Справа № 357/799/14-ц Головуючий у І
інстанції Дмитренко А.М.Провадження №
22-ц/780/2155/14 Доповідач у 2
інстанції Волохов Категорія 56
УХВАЛА

Іменем України

10 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Матвієнко Ю.О.,
Мельника Я.С.,

при секретарі Микитенко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 14 лютого 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про стягнення боргу,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з вказаним позовом, мотивуючи свої
позовні вимоги тим, що 12.11.2013 року
ОСОБА_1 взяв у нього в борг кошти в сумі
50 000 грн. на строк до 31.12.2013 року, на
підтвердження чого було оформлено
відповідну письмову розписку.

Посилаючись на те, що відповідач взяті
не себе зобов'язання перед позивачем
виконав не в повному обсязі, після
уточнення своїх позовних вимог, ОСОБА_2
просив стягнути з останнього борг в
сумі 30 000 грн. та судові витрати.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 14 лютого 2014 року позовні вимоги
ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 30 000 грн. боргу та 300 грн.
судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в
якій, просив рішення суду першої
інстанції скасувати та закрити
провадження по вказаній справі з
підстав неправильного застосування
судом норм матеріального та
процесуального права, а також з підстав
неповного з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи та
невідповідності висновків суду
фактичним обставинам справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді - доповідача, дослідивши
матеріали цивільної справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дійшла висновку про те, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. У пункті 2 постанови №14
Пленуму Верховного Суду України від 18
грудня 2009 року „Про судове рішення у
цивільній справі" зазначено, що рішення
є законним тоді, коли суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства
відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив
справу згідно з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин відповідно до
статті 8 ЦПК, а також правильно
витлумачив ці норми. Обґрунтованим
визнається рішення, ухвалене на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, які були
досліджені в судовому засіданні і які
відповідають вимогам закону про їх
належність та допустимість, або
обставин, що не підлягають доказуванню,
а також якщо рішення містить вичерпні
висновки суду, що відповідають
встановленим на підставі достовірних
доказів обставинам, які мають значення
для вирішення справи.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції відповідає
зазначеним вимогам закону.

Згідно ч. І ст.16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
права або майнового права та інтересу.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 передав у борг ОСОБА_1 грошові
кошти у сумі 50 000 грн.

Зі змісту розписки вбачається, що
вказану суму відповідач зобов'язувався
повернути позивачу до 31.12.2013 року ( а.с.
5).

Також судом першої інстанції
встановлено, що відповідач частково
повернув позивачу суму боргу в розмірі
20 000 грн.

Обгрунтованим у зв'язку з
вищенаведеним є висновок суду першої
інстанції про задоволення позову та
стягнення з відповідача на користь
позивача суми боргу з урахуванням
частково сплаченої його частини в
зв'язку з невиконанням ним умов
зобов'язання в порядку, передбаченому
положеннями ст.ст. 526, 1049 ЦК України.

Статті 10, 60 ЦПК України визначають, що
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків встановлених статтею 61 ЦПК
України, частина перша якої передбачає,
що обставини, визнані сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

Проте, в порушення положень ст. 60 ЦПК
України, апелянт не надав належних та
допустимих доказів на підтвердження
своїх доводів, викладених в
апеляційній скарзі про те, що ним
повернуто ОСОБА_2 суму боргу у повному
обсязі.

Таким чином, висновки суду першої
інстанції повністю відповідають
обставинам справи, рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
передбачених законом підстав для його
скасування при апеляційному розгляді
не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1
не спростовують висновків суду першої
інстанції та не є підставою для
скасування законного і обґрунтованого
рішення суду.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
розглянувши спір, повно та всебічно
дослідив й оцінив обставини справи,
надані сторонами докази, застосував
норми матеріального права, що
регулюють спірні правовідносини та
дійшов правильного висновку про
стягнення з відповідача на користь
позивача борг у вказаному розмірі.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає
відхиленню, а рішення має бути залишено
без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 14 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: