Справа № 464/84/14-ц
пр.№ 2/464/370/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

07.04.2014 Сихівський районний суд м.
Львова

в складі : головуючої - судді
Шашуріної Г.О.

за участю секретаря -
Причини О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми за
договором позики, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_3
звернувся до суду з позовом в якому
просить стягнути з відповідача
заборгованість за договором позики в
сумі 497 565,13 грн., а також судові витрати.
В обгрунтування позовних вимог
покликається на те, що 23.11.2011року між
ним та ОСОБА_2 був укладений договір
позики №02/11-11 за яким передав їй 40000,00
євро, що еквівалентна 428 800,00 грн., яку
відповідач зобов*язався повернути до
23.11.2012р. В підтвердження отримання
коштів відповідач надала розписку від
23.11.2011р. У визначений договором термін
позику відповідач не повернула, на
неодноразові звернення не реагує, в
добровільному порядку позику не
повертає, тому змушений звернутись за
захистом свого порушеного права до
суду та стягнути з відповідача
заборгованість по основній сумі позики
439 584,00 грн., збитки внаслідок інфляції
та три відсотки річних від
простроченої суми в розмірі 453 606,73 грн.,
штраф в розмірі 43 958,40 грн. а всього 497
565,13 грн., а також просить стягнути
понесені ним судові витрати.

В судове засідання позивач не з*явився,
представник позивача подала заяву в
якій підтримала позовні вимоги просить
розглядати справу у її відсутність.

Відповідач у судове засідання не
з*явився з невідомих суду причин, хоча
про час та місце розгляду справи
належно повідомлявся через засоби
масової інформації відповідно до ч.9
ст.74 ЦПК України, заяв про розгляд
справи у його відсутність від
відповідача не надходило, тому на
підставі ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України,
слід проводити заочний розгляд справи,
за наявних у справі доказів.

Дослідивши дійсні обставини справи,
перевіривши їх доказами, суд приходить
до висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов*язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів або таку ж кількість речей того
ж роду або такої ж якості. Договір
позики є укладеним з моменту передання
грошей або інших речей, визначених
родовими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України,
позичальник зобов*язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі) у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що 23.11.2011р. між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений
письмовий договір позики, відповідно
до якого ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 40
000,00 євро та зобов*язалася повернути
позивачу отримані кошти на суму до
23.11.2012 року. На підтвердження
фактичного отримання ОСОБА_2 коштів,
які еквівалентні сумі 428 800,00 грн. та
обумовлені в договорі позики, була
надана розписка від 23.11.2011р.

Однак в порушення умов договору позики
від 23.11.2011р. відповідач взятих на себе
зобов*язань не виконав, таким чином
заборгував перед позивачем суму позики
з врахуванням індексу інфляції в
розмірі 440 419,21 грн., яку слід стягнути з
відповідача на користь позивача.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України,
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов*язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Частиною 1 ст.1050 ЦК України передбачено,
що якщо позичальник своєчасно не
повернув суму позики, він зобов*язаний
сплатити грошову суму відповідно до
ст.625 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов*язання, на вимогу кредитора
зобов*язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Як вбачається з розрахунку у
матеріалах справи, загальний розмір 3%
річних становить 13187,52 грн.

Відповідно до п.2.1.1 договору позики, у
разі порушення позичальником умов
даного договору, останні повинен
сплатити на користь позикодавця штраф
у розмірі 10% від загальної суми позики
за кожний факт порушення.

Згідно ч.1 ст.624 ЦК України, якщо за
порушення зобов*язання встановлено
неустойку, то вона підлягає стягненню у
повному розмірі, незалежно від
відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

А відтак з відповідача підлягає
стягненню штраф за несвоєчасне
виконання грошового зобов*язання, що
становить 43958,40 грн.

На неодноразові претензії, які
направлялись на адресу відповідача,
останній не реагував.

Виходячи з розрахунку загальна сума
заборгованості відповідача перед
позивачем станом на 18.12.2013р. становить
497 565,13 грн., яку слід стягнути в судовому
порядку.

З відповідачів в користь позивача,
відповідно до ст..88 ЦПК України,
підлягає стягненню судовий збір в сумі
3441,00 грн.

Керуючись ст.ст.10,58,59,60,130,215,224-227 ЦПК
України, ст. ст. 612, 624, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК
України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
суми за договором позики -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 497 565
(чотириста дев*ятсот сім тисяч п*ятсот
шістдесять п*ять) грн. 13 коп.
заборгованості за договором позики, та
3441,00 грн. сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача про його перегляд,
поданою протягом десяти днів з дня
отримання копії вказаного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Головуючий: