Ухвала

іменем україни

31 березня 2014 року м.
Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Євтушенко О.І.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 31 травня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 4 лютого 2014 року

в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
третя особа - ОСОБА_4, про відшкодування
збитків ,

в с т а н о в и в:

Рішенням Сихівського районного суду м.
Львова від 31 травня 2013 року позовні
вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 25 000 грн. Вирішено
питання розподілу судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 4 лютого 2014 року рішення
Сихівського районного суду м. Львова
від 31 травня 2013 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовлено,
мотивуючи свої вимоги неправильним
застосуванням судами норм
матеріального права та порушенням норм
процесуального права.

У відкритті касаційного провадження
слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні судів першої та
апеляційної інстанції чи відкинуті
ними, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу та про перевагу
одних доказів над іншими.

Судові рішення першої та апеляційної
інстанцій ухвалені у відповідності до
вимог матеріального та процесуального
права, оскільки суди вірно встановили,
що відповідачка не виконала умови
договору, в передбачений договором
позики строк борг не повернула.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Таким чином, з матеріалів касаційної
скарги, оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,
у разі якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Сихівського районного суду м. Львова
від 31 травня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 4 лютого 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4,
про відшкодування збитків, відмовити.

Копію ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ разом із доданими
до касаційної скарги матеріалами
направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ:
О.І. Євтушенко