Ухвала

іменем україни

21 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної
О.О.суддів:Коротуна В.М.,Попович О.В.,
Ступак О.В.,Штелик С.П.розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом
публічного акціонерного товариства
акціонерний банк "Укргазбанк" до
ОСОБА_6, публічного акціонерного
товариства "Всеукраїнський
акціонерний банк", відділу державної
виконавчої служби П'ятихатського
районного управління юстиції в
Дніпропетровській області про зняття
арешту із заставленого майна, за
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства акціонерний
банк "Укргазбанк" на рішення
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 19 лютого
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 10 грудня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

Позивач публічне акціонерне
товариство Акціонерний Банк
"Укргазбанк" (далі - ПАТ АБ "Укргазбанк")
звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог
вказував на те, що 03 червня 2008 року між
відкритим акціонерним товариством
Акціонерний банк "Укргазбанк" (далі -
ВАТ АБ "Укргазбанк") , правонаступником
якого є ПАТ АБ "Укргазбанк" та ОСОБА_6
був укладений кредитний договір №
222/05/3.

За умовами вказаного договору банк
надав ОСОБА_6 кредит в сумі 23000,00 доларів
США, а останній зобов'язався повернути
вказану суму до 02 червня 2028 року та
сплатити відсотки за користування
кредитом.

В забезпечення виконання боржником
зобов'язань за кредитним договором 03
червня 2008 року між ВАТ АБ "Укргазбанк"
та ОСОБА_6 був укладений договір
іпотеки № 222/05/3, за умовами якого
боржник передав кредитору в іпотеку
нерухоме майно, а саме - квартиру
АДРЕСА_1.

Відомості про обтяження іпотекою
належного боржнику нерухомого майна
внесені до Державного реєстру іпотек
та Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна й
зареєстровані за № 7896346 та № 7318721
відповідно.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 28 березня 2012 року стягнуто
солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на користь
ПАТ АБ "Укргазбанк" заборгованість за
кредитним договором № 222/05/3 від 03
червня 2008 року в сумі 21171,00 доларів США,
1679,79 грн пені та суму сплаченого
судового збору.

Постановою державного виконавця
органу державної виконавчої служби
П'ятихатського районного управління
юстиції Кучера Сергія Ігоровича,
відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого листа № 2-1172-2010
виданого 29 червня 2011 року
Павлоградським міськрайонним судом
Дніпропетровської області про
стягнення в солідарному порядку з
ОСОБА_10, ОСОБА_6 на користь ВАТ
"Всеукраїнський Акціонерний Банк"
268632,40 грн та накладено арешт на все
майно боржника ОСОБА_6 в тому числі й на
квартиру АДРЕСА_1, яка є предметом
іпотеки за договором № 222/05/3 від 03
червня 2008 року.

Оскільки накладення арешту на належну
боржнику квартиру перешкоджає
задоволенню вимог кредитора за рахунок
переданого в іпотеку майна, ПАТ АБ
"Укргазбанк" просило позов
задовольнити.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 19 лютого 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 10 грудня
2013 року, у задоволені позову
відмовлено.

У касаційній скарзі заявник,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить скасувати вказані вище судові
рішення та ухвалити нове рішення, яким
позовні вимоги публічного
акціонерного товариства акціонерний
банк "Укргазбанк" задовольнити.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню на таких підставах.

Відповідно до положень ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржувані судові
рішення не відповідають.

Судами встановлено, що 03 червня 2008 року
між ВАТ АБ "Укргазбанк" та ОСОБА_6 був
укладений кредитний договір № 222/05/3, за
умовами якого банк надав ОСОБА_6 кредит
в сумі 23000,00 доларів США, а останній
зобов'язався повернути вказану суму до
02 червня 2028 року та сплатити відсотки
за користування кредитними коштами.

В забезпечення виконання боржником
зобов'язань боржника за кредитним
договором 03 червня 2008 року між ВАТ АБ
"Укргазбанк" та ОСОБА_6 був укладений
договір іпотеки № 222/05/3.

За умовами вказаного договору боржник
передав кредитору в іпотеку нерухоме
майно, а саме - квартиру АДРЕСА_1.

Постановою державного виконавця
органу державної виконавчої служби
П'ятихатського районного управління
юстиції Кучера Сергія Ігоровича,
відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого листа № 2-1172-2010
виданого 29 червня 2011 року
Павлоградським міськрайонним судом
Дніпропетровської області про
стягнення в солідарному порядку з
ОСОБА_10, ОСОБА_6 на користь ВАТ
"Всеукраїнський Акціонерний Банк"
268632,40 грн та накладено арешт на все
майно боржника ОСОБА_6 в межах суми
стягнення.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ПАТ АБ "Укргазбанк" суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
суд апеляційної інстанції, виходив з
того, що арешт на майно ОСОБА_6 було
накладено державним виконавцем на
підставі виконавчого листа № 2-1172-2010
від 29 червня 2011 року про стягнення в
солідарному порядку з ОСОБА_10, ОСОБА_6
на користь ВАТ "Всеукраїнський
Акціонерний Банк" 268632,40 грн, а у разі
зняття арешту з належної ОСОБА_6
квартири, будуть порушені права
стягувача ВАТ "Всеукраїнський
Акціонерний Банк".

Однак з таким висновком судів
погодитись не можливо з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу
застави кредитор (заставодавець) має
право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Застава як правовий інститут
цивільного законодавства виконує
забезпечувальну функцію, тобто
спрямована на те, щоб гарантувати
кредитору-заставодержателю
задоволення його вимог за рахунок
певного, заздалегідь визначеного
сторонами майна, незалежно від
майнового стану боржника і наявності у
нього заборгованості перед іншими
кредиторами, отже, застава
встановлюється для гарантування
майнових інтересів
кредитора-заставодержателя.

Відповідно до Інструкції про
проведення виконавчих дій від 15 грудня
1999 року № 74/5, затвердженою наказом
Міністерства юстиції України від 15
грудня 1999 року № 865/4158, та ст. 54 Закону
України "Про виконавче провадження" для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставне майно може бути звернено у
разі виникнення права застави після
винесення судом рішення про стягнення
з боржника коштів; коли вартість
предмета застави перевищує розмір
заборгованості боржника
заставодержателю.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про
заставу" право застави виникає з
моменту укладення договору застави, а в
разі, коли договір підлягає
нотаріальному посвідченню - з моменту
нотаріального посвідчення цього
договору.

Частиною 4 ст. 52 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
про звернення стягнення на заставлене
майно для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателя не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або тоді, коли йому стало
відомо, що арештоване майно боржника
знаходиться у заставі, роз'яснює
заставодержателю право на звернення до
суду з позовом про звільнення
заставленого майна з-під арешту.

Таким чином, заставодержатель має
переважне право на задоволення його
вимог про стягнення боргу з боржника
шляхом звернення стягнення на
заставлене майно.

З матеріалів справи вбачається, що
право застави у ПАТ АБ "Укргазбанк"
виникло 03 червня 2008 року, тоді як ВАТ
"Всеукраїнський Акціонерний Банк"
набуло право стягнення на підставі
виконавчого листа № 2-1172-2010 від 29 червня
2011 року

Вирішуючи спір, суди в порушення вимог
ст.ст. 213, 214 ЦПК України на зазначене
уваги не звернули, не визначились з
характером спірних правовідносин та
з'ясували яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
що унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

За таких обставин рішення
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 19 лютого
2013 року та ухвала апеляційного суду
Дніпропетровської області від 10 грудня
2013 року підлягають скасуванню з
передачею справи на розгляд до суду
першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства акціонерний
банк "Укргазбанк" задовольнити
частково.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 19 лютого 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 10 грудня 2013 року скасувати.

Справу за позовом публічного
акціонерного товариства акціонерний
банк "Укргазбанк" до ОСОБА_6, публічного
акціонерного товариства
"Всеукраїнський акціонерний банк",
Відділу державної виконавчої служби
П'ятихатського районного управління
юстиції в Дніпропетровській області
про зняття арешту із заставленого
майна передати на новий розгляд до
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. ДьомінаСудді:В.М.
Коротун О.В. Попович О.В. Ступак С.П.
Штелик