами і несуть усі
обов'язки, що випливають з договору
найму жилого приміщення. Повнолітні
члени сім'ї несуть солідарну з наймачем
майнову відповідальність за
зобов'язаннями, що випливають із
зазначеного договору. До членів сім'ї
наймача належать дружина наймача, їх
діти і батьки. Членами сім'ї наймача
може бути визнано й інших осіб, якщо
вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство.

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону. Звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Відповідно, звернення стягнення на
нерухоме майно боржника, як предмета
іпотеки в порядку примусового
виконання чітко визначено статтями 41-49
Закону України «Про іпотеку».

Згідно зі ст. 41 Закону України «Про
іпотеку», реалізація предмета іпотеки,
на який звертається стягнення за
рішенням суду або за виконавчим
написом нотаріуса, проводиться, якщо
інше не передбачено рішенням суду,
шляхом продажу на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої Законом
України «Про виконавче провадження», з
дотриманням вимог цього Закону.

Ні Законом України «Про виконавче
провадження», ні Законом України «Про
іпотеку» не передбачено обов'язку
державного виконавця на отримання
дозволу органу опіки та піклування на
здійснення відчуження нерухомого
майна боржника, право власності на яке
або право користування яким мають
неповнолітні діти, та реалізація
такого майна не ставиться в залежність
від отримання/неотримання такого
дозволу.

Порядок реалізації арештованого майна
передбачено Законом України «Про
виконавче провадження», Інструкцією
про проведення виконавчих дій,
затвердженою наказом Міністерства
юстиції України від 21 квітня 2005 року,
Тимчасовим положенням про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 27
жовтня 199 року №68/5.

Прилюдні торги за своєю юридичною
природою - це продаж майна, на яке
звернено стягнення. Власником його
стає покупець, який запропонував за
нього під час торгів найвищу ціну.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: 1) визнання
права; 2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право; 4)
відновлення становища, яке існувало до
порушення; 5) примусове виконання
обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Звертаючись до суду з позовною заявою
до відповідачів, позивачка не надала
будь-яких доказів на підтвердження
порушення, невизнання або оспорювання
її права відповідачами., а також
порушення згаданих законів, які
передбачають порядок реалізації майна
з прилюдних торгів.

Тому, суд першої інстанції прийшов до
неправильного висновку, що визнання
недійними акту державного виконавця
про реалізацію предмета іпотеки та
визнання свідоцтва про придбання
майна відновить порушене право
позивачки та приведе до відновлення
становища, яке існувало до його
порушення.

Крім того, позивачка не посилалась на
ту обставину, що ПП «Нива- В.Ш.» не
дотрималось вимог п.п.3.5, 3.11
Тимчасового положення про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженого Наказом
Міністерства Юстиції України №68/5 від 27
жовтня 1999 року, щодо розміщення
оголошення про проведення прилюдних
торгів з реалізації спірної квартири
на веб-сайті Інформюсту України та
письмового повідомлення державного
виконавця, стягувача та боржника про
дату, час, місце проведення прилюдних
торгів, стартову ціну реалізації майна
та його оцінку, а також не надала
будь-яких доказів щодо порушення ПП
«Нива- В.Ш.» згаданого Тимчасового
положення при проведенні прилюдних
торгів.

Оскільки, під час проведення прилюдних
торгів укладається угода про передачу
майна у власність, сторонами якої є
покупець-учасник прилюдних торгів, і
продавець, відділ державної
виконавчої служби в особі
спеціалізованої організації, що
організовує та проводить ці прилюдні
торги, а позивачка ОСОБА_3, як і ОСОБА_13
не були стороною правочину.

За таких обставин, рішення суду
підлягає скасуванню з постановленням
нового про відмову у задоволенні
позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 28 березня 2014 року
скасувати.

В позові ОСОБА_3, яка діє в інтересах
малолітніх та неповнолітніх ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, в інтересах якої
за довіреністю діє ОСОБА_9, до
кредитної спілки «Хімзавод», ПП «Нива -
В.Ш.», ОСОБА_1, Шевченківського ВДВС
Чернівецького МУЮ, третя особа на
стороні позивача - Служба у справах
дітей Чернівецької міської ради про
визнання прилюдних торгів з
реалізації арештованого майна та
свідоцтва про придбання майна
недійсними відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
витрати по сплаті судового збору в
сумі 121,80 гривень.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення.

На рішення може бути подана касаційна
скарга до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з моменту вступу його в законну
силу.

Головуючий:

Судді: