Єдиний унікальний номер 248/1873/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/3966/2014
Єдиний унікальний номер
Головуючий у 1 інстанції Сидорова М.В.
Доповідач Гусєв В.В.
Апеляційний суд Донецької області в
головуючого судді
суддів
Гусєва В.В., Кішкіної І.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Харцизького
міського суду Донецької області від 29
квітня 2013 року у цивільній справі за
позовом Обласного комунального
«Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості, -
У березні 2013 року Обласне
комунальне підприємство
«Донецьктеплокомуненерго» звернулось
до суду з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за
Рішенням Харцизького міського
суду Донецької області від 29 квітня 2013
року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОКП
«Донецьктеплокомуненерго»
заборгованість за теплопостачання за
період з січня 2010 року по 1 грудня 2012
року в сумі 2589,88 гривень, суму індексу
інфляції в сумі 173,10 гривень та три
відсотки річних в сумі 207,44 гривні.

Зазначене рішення оскаржене
відповідачем ОСОБА_1, який просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове про відмову у задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. В обгрунтування
доводів апеляційної скарги зазначає,
що послуги від позивача не отримує,
оскільки у зв'язку з неякісним наданням
послуг, він здійснив відключення від
системи централізованого опалення, про
що повідомив позивача та Іловайську
мерію.

Учасники процесу в судове
засідання не з'явилися, про час та місце
судового розгляду повідомлені
належним чином, про що свідчать
отримані ними телефонограми, у зв'язку
з чим, апеляційний суд вважає можливим
розглядати справу у відсутність осіб,
які не з'явилися в судове засідання,
оскільки відповідно до вимог ст. 305 ч. 2
ЦПК України неявка сторін або інших
осіб, які беруть участь у справі,
належним чином повідомлених про час і
місце розгляду справи, не перешкоджає
розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
скарги, апеляційний суд вважає, що
скарга підлягає відхиленню за таких
підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобо*язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Розглядаючи справу, суд повно,
всебічно і об*єктивно перевірив доводи
сторін, надані ними докази, правильно
встановив обставини по справі та
правовідносини сторін та дійшов
правильного висновку про задоволення
позову.

Судом першої інстанції
встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є
власником квартири АДРЕСА_1.

Згідно до особового рахунку №
НОМЕР_1 за відповідачем ОСОБА_1
значиться заборгованість з оплати
послуг з теплопостачання з грудня 2008
року по 01 лютого 2013 року в розмірі 3320,34
гривні (а.с.6).

Як вбачається із акту від 27
жовтня 2009 року, складеного
представниками позивача за участю
ОСОБА_1, в квартирі АДРЕСА_1 проведено
самовільне переобладнання мережі
опалення (а.с.41).

Задовольняючи частково позовні
вимоги, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідач самовільно, без
відповідного дозволу та дотримання
відповідної процедури відключилися
від мережі централізованого опалення,
а тому не виконує належним чином
обов*язки по оплаті за
житлово-комунальні послуги, надані
позивачем.

Такий висновок суду першої
інстанції відповідає вимогам діючого
законодавства.

Згідно ст. 162 ЖК України, плата за
користування жилим приміщенням в
будинку (квартирі), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, встановлюється угодою
сторін. Плата за комунальні послуги
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами. Строки внесення квартирної
плати і плати за комунальні послуги
визначаються угодою сторін. Наймач
зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату і плату за комунальні
послуги.

Відповідно до Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»,
комунальні послуги - результат
господарської діяльності, спрямованої
на задоволення потреби фізичної чи
юридичної особи у забезпеченні
холодною та гарячою водою,
водовідведенням, газо- та
електропостачанням, опаленням, а також
вивезення побутових відходів у
порядку, встановленому законодавством.

Як вбачається зі змісту ст.13
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги», залежно від функціонального
призначення житлово-комунальні
послуги поділяються, зокрема, на
комунальні послуги (централізоване
постачання холодної та гарячої води,
водовідведення, газо - та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо).

Згідно п.5 ч.3 ст. 20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
споживач зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.19, 25 Закону
України «Про теплопостачання»
споживач повинен щомісячно
здійснювати оплату теплопостачальній
організації за фактично отриману
теплову енергію і у разі відмови
споживача оплачувати споживання
теплової енергії, заборгованість
стягується в судовому порядку.

Тарифи на послуги з
теплопостачання та гарячого
водопостачання розроблені управлінням
житлово-комунального господарства
міської ради, та сума оплати
розрахована виходячи із розміру
загальної опалювальної площі квартири,
що підтверджується наданим позивачем
розрахунком.

Посилання відповідача на
відсутність між сторонами письмового
договору є безпідставними, оскільки
відповідно до вимог Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
необхідність укладення договору про
надання житлово-комунальних послуг
передбачена законом і його укладення
визначено як обов'язок, а не право
сторін.

Сама по собі відсутність
письмового договору між сторонами не
може бути підставою для відмови в
позові про стягнення заборгованості за
фактично надані послуги.

Крім того, відповідно до п.1 ч.3 ст.
20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», саме на
споживача покладено обов'язок укласти
договір про надання
житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору.

Враховуючи, що позивачем було
надано достатньо доказів про надання
послуг із теплопостачання відповідачу
в оспорюваний період, проте відповідач
ОСОБА_1 своєчасно і у встановленому
розмірі оплату за послуги за спожиту
теплову енергію не вносить, то суд
обґрунтовано стягнув з нього
заборгованість з урахуванням строку
позовної давності за період з січня 2010
року по 01 грудня 2012 року в сумі 2589,88
гривень, а також інфляційні та 3
відсотки річних за зазначений період.

Апеляційний суд не приймає до
уваги доводи апелянта про те, що він з
2005 року не отримує послуги з
теплопостачання, оскільки письмово
повідомив позивача та Іловайську мерію
про відключення від системи
централізованого опалення.

Зазначені доводи ОСОБА_1 були
предметом дослідження суду першої
інстанції і не спростовують правових
висновків суду та не дають підстав для
висновку про неповне з*ясування судом
обставин по справі.

Частиною 2 статті 383 ЦК України
передбачено, що власник квартири може
на свій розсуд здійснювати ремонт і
зміни у квартирі, наданій йому для
використання як єдиного цілого, за
умови, що ці зміни не призведуть до
порушень прав власників інших квартир
у багатоквартирному житловому будинку
та не порушать санітарно-технічних
вимог і правил експлуатації будинку.

Як вбачається із статті 24 Закону
України «Про теплопостачання»,
споживач теплової енергії має право на
вибір одного або декількох джерел
теплової енергії чи теплопостачальних
організацій, якщо це можливо за
існуючими технічними умовами.

Частиною 2 статті 8 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
передбачено, що стандарти, нормативи,
норми, порядки і правила у сфері
житлово-комунальних послуг
розробляють і затверджують Кабінет
Міністрів України, центральний орган
виконавчої влади у сфері
стандартизації, центральний орган
виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства,
місцеві органи виконавчої влади та
органи місцевого самоврядування в
межах їхніх повноважень та згідно із
законодавством.

Суд врахував, що відповідно до
п.п. 24, 25, 26 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
Постановою КМУ від 21 липня 2005 року зі
змінами від 31 жовтня 2007 року
передбачено, що споживачі можуть
відмовитись від отримання послуг з
централізованого опалення та
постачання гарячої води. Відключення
від мереж централізованого опалення та
постачання гарячої води здійснюється у
разі, коли технічна можливість такого
відключення передбачена затвердженою
органами місцевого самоврядування
схемою теплопостачання, за умови
забезпечення безперебійної роботи
інженерного обладнання будинку та
вжиття заходів щодо дотримання в
суміжних приміщеннях вимог
будівельних норм і правил з питань
проектування житлових будинків,
опалення, вентиляції, кондиціонування,
будівельної теплотехніки: державних
будівельних норм з питань складу,
порядку розроблення, погодження та
затвердження проектної документації
для будівництва, а також норм
проектування реконструкції та
капітального ремонту в частині
опалення.

Відключення здійснюється у
порядку, що затверджується центральним
органом виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.

Міністерством будівництва,
архітектури та житлово-комунального
господарства України наказом № 4 від 22
листопада 2005 року затверджено Порядок
відключення окремих житлових будинків
від мережі централізованого опалення
та постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання.

Відповідач ОСОБА_1 порушив
вказаний порядок, у належній йому
квартирі проведено відключення
системи опалення при відсутності
дозволу органів місцевого
самоврядування, а тому повинен
проводити оплату за надані послуги з
теплопостачання.

Оскільки апеляційним судом не
встановлено порушень судом першої
інстанції при розгляді цієї справи
вимог матеріального чи процесуального
права або неправильної оцінки
досліджених по справі доказів, то
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування судового рішення
немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Харцизького міського
суду Донецької області від 29 квітня 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: