Єдиний унікальний номер 205/1358/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Мовчан Д.В.

при секретарі
Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому вказав, що він з відповідачем
перебуває у зареєстрованому шлюбі з 02
листопада 1996 року, від шлюбних
стосунків мають двох неповнолітніх
дітей: доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, які
проживають з відповідачем і
знаходиться на її утриманні. Позивач
зазначає, що з січня 2013 року шлюбні
відносини між ним та відповідачем
фактично припинилися, спільне
господарство не ведеться. Внаслідок
несумісності характерів, різності
поглядів на ведення господарства та
виховання дітей, між нами втрачено
почуття кохання та поваги один до
одного. Вважаючи примирення та
подальше збереження сім'ї неможливим,
просить розірвати шлюб, укладений між
ним та відповідачем, зареєстрований
Відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Чернігівського міського управління
юстиції, актовий запис № 1786.

Позивач в судове засідання не
з'явився, надав суду письмову заяву, в
якій позовні підтримує повністю,
просив шлюб розірвати, а позов
задовольнити.

Відповідач під час розгляду суду
позовні вимоги щодо розірвання шлюбу
не визнала, просила відмовити у
задоволенні позову з огляду на його
безпідставність. У судове засідання
призначення для розгляду справи по
суті не з'явилася, про день та час
розгляду справи повідомлялася
належним чином, про що свідчить її
підпис в повідомленні про вручення
судової повістки (а.с.19), заяв чи
клопотань від неї не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини справи
та перевіривши їх доказами, вважає
можливим ухвалити судове рішення про
задоволення позовних вимог, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у зареєстрованими шлюбі з
02 листопада 1996 року (а.с.7). Від сумісного
подружнього життя мають двох
неповнолітніх дітей: доньку - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8) та сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9), які проживають з
відповідачем і знаходиться на її
утриманні. Також судом встановлено, що
сім'я сторін по даній справі фактично
розпалась з січня 2013 року, на даний час
вони не проживають разом, спільного
господарства не ведуть, ніяких
відносин не підтримують.

Відповідно до вимог ст. 55 ч.1 СК України
дружина та чоловік зобов'язані спільно
піклуватися про побудову сімейних
відносин між собою та іншими членами
сім'ї на почуттях взаємної любові,
поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім
того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України
кожен з подружжя має право припинити
шлюбні відносини і примушення до
припинення шлюбних відносин,
примушення до їх збереження не може
мати місце, як це передбачене ч.4
вказаної статті. Відповідно до ч.1 ст. 24
СК України шлюб ґрунтується на вільній
згоді жінки та чоловіка, примушування
жінки та чоловіка до шлюбу не
допускається.

За вказаних вимог чинного
законодавства суд не має права
зобов'язати позивача зберегти шлюб.

Приймаючи до уваги викладене, суд
вважає що причини, що спонукають
позивача наполягати на розірванні
шлюбу, є обґрунтованими і подальше
спільне життя та збереження шлюбу
суперечило б їх інтересам, що має
істотне значення, внаслідок чого позов
підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів до ст.113
Сімейного Кодексу України особа, яка
змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

Відповідачу після розірвання шлюбу
залишити прізвище, яке є в неї з моменту
державної реєстрації шлюбу, а саме:
«ОСОБА_2».

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114
Сімейного кодексу України, у разі
розірвання шлюбу судом шлюб
припиняється у день набрання чинності
рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 88 ЦПК
України, стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати, тому з відповідача на користь
позивача необхідно стягнути витрати по
сплаті судового збору в розмірі 243
(двісті сорок три)грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 10, 60, 212, 215, 294 ЦПК України, ст. ст.
105, 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

2.Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
що був зареєстрований 02 листопада 1996
року Відділом державної реєстрації
актів цивільного стану реєстраційної
служби Чернігівського міського
управління юстиції, актовий запис №
1786.

3.Після розірвання шлюбу залишити за
ОСОБА_2 прізвище, яке є в неї з моменту
державної реєстрації шлюбу, а саме:
«ОСОБА_2».

4.Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, і.п.н.
НОМЕР_1 судовий збір у розмірі
243(двісті сорок три) грн. 60коп.

Відповідно до ч.2 ст. 115 Сімейного
кодексу України копію рішення суду про
розірвання шлюбу після набрання ним
законної сили надіслати до органу
державної реєстрації актів цивільного
стану за місцем ухвалення рішення для
внесення відомостей до Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян та поставлення відмітки в
актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області, через Ленінський районний суд
м. Дніпропетровська, шляхом подачі
апеляційної скарги на рішення суду
протягом 10-ти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з
дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Д.В. Мовчан