УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Червинської М.Є.,
Лесько А.О., Черненко
В.А.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
«Інагогруп» до сільськогосподарського
приватного підприємства «СПАС», ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
касаційною скаргою
сільськогосподарського приватного
підприємства «СПАС» на рішення
Рівненського міського суду
Рівненської області від 19 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 22
січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Інагрогруп» (далі -
ТОВ «Інагрогруп» звернулося до суду з
указаним позовом, посилаючись на те, що
між ТОВ «Інагрогруп» та
сільськогосподарським приватним
підприємством «СПАС» було укладено
усний договір поставки товарів.
Відповідно до вказаного договору
позивач поставив відповідачу бензин у
кількості 149 л. на суму 1 518 грн, що
підтверджується накладною. Даний товар
сільськогосподарським приватним
підприємством «СПАС» оплачений не був.
Для забезпечення виконання
зобов'язання, по вказаному договору, 25
січня 2013 року між позивачем та ОСОБА_4
було укладено договір поруки. Також
позивач указував на те, що між ним та
сільськогосподарським приватним
підприємством «СПАС» було укладено
усний договір поставки, відповідно до
якого позивач поставив відповідачу
наступні товари: паливо дизельне,
селітру аміачну в мішках, мінеральне
добриво «РОЗАСОЛЬ 18-18-18» та дизельне
паливо, що підтверджується
відповідними накладними, загальна
вартість яких становить 100 676 грн. 52 коп.,
яка також не сплачена покупцем. З
урахуванням викладеного позивач
просив суд стягнути з
сільськогосподарського приватного
підприємства «СПАС» та ОСОБА_4
солідарно на його користь
заборгованість у розмірі 1 518 грн. та
судові витрати. Стягнути з
сільськогосподарського приватного
підприємства «СПАС» на його користь
заборгованість у розмірі 100 676 грн. 52
коп.

Рішенням Рівненського міського суду
Рівненської області від 19 листопада
2013 року позов ТОВ «Інагрогруп»
задоволено. Стягнуто з
сільськогосподарського приватного
підприємства «СПАС» та ОСОБА_4
солідарно на користь ТОВ «Інагрогруп»
заборгованість у розмірі 1 518 грн.
Стягнуто з сільськогосподарського
приватного підприємства «Спас» на
користь ТОВ «Інагрогруп»
заборгованість у розмірі 100 676 грн. 52
коп.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської
області від 22 січня 2014 року рішення
суду першої інстанції в частині позову
ТОВ «Інагрогруп» до
сільськогосподарського приватного
підприємства «Спас» про стягнення
заборгованості в розмірі 100 676
грн. 52 коп. скасовано та в цій частині
провадження у справі закрито. У решті
рішення суду першої інстанції залишено
без змін.

У касаційній скарзі
сільськогосподарське приватне
підприємство «СПАС» просить скасувати
судові рішення в частині стягнення з
відповідачів у солідарному порядку
заборгованість у розмірі 1 518 грн.,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, законність
судових рішень в межах касаційного
оскарження, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився апеляційний суд, на
підставі доказів, наданих сторонами й
належним чином оцінених судом (ст. 212
ЦПК України), задовольняючи позов в
частині стягнення з
сільськогосподарського приватного
підприємства «СПАС» та ОСОБА_4
солідарно на користь ТОВ
«Інагрогруп» заборгованість у розмірі
1 518 грн обґрунтовано виходив із
обґрунтованості позовних вимог у цій
частині, оскільки відповідачі належним
чином не виконали зобов'язання по
сплаті коштів за отримані товари.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень, не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, тому колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу
сільськогосподарського приватного
підприємства «СПАС» відхилити.

Рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 19 листопада
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 22 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
М.Є. Червинська

А.О. Лесько

В.А. Черненко