інстанції Дубановська І.Д.Провадження
№ 22-ц/780/1300/14 Доповідач у 2
інстанції ТаргонійКатегорія 18
УХВАЛА

Іменем України

09 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді: Таргоній Д.О.,

суддів: Мережко М.В., Голуб С.А.,

за участю секретаря: Черепинець
А.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
матеріали цивільної справи за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства
«Київобленерго» на рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 09 грудня 2013 року
у справі за позовом публічного
акціонерного товариства
«Київобленерго» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення суми.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення осіб, які
беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи та доводи скарги,
колегія суддів,

ВСТАНОВИЛА :

В серпні 2013 року позивач ПАТ
«Київобленерго» звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за спожиту
електроенергію в сумі 9 975,76 грн.,
посилаючись на те, що 16.03.2010 року між
позивачем та ОСОБА_1 було укладено
договір про користування електричною
енергією, п. 16 якого зазначена
категорія споживача щодо застосування
тарифу - міське населення, з тарифом,
діючим на час укладення договору 0,2436
грн. за 1 кВт/год.

Перевіркою приміщення, розташованого
за адресою: АДРЕСА_1, встановлено
порушення п. 19 ПКЕЕН внаслідок
неправильного застосування тарифу: за
зазначеною адресою розташовано
магазин «Свіжина м'ясна», однак,
розрахунки за електроенергією
проводились по тарифу як для міського
населення, а не для суб'єкта
підприємницької діяльності, про що
складено акт № К 021384 від 01.03.2013 року.

В подальшому позивач уточнив та
збільшив позовні вимоги, оскільки на
час нарахування боргу
Білоцерківському РП не було відомо про
існування договору оренди між
відповідачами. На підставі договору
оренди № 1 від 14.11.2011 року нарахування
по акту № К 021384 від 01.03.2013 року підлягає
уточненню, а саме: за 486 днів з дати
договору оренди - 14.11.2011 року, що складає
суму 12 772,94 грн. Зазначену суму позивач
просив солідарно стягнути з
відповідачів.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 09 грудня 2013 року в задоволенні
позову ПАТ «Київобленерго» відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ПАТ
«Київобленерго» просить рішення суду
першої інстанції скасувати з підстав
неповного з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
невідповідності висновків суду
дійсним обставинам справи,
неправильного застосування норм
матеріального права, та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів апеляційного суду,
заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення учасників судового процесу,
перевіривши матеріали цивільної
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, приходить до
висновку про її часткове задоволення,
виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що ПАТ
«Київобленерго» невірно вибраний
спосіб захисту порушеного права, а тому
вимоги щодо стягнення з ОСОБА_1 різниці
між тарифами та наслідками складання
акту не можуть бути задоволеними.
ОСОБА_1 порушила п. 42 ПКЕЕН, однак, це не
може бути підставою для стягнення з неї
коштів за порушення, передбачені п. 19
ПКЕЕН. Крім того, суд не в змозі
задовольнити позовні вимоги, оскільки
визначивши правову норму, яка підлягає
застосуванню до цих правовідносин,
немає в наявності доказів на
підтвердження застосування визначених
нормативно-правових актів, тобто
неправі змінити підставу позову.

Проте, колегія суддів повністю не може
в повній мірі погодитися з такими
висновками суду, оскільки вони
зроблені за неповного з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
порушення норм матеріального права та
процесуального права.

Як встановлено судом, 16 березня 2010 року
між ОСОБА_1 та ЗАТ «АЕС Київобленерго»,
правонаступником якого є ПАТ
«Київобленерго», укладено договір
№ 200070714 про користування
електричною енергію, предметом якого є
зобов'язання енергопостачальника
надійно постачати споживачеві
електричну енергію у необхідних йому
обсягах відповідно до дозволеної
потужності, з гарантованим рівнем
надійності, безпеки і якості, а
споживач зобов'язується оплачувати
одержану електричну енергію за
встановленими тарифами.

14 листопада 2011 року між ОСОБА_1 та ФОП
ОСОБА_2 укладено договір оренди,
відповідно до якого ОСОБА_1 надала в
користування ОСОБА_2 майно, власником
якого вона є, а саме квартиру, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

01 березня 2013 року позивачем складено
Акт № К021384, згідно якого ОСОБА_2,
користуючись електричною енергією за
адресою: АДРЕСА_1, порушила Положення
про застосування тарифів для
населення.

Колегія суддів вважає правильними
висновки суду про те, що не повідомивши
енергопостачальника про укладення
договору оренди та припинення
користування електроенергією, ОСОБА_1
порушила п. 42 ПКЕЕН, однак це не може
бути підставою для стягнення з неї
різниці у тарифах за наслідками
складання Акту про порушення.

Як вбачається з матеріалів справи,
фактичне користування електроенергією
у розмірах, які тарифікуються не як для
міського населення, а для суб'єкта
підприємницької діяльності,
здійснювалось ФОП ОСОБА_2

Колегія суддів вважає
необґрунтованими доводи апеляційної
скарги щодо солідарного стягнення
заборгованості за надані послуги
електричної енергії, оскільки ОСОБА_2
не є суб'єктом правовідносин, які
виникли між ОСОБА_1 та ПАТ
«Київобленерго».

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку про залишення без змін
рішення суду першої інстанції в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог до ОСОБА_1.

В той же час, вимоги Публічного
акціонерного товариства
«Київобленерго» до фізичної-особи
підприємця ОСОБА_2 про стягнення суми
не можуть бути розглянуті в порядку
цивільного судочинства, виходячи зі
змісту положень ст. 15 ЦПК України.

За положеннями чч. 1, 3 ст. 15 ЦПК України
суди розглядають в порядку цивільного
судочинства справи щодо: захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 1 ГПК України,
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Розглядаючи спір по суті, суд першої
інстанції не звернув уваги на те, що
спір між юридичною особою та фізичною -
особою підприємцем щодо стягнення
коштів не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства, а повинен
розглядатися в порядку господарського
судочинства.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції в частині відмови у
задоволенні позову до ФОП ОСОБА_2
ухвалене з порушенням норм
процесуального права та підлягає
скасуванню із закриттям провадження у
справі, відповідно до п.1 ч.1 ст.205, ч.1 ст.
310 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись
керуючись п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 303, 307, 308, 310,
313-314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства
«Київобленерго» - задовольнити
частково.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 09 грудня 2013 року в частині відмови в
задоволенні позовних вимог публічного
акціонерного товариства
«Київобленерго» до ОСОБА_1 залишити без
змін, а в частині відмови в задоволенні
позовних вимог публічного
акціонерного товариства
«Київобленерго» до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 скасувати і в цій
частині провадження по справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: