АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3372/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Болдирєва У. М. Доповідач -
Болтунова Л.М. Категорія 32
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року Колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - Болтунової Л.М.

суддів: - Тамакулової
В.О.,Макарова М.О.

при секретарі - Куць О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
«Павлоградвугілля» на рішення
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 07 лютого
2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК «Павлоградвугілля» про
відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом посилаючись на
те, що за час роботи на підприємствах
відповідача отримав професійні
захворювання, через що йому, згідно
довідки МСЕК від 20 грудня 2013 року
встановлено сукупно первинно-повторно
65% втрати професійної працездатності, з
яких 60 % первинно за професійними
захворюваннями та 5 % повторно за
трудовим каліцтвом, а тому просив суд
стягнути з відповідача моральну шкоду
в сумі 10 000 гривень.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 07 лютого 2014 року позов
частково задоволено, стягнуто з ПАТ
«ДТЕК Павлоградвугілля» на користь
ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 6 000 грн. та
вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля» посилаючись на
порушення норм процесуального та
матеріального права, ставить питання
про скасування судового рішення.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
судове рішення скасуванню не підлягає,
виходячи з наступного.

Судом встановлено і
підтверджується матеріалами справи, що
за час роботи позивач отримав
професійні захворювання, через що йому
вперше висновком МСЕК від 20 грудня 2013
року встановлено 60% втрати професійної
працездатності та ІІІ групу
інвалідності по 01 січня 2015 року, що
призвело до заподіяння моральних
страждань, про що свідчать матеріали
справи, а саме: копії довідки МСЕК, акту
розслідування причин виникнення
хронічного професійного захворювання,
трудової книжки.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 КЗпП України, на
всіх підприємствах, в установах,
організаціях створюються безпечні і
нешкідливі умови праці, забезпечення
яких ч. 2 указаної статті цього Кодексу
покладено на власника або
уповноважений ним орган.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено
проведення відповідно до
законодавства власником або
уповноваженим ним органом
відшкодування моральної шкоди
працівнику у разі, якщо порушення його
законних прав призвели до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя.

Зупиненням, а в подальшому й
скасуванням права громадян, що
потерпіли від нещасних випадків на
виробництві, на відшкодування
моральної шкоди за рахунок Фонду, яке
вони мали відповідно до приписів
первинної редакції Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", не свідчить про
відсутність у цих громадян права на
відшкодування моральної шкоди,
оскільки статтею 1167 ЦК України та ст.
237-1 КЗпП України їм надано право
відшкодувати моральну шкоду за рахунок
власника або уповноваженого ним органу
(роботодавця), про що зазначено у
абзаці 9 пункту 5 рішення
Конституційного Суду України № 20-рп/2008
(справа про страхові виплати), тому
доводи відповідача про те, що у
позивача відсутнє право на
відшкодування шкоди з підприємства є
необґрунтованими.

У зв'язку з тим, що відповідно до
ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати
працівнику моральну шкоду у випадку,
передбаченому вказаною статтею,
покладено на власника або
уповноважений ним орган, і, як
установлено судом, втрата
працездатності позивача настала
внаслідок професійного захворювання,
спричиненого негативними виробничими
факторами під час виконання позивачем
трудових обов'язків, і моральну шкоду
йому заподіяно ушкодженням здоров'я,
пов'язаним із виконанням трудових
обов'язків, а роботодавець не
забезпечив створення безпечних умов
праці, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
відшкодування на користь позивача
моральної шкоди з ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля».

Визначений розмір моральної
шкоди судом першої інстанції належним
чином вмотивований з урахуванням усіх
обставин, що визнані судом істотними,
відповідно до засад цивільного
законодавства та ст.237-1 КЗпП України.

Необґрунтованими є доводи в
скарзі про недоведеність спричинення
позивачу моральної шкоди, так як в
матеріалах справи знаходяться
відповідні документи про отримання
позивачем професійних захворювань,
медичні документи щодо стану його
здоров'я та втрати ним працездатності
саме внаслідок цих захворювань.

Необхідність спеціального
висновку медико-соціальної експертної
комісії відносно спричинення особі
моральної шкоди, законом не
передбачена.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
правильно встановлені фактичні
обставини справи на основі об*єктивної
оцінки наданих сторонами доказів,
вірно застосовані норми матеріального
та процесуального права, а тому
підстави для скасування рішення суду
відсутні.

Оскільки відповідачем при
поданні апеляційної скарги не було
сплачено судовий збір згідно Закону
України «Про судовий збір» від 08 липня
2011 року, зі змінами та доповненнями,
його сума в розмірі 120,80 грн. підлягає
стягненню апеляційним судом.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
«Павлоградвугілля» - відхилити.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 07 лютого 2014 року - залишити
без змін.

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
«Павлоградвугілля» на користь УДКС у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська судовий збір у
розмірі 121,80 грн. за подання апеляційної
скарги.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з цього
часу.

Судді: