Справа № 363/4564/13-ц Головуючий у І
інстанції Войнаренко Л.Ф.Провадження №
22-ц/780/2392/14 Доповідач у 2
інстанції ОлійникКатегорія 24
УХВАЛА

Іменем України

09 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Іванової І.В., Малорода
О.І.,

при секретарі Власенко О.В.,

розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Вишгородського
районного суду Київської області від
22 січня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Провіта" про стягнення страхового
відшкодування,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з вказаним позовом до Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Провіта» про стягнення
страхового відшкодування, посилаючись
на те, що 29 липня 2013 року о 15 годині на 300
км+890 м автодороги Київ-Одеса сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «Опель» (д.н.з. НОМЕР_1) під
керуванням ОСОБА_1 та автомобіля
«Нісан» (д.н.з. НОМЕР_2), що належить на
праві приватної власності ОСОБА_2

Внаслідок зазначеної ДТП автомобілі
отримали механічні ушкодження.
Постановою Солом'янського районного
суду м.Києва від 9 вересня 2013 року
винним у настанні ДТП визнано ОСОБА_1.
На виконання умов Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_1. на момент
настання ДТП була застрахована ТДВ
«Страхова компанія «Провіта» згідно з
Полісом серії АВ №7903552. Відповідно до
умов Полісу ліміт відповідальності за
шкоду, завдану майну складає 50 000 грн,
франшиза становить 1000 грн. Вартість
матеріального збитку позивачу
становить 95 605 грн. 14 коп.

Просив стягнути з ТОВ «Провіта»
відшкодування в розмірі 49000 грн.,
витрати по оплаті експертизи в розмірі
700 грн. та судові витрати в розмірі 497
грн.

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 22 січня 2014
року позовні вимоги задоволено.

Вирішено стягнути з Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Провіта» на користь ОСОБА_2
суму страхового відшкодування у
розмірі 49000 грн., витрати по оплаті
експертизи в сумі 700 грн. та понесені
судові витрати в сумі 497 грн., а всього -
50197 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з підстав
порушення судом норм матеріального і
процесуального права ставиться
питання про скасування рішення.

Колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно відхилити, виходячи з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 липня 2013 року о
15 годині на 300 км+890 м автодороги
Київ-Одеса сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «Опель» (д.н.з.НОМЕР_1) під
керуванням ОСОБА_1 та автомобіля
«Нісан» (д.н.з. НОМЕР_2), який належить на
праві приватної власності ОСОБА_2
Внаслідок означеної ДТП автомобілі
отримали механічні ушкодження а.с.9.

Постановою Солом'янського районного
суду м.Києва від 9 вересня 2013 року
винним у настанні ДТП визнано ОСОБА_1.
(а.с.10).

На виконання умов Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_1 на момент
настання ДТП була застрахована ТДВ
«Страхова компанія «Провіта» згідно з
Полісом серії АВ №7903552. Відповідно до
умов Полісу ліміт відповідальності за
шкоду, завдану майну складає 50000 грн, і
франшиза становить 1000 грн.

Вартість матеріального збитку
позивачу становить 95605 грн. 14 коп.
(а.с.11-36).

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За ст.6 Закону України «Про
страхування» добровільне
страхування - це страхування, яке
здійснюється на основі договору між
страхувальником і страховиком.
Загальні умови і порядок здійснення
добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.

Згідно з п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про
страхування» при настанні страхового
випадку страховик зобов'язаний
здійснити страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Відповідно до ч.5 ст.26 Закону України
«Про страхування» та ч.5 ст.991 ЦК України
страховик має право відмовити в
здійсненні страхової виплати у разі
несвоєчасного повідомлення
страхувальником без поважних на те
причин про настання страхового випадку
або створення страховикові перешкод у
визначенні обставин, характеру та
розміру збитків.

За п.1 ч.1 ст.22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності»
при настанні страхового випадку
страховик відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Визначена договором страхування
частина збитків, яка в разі страхового
випадку не підлягає відшкодуванню
страховиком (франшиза) складає 1000 грн.

Відповідно до ст.979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальнику), або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

За ст.988 ЦК України страховик у разі
настання страхового випадку
зобов'язаний здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором. Страхова виплата за
договором майнового страхування і
страхування відповідальності
(страхове відшкодування) не може
перевищувати розміру реальних збитків.
Страхова виплата за договором
майнового страхування здійснюється
страховиком у межах страхової суми, яка
встановлюється у межах вартості майна
на момент укладання договору.

Статтею 990 (ч.1) ЦК України визначено,
що страховик здійснює страхову виплату
відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника і
страхового акту.

Враховуючи вищенаведене, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку,
задовольнивши позовні вимоги, оскільки
вони відповідають обставинам по
справі, не суперечать закону та не
порушують права, свободи чи інтереси
інших осіб, і відповідачем визнано
позов в повному обсязі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
про порушення судом норм матеріального
і процесуального права безпідставні,
спростовуються матеріалами справи та
висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги та
враховуючи, що обставини справи судом
встановлені відповідно до наданих
пояснень сторін та письмових доказів,
що містяться в матеріалах справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що рішення постановлене з дотриманням
вимог матеріального і процесуального
права, а тому апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення суду залишити без
змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Вишгородського районного
суду Київської області від 22 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Київської
області набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подачі
касаційної скарги протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:
Олійник В.І.

Судді:
Іванова І.В.

Малород О.І.