Справа № 750/53/14
Провадження № 2/750/988/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2014 року
м.Чернігів

Деснянський районний суд міста
Чернігова у складі:

головуючого - судді Сапона А.В.,

при секретарі - Шиловій Ж.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представників відповідачів - Радченко
Л.М., Ховрича І.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, що діє від себе особисто та як
законний представник ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 до Головного слідчого
управління Міністерства внутрішніх
справ України, виконавчого комітету
Чернігівської міської ради,
Комунального підприємства
«Чернігівське міжміське бюро
технічної інвентаризації»
Чернігівської міської ради, третя
особа - служба у справах дітей
Деснянської районної у м. Чернігові
ради, про зняття арешту з майна, -

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулись до суду з позовом
про зняття арешту з належної їм на
праві спільної часткової власності
квартири АДРЕСА_1, мотивуючи свої
вимоги тим, що постановою старшого
слідчого в ОВС ГСУ МВС України
Любезніковим Д.О. від 10.02.2012 року № к/с
24-102 було безпідставно накладено арешт
на їх нерухоме майно.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
представник позивача ОСОБА_6
підтримали вимоги позовної заяви та
наполягали на їх задоволенні.

Представники Чернігівської міської
ради та КП «ЧМБТІ» позов визнали та не
заперечували проти його задоволення.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явилась, подала до суду
заяву з проханням розглянути позов за
її відсутності, вимоги позивачів
підтримала.

Суд, заслухавши пояснення
учасників судового засідання,
дослідивши матеріали справи, вважає
позовні вимоги обгрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що з
витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно від 03.03.2014 року
(індексний номет 18515534) вбачається, що
відносно квартири АДРЕСА_1 внесено
запис про обтяження за № 4854544 щодо
арешту нерухомого майна на підставі
постанови старшого слідчого в ОВС ГСУ
МВС України Любезніковим Д.О. від 10.02.2012
року № к/с 24-102. При цьому особою, майно
якої обтяжується, визначено Товариство
з обмеженою відповідальністю
«Чернігівський завод будівельних
матеріалів».

З листа ГСУ МВС України від 03.04.2014
року № 13/4-5937 випливає, що вищевказаний
арешт було накладено з метою
забезпечення цивільного позову, а
також для забезпечення виконання
вироку в частині можливої конфіскації
майна в рамках кримінального
провадження № 0000052, яке 04.01.2013 року
з обвинуальним актом направлено по
підсудності до Дарницького районного
суду м. Києва.

Суд приходить до висновку, що
вказаний вище арешт на квартиру
АДРЕСА_1 було накладено безпідставно,
оскільки на час винесення постанови
старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України
Любезніковим Д.О. від 10.02.2012 року № к/с
24-102 дана квартира знаходилась у
спільній частковій власності
позивачів, що підтверджується
свідоцтвом про право власності на
житло від 14.02.2007 року, виданим
виконавчим комітетом Деснянської
районної у м. Чернігові ради згідно з
розпорядженням органу приватизації №
249 від 09.02.2007 року.

В свою чергу Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Чернігівський завод будівельних
матеріалів» стало власником спірної
квартири на підставі рішення виконкому
Чернігівської міської ради № 287 від
15.12.2003 року.

Проте, рішенням Чернігівської
міської ради від 25.12.2003 року було надано
згоду на передачу цього житла до
комунальної власності територіальної
громади м. Чернігова, а рішенням
виконкому № 60 від 15.03.2004 року квартира
АДРЕСА_1 була виділена виконкому
Чернігівської міської ради.

В подальшому рішенням виконкому
Чернігівської міської ради № 255 від
21.11.2005 року ця квартира була виділена
ОСОБА_1 на його сім'ю з подальшою
видачею ордеру № 100 від 29.11.2005 року.

Таким чином, наявність арешту на
належній на праві власності позивачам
квартирі створює для них істотні
перешкоди у реалізації гарантованого
Конституцією України і охоронюваного
законодавством права на власність (ст.
41 Конституції України та ст. 321 ЦК
України).

За вищенаведених підстав, суд вважає
позовні вимоги обгрунтованими, і
такими, що підлягають повному
задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 208- 209, 212-215, 292, 294-296 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, що
належить на праві спільної часткової
приватної власності в рівних частинах
ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_5, який
було накладено постановою старшого
слідчого в ОВС ГСУ МВС України
Любезніковим Д.О. від 10.02.2012 року № к/с
24-102.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області протягом десяти днів, у
порядку, визначеному ст.ст. 294-296 ЦПК
України.

Суддя
А.В. Сапон