Справа № 216/7760/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.03.2014 Центрально-Міський районний суд
м.Кривого Рогу Дніпропетровської
області в складі :

головуючого судді : бутенко М.В.,

при секретирі Артеменко А.Ю.,

за участі представника позивача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Кривому
Розі Дніпропетровської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про усунення перешкод у
користуванні та розпорядженні
власністю, визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням, розірвання договору найму
жилого приміщення та зобов'язання
вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, зазначаючи, що
він є власником квартири АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі-продажу від
18 квітня 2001 року. ОСОБА_4 належить на
праві власності квартира АДРЕСА_2. У
зв'язку з тим, що з 2002 року він перебував
у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, то
вирішив зареєструвати її в належній
йому квартирі. Рішенням
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 31 серпня 2009 року шлюб між
ними було розірвано. Згідно з рішенням
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 10 квітня 2012 року ОСОБА_4
було вселено до його квартири. Під час
вселення між ним та відповідачкою було
укладено договір найму жилого
приміщення, який оформлено у вигляді
розписки. Відповідно до цієї розписки
остання вселяється до його квартири та
зобов'язується сплачувати комунальні
платежі в розмірі 50% їх вартості. Тобто,
на думку позивача, під час укладення
договору найму жилого приміщення між
ними було досягнуто всіх істотних умов
такого договору. Проте після вселення
ОСОБА_4 у спірну квартиру вона жодного
дня в ній не проживала та комунальні
платежі не сплачувала, чим порушила
умови укладеного договору, про що він
дізнався згодом, оскільки мешкає в
іншому місці. Квартиру відповідачка
залишила одразу після вселення, її
речей у квартирі не має. Факт її не
проживання в його квартирі
підтверджується відповіддю публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Дніпрообленерго» в особі Криворізьких
міських електричних мереж, з якої
вбачається, що в спірній квартирі за
останній рік спожито дуже мало
електричної енергії, що є неможливим
під час проживання в квартирі людей,
оскільки один включений в
електромережу холодильник споживає
більше електроенергії в місяць, ніж
спожито в спірній квартирі за один рік.
У зв'язку з реєстрацією ОСОБА_4 у його
квартирі він позбавлений можливості
розпоряджатись власністю та вимушений
сплачувати набагато більше грошей за
комунальні послуги. Зняття
відповідачки з реєстраційного обліку
зі спірної квартири, на думку позивача,
ніяким чином не порушить її права,
оскільки вона має на праві приватної
власності квартиру АДРЕСА_2
Дніпропетровської області. ОСОБА_4 не
проживає в спірній квартирі з вересня
2012 року, тому, на думку позивача,
відповідно ст. 405 ЦК України вона
втратила право користування житлом.

Посилаючись на викладене, позивач
просив: усунути йому перешкоди в
користуванні та розпорядженні
належною йому квартирою АДРЕСА_1,
визнавши ОСОБА_4 такою, що втратила
право користування цим жилим
приміщенням; розірвати договір найму
жилого приміщення - спірної квартири,
укладений 13 вересня 2012 року між ним та
відповідачкою, у зв'язку із
систематичним невнесенням останньою
квартирної плати та плати за
комунальні послуги; зняти ОСОБА_4 з
реєстраційного обліку зі спірної
квартири; зобов'язати відповідачку
передати йому ключі від квартири та
стягнути з неї судові витрати.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2 позовні вимоги
підтримав та просив їх задовольнити

Відповідачка в судове засідання не
з'явилась, про дату, час і місце
судового розгляду була повідомлена
належним чином, що підтверджується
матеріалами справи, про причини неявки
суд не повідомила. У зв'язку з цим, за
згодою представника позивача, суд
вважає за можливе ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів відповідно до положень ст. 224
ЦПК України.

Заслухавши представника позивача
ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи,
давши відповідну правову оцінку
зібраним у матеріалах справи доказам,
суд приходить до висновку про те, що
позов підлягає частковому задоволенню
з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є
власником квартири АДРЕСА_1 на підставі
договору купівлі-продажу від 18 квітня
2001 року.

З 5 квітня 2002 року до 31 серпня 2009 року
сторони у справі перебували в
зареєстрованому шлюбі.

10 січня 2003 року за згодою позивача
ОСОБА_4 була зареєстрована в спірній
квартирі.

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 10 квітня
2012 року усунуто перешкоди ОСОБА_4 у
користуванні квартирою АДРЕСА_1
Дніпропетровської області та вселено
її в цю квартиру.

13 вересня 2012 року під час вселення в
спірну квартиру ОСОБА_4 написала
розписку, відповідно до якої вона
вселяється до квартири та
зобов'язується сплачувати комунальні
платежі в розмірі 50% їх вартості.

Згідно із листом публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Дніпрообленерго» в особі Криворізьких
міських електричних мереж від 14 жовтня
2013 року № 8165/7001 за період з вересня 2012
року до вересня 2013 року за адресою
спірної квартири спожито електричної
енергії в розмірі 62 кВт/год, що фактично
свідчить про майже невикористання
електроенергії протягом року та не
проживання в квартирі.

Таким чином, у судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_4 із дня вселення,
тобто більше одного року, у спірній
квартирі не проживає, житлом не
цікавиться, перешкод у користуванні їй
ніхто не чинить, залишила квартиру
добровільно, її речей у спірній
квартирі не має, комунальні платежі
вона не сплачує, що підтверджується
відповідними квитанціями.

У зв'язку з реєстрацією ОСОБА_4 у
квартирі позивач позбавлений
можливості розпоряджатись власністю
та вимушений сплачувати більше грошей
за комунальні послуги.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Частиною 2 ст. 405 ЦК України визначено,
що член сім'ї власника житла втрачає
право на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Ураховуючи викладене, суд приходить до
висновку про те, що позовні вимоги про
усунення перешкод у користуванні та
розпорядженні власністю шляхом
визнання відповідачки такою, що
втратила право користування спірною
квартирою, і зняття її з реєстраційного
обліку за адресою цієї квартири слід
задовольнити.

Разом з тим згідно зі ст. 158 ЖК України
наймач користується жилим приміщенням
у будинку (квартирі), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, відповідно до договору
найму жилого приміщення. Договір найму
жилого приміщення укладається між
власником будинку (квартири) і наймачем
у письмовій формі з наступною
реєстрацією у виконавчому комітеті
місцевої Ради народних депутатів або в
органі управління, що ним утворюється.
Договір повинен містити вказівку на
предмет договору, строк, на який він
укладається, визначати права і
обов'язки наймодавця і наймача та інші
умови найму.

З огляду на вказані вимоги закону
наявна в матеріалах справи розписка
ОСОБА_4 не є договором найму жилого
приміщення, у зв'язку з чим позовні
вимоги про розірвання договору найму
спірної квартири задоволенню не
підлягають.

В задоволенні позовних вимог про
зобов'язання відповідачки передати
позивачу ключі від спірної квартири
також слід відмовити, оскільки
наявність у ОСОБА_4 ключів від квартири
не позбавляє ОСОБА_3 можливості
встановити новий замок.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 391, 405 ЦК України, ст. 158 ЖК України, ст.
ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення
перешкод у користуванні та
розпорядженні власністю, визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,
розірвання договору найму жилого
приміщення та зобов'язання вчинити
певні дії - задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_3 перешкоди в
користуванні та розпорядженні
належною йому на праві власності
квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнання
ОСОБА_4 такою, що втратила право
користування квартирою АДРЕСА_1

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3
про розірвання договору найму жилого
приміщення та зобов'язання вчинити
певні дії - відмовити.

Стягнути з відповідача на користь
держави судовий збір у розмірі - 243,60
грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії. Позивач має право оскаржити
заочне рішення в загальному порядку,
встановленому Цивільним процесуальним
кодексом України.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Центрально-Міський районний суд міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подачі
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подачі
апеляційної скарги рішення суду, якщо
його не було скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя
М.В.Бутенко