Провадження № 2/258/3434/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2014 року Кіровський
районний суд м. Донецька у складі:

головуючого судді Леонова
О.С.,

при секретарі Свіріній
Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за аліментами і
неустойки (пені) на несплачені аліменти
та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про звільнення від сплати
заборгованості по аліментам,-

В с т а н о в и в:

17.10.2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за
аліментами і неустойки (пені) на
несплачені аліменти. Свої позовні
вимоги обґрунтовує тим, що 30 червня 1994
року між позивачкою і відповідачем був
зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу
ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3.
На підставі рішення Кіровського
районного суду м. Донецька шлюб між
позивачкою і відповідачем був
розірваний Кіровським відділом РАЦС м.
Донецька 28 березня 2002 року, що
підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу. Рішенням Кіровського
районного суду м. Донецька від 17 травня
1996 року з ОСОБА_2 стягнено аліменти на
користь ОСОБА_1 на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі
1/4 частини з усіх видів заробітку
щомісячно до досягнення повноліття.

Однак, ОСОБА_2 аліменти на утримання
сина з 1996 року виплачує не регулярно і
не в повному обсязі. У зв'язку з чим
станом на 20.09.2010 року заборгованість по
сплаті аліментів становить 17 999
гривень, 52 копійки. Що підтверджується
довідкою - розрахунком заборгованості
з виплати аліментів начальника ВДВС
Кіровського РУЮ м. Донецька. З вересня
2010 року по 28.02.2013 року відповідач
щомісячну суму аліментів на утримання
неповнолітнього сина також виплачував
нерегулярно і не в повному обсязі. Так,
за вказаний період підлягало до
виплати аліментів 8704 гривень 10 копійок.
Фактично відповідачем виплачено
аліментів в сумі 6300 гривень.
Заборгованість по аліментах за
вказаний період часу становить 2404,19
грн. Що також підтверджується довідкою
- розрахунком заборгованості по
аліментах начальника ВДВС Кіровського
РУЮ м. Донецька. Таким чином, загальна
сума заборгованості з виплати
аліментів відповідачем на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3 становить:
17999.52 + 2404,19 = 20403,71 грн.

Також, одержувач аліментів має право на
стягнення неустойки в розмірі 1 % від
суми несплачених аліментів за кожен
день прострочення за період з 20.09.2010
року по 28.02.2013 року.

Належну їй до виплати суму
заборгованості по аліментах
відповідач виплачувати відмовляється.
ВДВС Кіровського РУЮ м. Донецька також
не має можливості примусово стягнути з
відповідача належну позивачці до
виплати суму заборгованості по
аліментах. З причини того, що 28.02.2013 року
син досягне повноліття.

У зв'язку, з чим позивачка просить
стягнути з відповідача на її користь
заборгованість з виплати аліментів на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3
в сумі 20403 гривні 71 копійки і неустойку
(пеню) на несплачені аліменти в сумі 1022
гривні (а.с. 2-3).

В ході розгляду справи 02.04.2014 року
ОСОБА_1 змінила позовні вимоги в
частині стягнення з ОСОБА_2 неустойки
(пені) на прострочені аліменти та
просила суд стягнути з відповідача за
період з 20.09.2010 року по 28.02.2013 року у сумі
21257,87 гривні (а.с. 94-95).

13.11.2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з
зустрічним позовом до ОСОБА_1 про
звільнення від сплати заборгованості
по аліментам (а.с. 23-24). Зазначивши, що не
погоджується з нарахуванням неустойки.
Обґрунтовує це тим, що згідно із ст. 70 ЗУ
«Про виконавче провадження»: у разі
стягнення аліментів, відшкодування
шкоди, завданої каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю,
відшкодування шкоди у зв'язку із
втратою годувальника та збитків чи
шкоди, заподіяних злочином,
встановлюється розмір відрахувань -
п'ятдесят відсотків.

Відповідно до розрахунку
неустойки, наданої позивачкою,
відповідачем переплачено аліментів на
суму 1497,27гривень. Тобто неустойка в
даному випадку не може
застосовуватись, так як наступні
відрахування по аліментах автоматично
покривали існуючу заборгованість та
неустойку до неї. Крім того, з 2007 року у
ОСОБА_2 стало погіршуватись здоров'я, із
цього року він тривалий час тяжко
хворіє, що підтверджується доданими до
справи копіями медичних документів,
згідно яких в нього діагностовано:
правостороння інтрафорамінальная
грижа диска L4-L5 до 0,6 см с компресією
правого корешку L5, лівостороння
постеоролатеральна грижа диску L5-81 - до
0,55см. Визначається протрузія диску L3-L4 -
до 0,2см. вкінці. Визначається стовщення
задньої поздовжньої зв'язки, на рівні
замикальних пластинок візуалізуються
остеофіти, в дуго-отросчатую
зчленуваннях - артрозних зміни у
вигляді їх гіпертрофії, наявність
остеофітів на рівні суглобових
поверхонь. Остеохондроз поперекового
відділу хребта.
Деформуючийспондилоартроз,
спондильоз. Грижі L4-L5 дисків. Протрузія
диска LЗ- L4

Згідно консультативного висновку
Донецького обласного протипухлинного
центру відповідачу встановлено
діагноз: остеохондроз поперекового
відділу хребта з помірно вираженим
больовим, корешковим симптомом.
Відповідач страждає хронічним
вертеброгенним попереково-крестцовим
радикулітом в стадії затихання та
загострення з легким больовим
мишечно-тонічним симптомом. Йому
протипоказана тяжка фізична праця,
тривале перебування у фізіологічно
невигідних позах, несприятливих
метеоумовах. Для підтримання стану
свого здоров'я відповідач змушений
постійно лікуватись та проходити
діагностику.

Стан здоров'я відповідача не дозволяє
йому ані працевлаштуватися, ані
сплатити всю суму заборгованості по
аліментах. Відповідач перебував у
Центрі зайнятості населення, але йому
пропонувалась некваліфікована фізична
робота, яку він в силу стану свого
здоров'я не має можливості виконувати.
У зв'язку, з чим ОСОБА_2 просить
звільнити його від сплати
заборгованості за аліментами у зв'язку
із тяжким станом здоров'я.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1, у
судовому засіданні свої позовні вимоги
підтримала, надавши пояснення
аналогічні вищевикладеним та просила
суд задовольнити позов у повному
обсязі. Зустрічній позов не визнала. У
останнє судове засідання не з'явилась
надавши заяву про слухання справи без
її участі за вх. № 8827 від 23.04.2014 року.

Представник позивача ОСОБА_5, у судових
засіданнях, підтримала позовні вимоги
ОСОБА_1 та викладену в позові правову
аргументацію. Проти задоволення
зустрічного позову заперечила з
підстав зафіксованих засобами
технічної фіксації процесу. У останнє
судове засідання не з'явилась про час
та місце судового засідання
повідомлявся належним чином.

Відповідач за первісним позовом
ОСОБА_2, в судове засідання не з'явився,
про час та місце судового засідання
повідомлявся належним чином.

У судових засіданнях представник
відповідача ОСОБА_6 первісний позов не
визнала, посилаючись на те, що
заборгованість за аліментами
утворилася не з вини ОСОБА_2, а у зв'язку
з погіршенням стану його здоров'я,
вказана заборгованість невірно
порахована державним виконавцем і
включає до себе вже стягнуту з
відповідача суму боргу, просила
застосувати позовну давність та
відмовити у задоволені позову.
Зустрічний позов підтримала у повному
обсязі з підстав та правової
аргументації викладеній у позові. У
останнє судове засідання не з'явилась
надавши заяву про слухання справи без
її участі за вх. № 8816 від 23.04.2014 року.

Вивчивши матеріали справи та
дослідивши надані докази, суд у межах
заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК
України) встановив наступне.

Рішенням Кіровського районного суду м.
Донецька від 17.05.1996 року ( справа № 2-1239)
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 14 частини всіх
видів заробітку до його повноліття.
Однак, ОСОБА_2 аліменти на утримання
сина з 1996 року виплачує не регулярно і
не в повному обсязі.

Як вбачається з довідки - розрахунку
заборгованості з виплати аліментів
виданої ВДВС Кіровського РУЮ м.
Донецька, станом на 20.09.2010 року
заборгованість по сплаті аліментів
становить 17 999 грн. 52 копійки. З 20
вересня 2010 року по 28 лютого 2013 року
нараховані аліменти в сумі 8704 грн. 10
копійок, фактично відповідачем
виплачено аліменти в сумі 6300 грн. (а.с. 10,
88 -91)

Рішення Кіровського районного суду м.
Донецька від 27.07.2008 року стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойки за
прострочення сплати аліментів у
розмірі 1000 гривень та заборгованості
по аліментам у розмірі 7801, 71 грн.

Рішенням Апеляційного суду Донецької
області від 11.12.2008 року скасовано
рішення Кіровського районного суду м.
Донецька від 27.07.2008 року в частині
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
неустойки за прострочення сплати
аліментів у розмірі 1000 гривень та
заборгованості по аліментам за період
з 01.09.2007 року по 27.06.2008 року у сумі 3 118
грн. 90 коп. Таким чином, за рішеннями
судів з ОСОБА_2 стягнуто на користь
ОСОБА_1 заборгованості по аліментам на
суму 4682.81 грн.

Тобто, загальна сума заборгованості з
виплати аліментів відповідача на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3
становить: (17999.52 грн. + 8704,10 грн. - 6300 грн.)
- 4682.81 грн. = 15720.9 грн.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 18 Конвенції ООН «Про права
дитини» від 20.11.1989 року (ратифікована
Україною 27.02.1991 року), закріплює, що
держави-учасниці докладають всіх
можливих зусиль до того, щоб
забезпечити визнання принципу
загальної та однакової
відповідальності обох батьків за
виховання і розвиток дитини. Батьки
несуть основну відповідальність за
виховання і розвиток дитини. Найкращі
інтереси дитини є предметом їх
основного піклування.

Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України, при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми сплачених аліментів
за кожен день прострочення.

Матеріали справи свідчать, що
загальний розмір неустойки (пені) у
зв'язку з простроченням сплати
аліментів за період з 20 вересня 2010 року
по 28 лютого 2013 року складає 21 257 гривень
87 копійок (а.с. 95).

13.11.2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з
зустрічним позовом до ОСОБА_1 про
звільнення від сплати заборгованості
по аліментам (а.с. 23-24). Зі змісту якої
вбачається, що ОСОБА_2 спірна
заборгованості за аліментами почала
виникати з 2007 року, оскільки у зв'язку з
хворобою він не мав можливості у
повному обсязі виплачувати аліменти на
дитину.

Судом встановлено, що з 20.12.2007 року у
ОСОБА_2 діагностовано: правостороння
інтрафорамінальная грижа диска L4-L5 до
0,6 см с компресією правого корешку L5,
лівостороння постеоролатеральна грижа
диску L5-81 - до 0,55см. Визначається
протрузія диску L3-L4 - до 0,2см. вкінці.
Визначається стовщення задньої
поздовжньої зв'язки, на рівні
замикальних пластинок візуалізуються
остеофіти, в дуго-отросчатую
зчленуваннях - артрозних зміни у
вигляді їх гіпертрофії, наявність
остеофітів на рівні суглобових
поверхонь. Остеохондроз поперекового
відділу хребта.
Деформуючийспондилоартроз,
спондильоз. Грижі L4-L5 дисків. Протрузія
диска LЗ-L4 ( а.с. 25-35).

Згідно консультативного висновку
Донецького обласного протипухлинного
центру відповідачу встановлено
діагноз: остеохондроз поперекового
відділу хребта, деформірующий
спондилоартроз, спондильоз, грижа
дисків L4-L5 дисків. Протрузія диска LЗ-L4
(а.с. 33).

З матеріалів справи вбачається, що в
перше біль у спині під час проходження
служби в Збройних силах. Загострення
хвороби спостерігається з листопада 2007
року. Згідно довідки № 36 від 24.03.2008 року
Центральної міської клінічної лікарні
№1 відповідач знаходився на
стаціонарному лікуванні в
неврологічному відділенні з 16.01.2008 року
по 04.02.2008 року (а.с. 32), а потім
переведений на амбулаторне лікування і
перебував на лікуванні до 25.03.2008 року
(а.с. 26).

Визначаючи обсяг та межі
відповідальності боржника при
утворенні заборгованості, суд
враховує, що відповідно п. 22 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 15
травня 2006 року №3 «Про застосування
судом окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів», передбачена ст. 196 СК
України відповідальність платника
аліментів за прострочення їх сплати у
виді неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин. В інших випадках стягується
неустойка за весь час прострочення
сплати аліментів.

Згідно ч. 2 ст. 197 СК України за позовом
платника аліментів суд може повністю
або частково звільнити його від сплати
заборгованості за аліментами, якщо
вона виникла у зв'язку з його тяжкою
хворобою або іншою обставиною, що має
істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України, суд
може зменшити розмір неустойки з
урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

Враховуючи стан здоров'я та
матеріальне становище ОСОБА_2 та те що
відповідач тривалий час через хворобу
знаходився на лікарняному, суд вважає
за можливе відповідно до приписів
ст.ст. 196, 197 СК України зменшити розмір
неустойки у зв'язку із простроченням
ним сплати аліментів до 10 000 (десять
тисяч),00 гривень, за період з 20.09.2010 року
по 28.02.2013 року, та частково звільнити
його від сплати заборгованості за
аліментами, визначивши розмір
заборгованості ОСОБА_2 за аліментами на
користь ОСОБА_1 у сумі 11757.26 гривень
(одинадцять тисяч сімсот п'ятдесят сім
гривень 26 копійок).

Що стосується доводів представника
відповідача про необхідність
застосування при визначенні розміру
пені позовної давності, то суд вважає
їх безпідставними, оскільки відповідно
до ч.1 ст.20 СК до вимог, що випливають із
сімейних відносин, позовна давність не
застосовується, крім випадків
передбачених ч.2 ст.72, ч.2 ст.129, ч.3 ст.138,
ч.3 ст.139 цього Кодексу, а тому на
правовідносини, які регулюються ст. 196
СК України, не поширюється дія норм ЦК
про позовну давність.

Згідно ч. 3 ст.. 6 Закону України «Про
судовий збір» за подання позовної
заяви, що має майновий характер,
судовий збір сплачується за
ставками, встановленими для позовних
заяв майнового характеру.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про
судовий збір" від сплати судового збору
звільняються позивачі за подання
позовів про стягнення аліментів.

Тому відповідно до ст.. 6 Закону України
«Про судовий збір», ст. 88 ЦПК України
суд стягує з відповідача ОСОБА_2 на
користь держави судовий збір у розмірі
229(двісті двадцять дев'ять) гривень 40
копійок.

На підставі викладеного , керуючись ч.1
ст.20 ст. ст. 196, 197 Сімейного кодексу
України, ст.ст. 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України
ЦПК України , -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за аліментами і
неустойки (пені) на несплачені аліменти
- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість за аліментами в розмірі
11757.26 гривень (одинадцять тисяч сімсот
п'ятдесят сім гривень 26 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
неустойку у зв'язку із простроченням
сплати аліментів, за період з 20.09.2010
року по 28.02.2013 року в розмірі 10 000 (десять
тисяч),00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 229(двісті
двадцять дев'ять) гривень 40 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
звільнення від сплати заборгованості
по аліментам - задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_2 від сплати
заборгованості по аліментам за період
з 01.09.2007 року по 01.02.2008 року.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через Кіровський
районний суд міста Донецька шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення. У
разі якщо, судове рішення було
постановлено без участі особи, яка його
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено
28.04.2014 року.

Головуючий суддя:
О.С. Леонов