АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1748/14 Справа № 2-172/11
Головуючий у 1 й інстанції -
Самсонова В.В. Доповідач -
Болтунова Л.М. Категорія 46
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року Колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Болтунової Л.М.

суддів: - Тамакулової В.О.,
Макарова М.О.

при секретарі - Куць О.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Дніпропетровську апеляційну скаргу
ОСОБА_4 на рішення Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
29 листопада 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання
права власності на ? частину
домоволодіння та поділ майна,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2008 року позивачка
звернулась з позовом , і з урахуванням
неодноразового його уточнення, в
кінцевій редакції просила визнати за
нею право власності на ? частину
домоволодіння АДРЕСА_2 виділивши їй в
натурі ? його частину за другим
варіантом висновку судової
будівельно-технічної експертизи від
25.01.2010 року, а також розділити майно та
визнати за нею право власності на ?
частину автомобіля марки Опель Омега
1995 року випуску, держномер НОМЕР_1 та
грошові кошти на депозитних рахунках
відповідача у ЗАТ «ХОУМ КРЕДИТ БАНК»
та ВАТ «Інноваційно - промисловий
банк».( т.1 а.с.4,90,111)

У вересні 2011 року до суду
звернувся ОСОБА_5 із зустрічним позовом
і просив визнати за ним право власності
на ? частину спірного домоволодіння та ?
частину квартири АДРЕСА_1 та встановити
порядок користування цим майном.

У подальшому за його заявою,
зустрічні позовні вимоги про порядок
поділу майна в натурі, залишені без
розгляду ухвалою даного суду від 22.03.2012
року.( т.1 а.с.137)

Рішенням Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
29 листопада 2013 року позовні вимоги
позивачки задовольнити частково. За
ОСОБА_4 визнано право власності на ?
частину домоволодіння АДРЕСА_2 та ?
частину автомобіля марки «Опель
Омега», 1995 року випуску, державний
номер НОМЕР_1. Вирішено питання щодо
судових витрат. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено. ( т.2 а.с.14)

Додатковим рішенням цього ж суду від 29
січня 2014 року визнано право власності
за ОСОБА_5 на ? частину домоволодіння
АДРЕСА_2 та ? частину автомобіля марки
«Опель Омега», 1995 року випуску,
державний номер НОМЕР_1. (т.1 а.с.42)

В апеляційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на незаконність і
необґрунтованість рішення суду, не
повне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків, порушення
ст.41 Конституції України, просила його
скасувати в частині відмови у
задоволенні її вимог стосовно
розподілу спірного домоволодіння в
натурі за другим варіантом судової
будівельно-технічної експертизи та
визнання права власності на ? частину
грошових коштів на депозитних рахунках
відповідача в банках, ухвалити нове
рішення, яким задовольнити її позовні
вимоги в повному обсязі. (т.2 а.с. 60).

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Зазначене рішення суду в
оскарженій частині ухвалено з
додержанням вимог закону.

Судом першої інстанції встановлено,
що з 30 липня 1983 року по 04 листопада 2008
року сторони знаходилися в
зареєстрованому шлюбі, від якого мають
двох повнолітніх дітей.

За час шлюбу сторонами було придбане
домоволодіння АДРЕСА_2 що
підтверджується свідоцтвом про право
власності, виданим 21.11.2001 року
виконкомом Красногвардійської
районної ради на підставі рішення від
21.09.2001 року за № 256/4, а також автомобіль
марки «Опель Омега», 1995 року випуску,
державний номер НОМЕР_1 ( т.1 а.с.12, 106).

Колегія суддів погоджується з
рішенням суду в частині відмови у
задоволенні вимог позивачки щодо
виділу в натурі ? частини
домоволодіння, за другим варіантом
висновку судової будівельно-технічної
експертизи від 25.01.2010 року, з огляду на
наступне.

Згідно висновку № 1758/1759-09 від
25.01.2010 року судової
будівельно-технічної експертизи,
експертом було запропоновано декілька
варіантів розподілу в натурі спірного
домоволодіння. (т. 1а.с.55-73). За
клопотанням відповідача, 19 серпня 2013
року була проведена додаткова судова
будівельно-технічна експертиза, за
висновком якої була розглянута
можливість розподілу спірного
домоволодіння за третім варіантом
висновку № 1758/1759-09 від 25.01.2010 року, з
визначенням вартості компенсації
одного власника другому за зміну
ідеальних часток при розподілі в
натурі домоволодіння. (т.1 а.с.216-225).

З матеріалів справи видно, що
позивачка просила суд розділити між
нею та відповідачем домоволодіння
АДРЕСА_2 по другому варіанту судової
будівельно-технічної експертизи від
25.01.2010 року, за яким одному із
співвласників виділяється квартира
НОМЕР_2 в житловому будинку літ. А-2
разом з надвірними будівлями та
спорудами, загальною площею 220,6 кв.м., а
другому із співвласників виділяється
квартира НОМЕР_3 в житловому будинку
літ. А-2 разом з надвірними будівлями та
спорудами, загальною площею 258,6 кв.м.
При цьому розподілу частки
співвласників складатимуть 49/100 та 51/100
частин, що в грошовому співвідношенні
станом на 25.01.2010 року відповідно 896 483
грн. та 943 578 грн.( т.1 а.с.70).

Як вбачається з висновку судової
будівельно-технічної експертизи від 25
січня 2010 року, розподіл в натурі
домоволодіння за другим варіантом для
влаштування двох ізольованих квартир
передбачає наступні переобладнання:
прибудувати тамбур зі сходами для
входу в квартиру НОМЕР_3 к прим. 1-35 ( дані
роботи виконати організацією, що має
дозвіл на проведення цих робіт, з
виконанням проекту); переобладнати
віконний проріз у дверний та
встановити дверний блок в прим. 1-35 ;
переобладнати приміщення 1-34 під кухню ;
розібрати сходовий марш в приміщенні
1-26 і виконати перекриття між першим і
другим поверхом (дані роботи виконати
організацією, що має дозвіл на
проведення цих робіт, з виконанням
проекту); закласти дверний проріз між
приміщеннями 1-1 та 1-2. У випадку
необхідності технічного
обслуговування та ремонту будівель та
споруд надати можливість
співвласникам доступ до них. ( т.1 а.с.66)

Згідно із ст. 152 ЖК України,
переобладнання і перепланування
жилого будинку (квартири), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, провадяться з дозволу
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів.

З матеріалів справи видно, що судом
направлявся запит до Головного
архітектурно-планувального управління
Дніпропетровської міської ради щодо
можливості проведення переобладнання
в житловому будинку АДРЕСА_2 згідно
варіанту №? 2 судової
будівельно-технічної експертизи від
25.01.2010 року.

Листом від 22.11.2013 року за № 07/18-152
Головне архітектурно-планувальне
управління Дніпропетровської міської
ради повідомило, що матиме змогу
розглянути можливість переобладнання
(реконструкції") домоволодіння АДРЕСА_2
після звернення замовника та надання
пакета документів, передбаченого
чинним законодавством.

Позивачкою не було здійснено
звернення до Головного
архітектурно-планувального управління
Дніпропетровської міської ради з
вищевказаним пакетом документів,
передбаченого чинним законодавством.

Отже, суд першої інстанції , враховуючи
відсутність узгодження щодо
проведення переобладнання спірного
домоволодіння за другим варіантом
судової будівельно-технічної
експертизи від 25.01.2010 року, прийшов до
правильного висновку про відмову
ОСОБА_4 у задоволенні її вимог в цій
частині.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд необґрунтовано відмовив у
розподілу спірного домоволодіння в
натурі, оскільки за висновком
експертизи на розгляд суду
пропонувалося три варіанта розподілу,
колегія суддів не приймає до уваги.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Зазначена справа була розглянута з
додержанням вимог процесуального
права і в межах заявленого позивачкою
позову.

Стосовно відмови у задоволенні
вимог позивачки про визнання права
власності на ? частину грошових коштів,
які знаходяться на депозитних рахунках
відповідача у банках, то і в цій частині
районним судом не було порушено вимог
чинного законодавства.

За змістом статті 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Згідно до
ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов*язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

ОСОБА_4 ні в суді першої інстанції,
ні в апеляційному суді не було надано
належних допустимих доказів, в
розумінні ч.2 ст.59 ЦПК України, на
підтвердження її позовних вимог в цій
частині.

Враховуючи наведене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції була дана належна оцінка
наданим сторонами доказам у сукупності
з встановленими обставинами справи,
відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, а
доводи скарги фактично зводяться до їх
переоцінки. Рішення суду, в оскарженій
частині, відповідає вимогам норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування та
ухвалення нового рішення не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
29 листопада 2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з цього часу.

Судді: