Справа № 203/2813/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року Кіровський районний
суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді -
Казака С.Ю.

при секретарі
- Місюра К.А.

за участю представника позивача
- ОСОБА_1

представника відповідача
- Єпік С.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Обмачівські зорі»
про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом, в
обґрунтування якого посилався на те, що
його звільнення загальними зборами
учасників відповідача було незаконним,
без достатніх на це правових підстав.
На підтвердження вказаних доводів
посилався на положення укладеного з
ним контракту та статуту відповідача,
відповідно до яких йому було надані
широкі повноваження щодо здійснення
управління діяльністю відповідача,
підписання від його імені правочинів
та їх виконання. Зазначив, що до
компетенції загальних зборів
учасників відповідача відноситься
саме затвердження/схвалення
відповідних угод, укладених
директором, а не надання згоди на їх
укладання останнім. Таким чином,
укладаючи з Товариством з обмеженою
відповідальністю «Високі аграрні
технології» договір купівлі-продажу
товару на умовах відстрочення платежу
№27/03 від 27.03.2012 року, вчиняючи дії,
спрямовані на отримання та сплату
вартості товару за вказаним договором,
а також відчужуючи у подальшому
вказаний товар на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Колорит
Агро», він, як директор відповідача,
діяв у межах наданих йому повноважень і
не порушував свої трудові обов'язки.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив суд
задовольнити позовну заяву з підстав,
викладених в позові. Також посилався на
те, що дисциплінарне стягнення у
вигляді звільнення було застосовано
після спливу передбачених для цього
законом строків.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив проти позову та
просив суд відмовити у задоволенні
позовних вимог позивача. В своїх
поясненнях та письмових запереченнях
посилався на те, що укладаючи договір
купівлі-продажу на суму 6700000 грн.
позивач вийшов за межі наданих йому
контрактом та статутом товариства
повноважень, оскільки останній мав
право самостійно укладати правочини
лише на суму, яка не перевищує 100000 грн. В
іншому випадку такі правочини могли
створювати права та обов'язки для
відповідача лише у разі їх схвалення
вищим органом управління відповідача -
загальними зборами учасників. Таким
чином, позивач фактично перебрав на
себе повноваження вищого органу
управління відповідача - загальних
зборів учасників щодо схвалення
правочинів на суму, яка перевищує 100000
грн. В зв'язку з чим, у загальних зборів
були всі підстави для звільнення
позивача з займаної посади за п.1 ч.1 ст.41
КЗпПУ.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено та вбачається з
матеріалів справи, що 10.11.2010 року між
відповідачем та позивачем було
укладено контракт, згідно якого ОСОБА_3
було прийнято на посаду керівника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Обмачівські зорі».
За умовами п.7.1 контракту останній було
укладено терміном до 31.11.2013 року.

Частиною 2 ст.391 КЗпП України
передбачено, що якщо після закінчення
строку трудового договору (п.п.2 і 3 ст.23)
трудові відносини фактично тривають і
жодна із сторін не вимагає їх
припинення, дія цього договору
вважається продовженою на
невизначений строк.

З протоколу загальних зборів учасників
відповідача №3/14 від 16.04.2014 року
вбачається та не заперечувалось
сторонами в суді, що станом на дату
складення вказаного протоколу позивач
фактично продовжував виконувати
обов'язки директора Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Обмачівські зорі», отже дія контракту
з позивачем від 10.11.2010 року вважається
продовженою на невизначений строк.

Відповідно до п.3.4 укладеного з
позивачем контракту, керівник має
право укладати правочини, загальна
сума яких не перевищує 100000 грн. на
момент здійснення правочину, в іншому
випадку правочин має бути затверджений
або погоджений рішенням загальних
зборів учасників товариства.

Підпунктом 2.2.1 п.2.2 контракту
встановлено обов'язок керівника
неухильно дотримуватись умов
контракту.

Як встановлено судом, 27.03.2012 року між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Обмачівські зорі» в
особі позивача та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Високі
аграрні технології» було укладено
договір купівлі-продажу товару на
умовах відстрочення платежу №27/03 на
загальну суму 6700000 грн., за умовами
якого на відповідача покладався
обов'язок прийняти та сплатити на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Високі аграрні
технології» вартість товару (гібриду
кукурудзи NS-2016) на вказану суму.

Судом також встановлено та сторонами у
справі не заперечувалось, що рішення
щодо затвердження та/або погодження
вказаного договору загальними зборами
учасників відповідача не приймалося.

Пунктом 3.4 укладеного з позивачем
контракту передбачено, що у випадку
укладення правочину керівником на
суму, що перевищує 100000 грн. такий
правочин вважається укладеним з
перевищенням повноважень та створює,
змінює, припиняє права та обов'язки
товариства лише у разі наступного
схвалення такого правочину загальними
зборми учасників товариства.

Отже, реалізуючи повноваження з
визначенння форм контролю за
діяльністю виконавчого органу,
закріплені пп.є) п.8.7 статуту
відповідача, загальні збори учасників
відповідача шляхом укладення
контракту з позивачем закріпили єдиний
спосіб схвалення правочинів, які
можуть бути вчинені від імені
відповідача з перевищенням
повноважень, - їх схвалення загальними
зборами учасників.

Зважаючи на те, що загальні збори
учасників відповідача рішення про
схвалення договору з Товариством з
обмеженою відповідальністю «Високі
аграрні технології» не приймали, суд
приходить до висновку про перевищення
позивачем своїх повноважень під час
укладення означеного договору, а отже і
про відсутність правових наслідків для
відповідача у вигляді виникнення у
нього прав та обов'язків за вказаним
договором.

В той же час, дослідивши наявні у
матеріалах справи докази, а також з
огляду на відсутність відповідних
заперечень сторін у справі та їх
представників, суд встановив, що на
виконання договору купівлі-продажу
товару на умовах відстрочення платежу
№27/03 від 27.03.2012 року, який не був
схвалений загальними зборами
учасників відповідача, через три дні з
моменту підписання вказаного договору
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Високі аграрні
технології» позивачем була підписана
та передана довіреність на отримання
товарно-матеріальних цінностей №27 від
30.03.2012 року, а також підписана видаткова
накладна №РН-0000080 від 30.03.2012 року про
отримання від Товариства з обмеженою
відповідальністю «Високі Аграрні
технології» товару за укладеним з ним
договором. Отже позивачем вчинені дії з
приймання товару за згаданим
договором.

Також судом було встановлено,
вбачається з протоколу загальних
зборів від 16.04.2014 року та не
заперечувалось сторонами, що на
виконання договору купівлі-продажу
товару на умовах відстрочення платежу
№27/03 від 27.03.2012 року позивач самовільно
здійснив часткову оплату вартості
товару за вказаним договором двома
платежами: платіжним дорученням №1 від
30.03.2012 року на суму 3000000 грн.; платіжним
дорученням №750 від 30.03.2012 року на суму
200000 грн. Від імені відповідача було
подано податкову звітність з
урахуванням податкового кредиту,
сформованого на підставі податкової
накладної №46 від 30.03.2012 року, отриманої
від Товариства з обмеженою
відповідальністю «Високі Аграрні
технології» за договором
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу №27/03 від 27.03.2012
року.

Аналіз матеріалів справи свідчить про
те, що дії позивача, спрямовані на
виконання договору купівлі-продажу
товару на умовах відстрочення платежу
№27/03 від 27.03.2012 року (щодо приймання
товару та його оплати) вчинялися
позивачем не у момент укладення
вказаного договору, а дещо згодом,
через три дні.

Пунктом 8.15 статуту відповідача у
редакції, яка діяла станом на момент
вчинення позивачем дій, спрямованих на
виконання договору з Товариством з
обмеженою відповідальністю «Високі
аграрні технології», було встановлено,
що учасники товариства, яким належить в
сукупності не менше як 10% голосів, мають
право вимагати скликання позачергових
загальних зборів учасників в будь-який
час та з будь-якого питання.

Судом встановлено, що позивач є
учасником відповідача з часткою у
розмірі 30% статутного капіталу
відповідача. Натомість з вимогою про
скликання позачергових загальних
зборів учасників відповідача він не
звертався.

Таким чином, судом встановлено, що
вчиняючи без відповідного рішення
загальних зборів учасників
відповідача про схвалення договору дії
з приймання товару на суму 6700000 грн.,
здійснюючи платежі за договором з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Високі аграрні
технології», кожен з яких перевищує
суму у 100000 грн., а також враховуючи
податковий кредит, сформований на
підставі податкової накладної,
отриманої за договором купівлі-продажу
товару на умовах відстрочення платежу
№27/03 від 27.03.2012 року, ОСОБА_3 перевищив
свої повноваження, як директора
відповідача, перебравши на себе
функцію вищого органу управління
відповідача - загальних зборів
учасників щодо схвалення правочинів на
суму, яка перевищує 100000 грн.

З матеріалів справи вбачається та
підтвердили сторони у справі, що 30.03.2012
року на підставі договору №20 з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Колорит Агро»
позивач від імені відповідача відчужив
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Колорит Агро» товар
(гібрид кукурудзи NS-2016), який раніше був
отриманий за договором з Товариством з
обмеженою відповідальністю «Високі
аграрні технології», за ціною 6700000 грн.

Відповідно до пп.ж) п.8.7 статуту
відповідача у редакції, що діяла станом
на момент укладення договору з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Колорит Агро», до
компетенції загальних зборів
учасників відповідача відносилось
прийняття рішення про укладення
будь-яких угод, незалежно від суми, про
відчуження чи заставу майна
товариства.

В той же час, згідно з абз.5 п.8.20 статуту
відповідача у редакції, що діяла станом
на момент укладення договору з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Колорит Агро»,
директору заборонялося самостійно, без
прийняття рішення загальними зборами
учасників, приймати рішення і укладати
договори (угоди) відчуження чи застави
майна товариства, кредитні договори, а
також договори позики, займу та
фінансової допомоги, якщо такі
повноваження не передані йому
загальними зборами учасників
товариства.

Аналізуючи зміст статуту відповідача
та контракту з позивачем від 10.11.2010
року, суд приходить до висновку, що
загальними зборами учасників
відповідача позивачу було делеговано
повноваження щодо укладення від імені
відповідача правочинів, але лише у
межах суми, що не перевищує 100000 грн.

Рішення про укладення позивачем
договору з Товариством з обмеженою
відповідальністю «Колорит Агро» на
суму 6700000 грн., як і на будь-яку іншу
суму, загальними зборами учасників
відповідача не приймалося.

Таким чином, укладаючи з Товариством з
обмеженою відповідальністю «Колорит
Агро» договір з відчуження майна
відповідача на суму 6700 000 грн. позивач в
чергове істотно перевищив свої
повноваження, передбачені статутом
відповідача та контрактом від 10.11.2010
року, і даний факт встановлено судом.

За аналогією з договором
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу №27/03 від 27.03.2012
року між відповідачем та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Високі
аграрні технології», договір з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Колорит Агро»
створює права та обов'язки для
відповідача лише за наявності
відповідного рішення загальних зборів
учасників відповідача про схвалення
вказаного договору.

Відповідно до пп.2.2.1 п.2.2 контракту
керівник зобов'язаний неухильно
дотримуватись умов контракту.

Частиною 3 ст.92 ЦК України передбачено,
що орган або особа, яка відповідно до
установчих документів юридичної особи
чи закону виступає від її імені,
зобов'язана діяти в інтересах
юридичної особи, добросовісно і
розумно та не перевищувати своїх
повноважень.

Досліджені судом матеріали справи, а
також встановлені обставини свідчать
про те, що позивач істотно перевищив
свої повноваження, закріплені статутом
відповідача та контрактом з директором
від 10.11.2010 року. Викладене свідчить про
порушення ОСОБА_3 своїх трудових
обов'язків, а отже і про наявність у
загальних зборів учасників
відповідача достатніх правових
підстав для застосування у відношенні
позивача дисциплінарного стягнення у
вигляді звільнення з займаної посади
за п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України - одноразове
грубе порушення трудових обов'язків
керівником підприємства.

Дії позивача, спрямовані на виконання
договору з Товариством з обмеженою
відповідальністю «Високі аграрні
технології», а також подальше
відчуження товару, отриманого за
вказаним договором, на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Колорит Агро» як усі
у сукупності, так і кожна з них окремо є
достатньою підставою для застосування
до позивача означеного
дисциплінарного стягнення, адже були
вчинені позивачем з перевищенням ним
своїх повноважень.

З огляду на це, суд критично ставиться
до посилання позивача на протокол
загальних зборів учасників
відповідача №2 від 10.11.2010 року,
відповідно до якого повноваження
позивача, як директора відповідача,
були в чергове підтверджені, адже дії
позивача, які стали підставою для
застосування до нього дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення з
займаної посади, мали місце майже через
півтора роки з моменту винесення
вказаного протоколу.

Разом з тим, суд враховує, що відповідно
до ч.2 ст.148 КЗпП України, дисциплінарне
стягнення не може бути накладене
пізніше шести місяців з дня вчинення
проступку.

Як вбачається з матеріалів справи,
останні дії позивача, що свідчать про
перевищення ним своїх повноважень, а
отже і про порушення позивачем своїх
трудових обов'язків, були вчинені ним
30.03.2012 року, тобто за більше ніж два роки
до моменту накладення на нього
дисциплінарного стягнення.

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму ВСУ
від 06.11.1992 року №9 «Про практику
розгляду судами трудових спорів», у
справах про поновлення на роботі осіб,
звільнених за порушення трудової
дисципліни, судам необхідно з'ясувати,
в чому конкретно проявилось порушення,
що стало приводом до звільнення, чи
могло воно бути підставою для
розірвання трудового договору за
пп.3,4,7,8 ст.40 і п.1 ст.41 КЗпП України, чи
додержані власником або уповноваженим
ним органом передбачені ст.ст.147-1,148,149
КЗпП України правила і порядок
застосування дисциплінарних стягнень,
зокрема, чи не закінчився встановлений
для цього строк, чи застосовувалось вже
за цей проступок дисциплінарне
стягнення, чи враховувались при
звільненні ступінь тяжкості вчиненого
проступку і заподіяна ним шкода,
обставини, за яких вчинено проступок, і
попередня робота працівника.

Таким чином, не дивлячись на наявність
у загальних зборів учасників
відповідача правових підстав для
звільнення позивача з займаної посади,
дисциплінарна відповідальність до
нього не могла бути застосована з
огляду на закінчення встановлених
законом строків для її застосування.

З цих міркувань суд приходить до
висновку про можливість задоволення
позову ОСОБА_3 про поновлення його на
роботі.

В зв'язку з цим, на підставі ч.2
ст.235 КЗпП України підлягають
задоволенню і позовні вимоги ОСОБА_3 в
частині стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та
з відповідача на користь позивача слід
стягнути середній заробіток за період
з 19.04.2014 року по 14.05.2014 року виходячи із
наступного розрахунку: 3190 грн. + 3500 грн. =
6690 грн. (заробітна плата позивача за
останні два повних місяці роботи). 6690
грн. / 59 (кількість днів у лютому та
березні 2014 року) = 113 грн. 39 коп.
(середньоденна заробітна плата). 113 грн.
39 коп. х 26 (кількість днів вимушеного
прогулу) = 4905 грн. 76 коп.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь держави слід
стягнути судовий збір в сумі 487 грн. 20
коп. - по 243 грн. 60 коп. за кожну з двох
задоволених позовних вимог майнового
та немайнового характеру.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.367 ЦПК
України допустити негайне виконання
рішення в частині поновлення позивача
на роботі.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.39-1,41,148,235 КЗпП України, ст.92 ЦК
України, ст.ст.10,11,27,31,58-60,213-215 ЦПК
України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Обмачівські зорі» про поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу -
задовольнити повністю.

Поновити ОСОБА_3 на посаді
директора Товариства з обмеженою
відповідальністю «Обмачівські зорі».

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Обмачівські зорі»
на користь ОСОБА_3 середній заробіток
за час вимушеного прогулу за період з 19
квітня 2014 року по 14 травня 2014 року в
сумі 4905 грн. 76 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Обмачівські зорі»
на користь держави судовий збір в сумі
487 грн. 20 коп.

Допустити негайне виконання
рішення в частині поновлення ОСОБА_3 на
посаді директора Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Обмачівські зорі».

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подачу
апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено
до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Кіровський районний суд
м.Дніпропетровська шляхом подачі
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час

проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

С.Ю.Казак