Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

спр. № 336-6447-13ц

пр. № 2-336-52-2014

м. Запоріжжя
9 квітня 2014
року

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Зарютіна П.В.,

при секретарі Чернишовій І.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна
подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

За поданим до суду позовом позивач
просить поділити спільно нажите у
шлюбі із ОСОБА_2 майно, виділивши йому:
жилий будинок по АДРЕСА_2, легковий
автомобіль «ВАЗ 21120 ЗНГ», реєстраційний
номер НОМЕР_1, а відповідачу виділити із
спільно нажитого майна подружжя
квартиру АДРЕСА_1 зі стягненням з
відповідача на користь позивача 25 072,22
гривень компенсації.

У судовому засіданні позивач та
його представник наполягли на поданому
позові, а відповідач позов визнала
частково, зазначаючи на те, що ринкова
вартість спірного будинку складає 352 400
гривень, що значно більше ніж заявлено
позивачем. Крім того, позивач вказує на
те, що на її утриманні перебуває
спільна дитина сторін.

Всебічно з'ясувавши обставини справи,
вивчивши її матеріали, дослідивши
надані у справі докази у сукупності,
суд дійшов до висновку, що заявлений
позов підлягає задоволенню на
підставі встановлених фактичних
обставин справи та відповідних їм
правовідносин.

Так, ст. 70 СК України визначає, що у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

При вирішенні спору про поділ
майна суд може відступити від засади
рівності часток подружжя за обставин,
що мають істотне значення, зокрема якщо
один із них не дбав про матеріальне
забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи
пошкодив спільне майно, витрачав його
на шкоду інтересам сім'ї.

За рішенням суду частка майна
дружини, чоловіка може бути збільшена,
якщо з нею, ним проживають діти, а також
непрацездатні повнолітні син, дочка, за
умови, що розмір аліментів, які вони
одержують, недостатній для
забезпечення їхнього фізичного,
духовного розвитку та лікування.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджується, що з 1991 року по
2013 рік сторони перебували шлюбі та під
час такого шлюбу спільно набули
наступне майно:

- жилий будинок АДРЕСА_2;

- квартиру АДРЕСА_1;

- автомобіль «ВАЗ 211120 ЗНГ», 2007 року
випуску, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1,

що підтверджується рішенням суду
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 2 серпня 2013 року,
договором купівлі-продажу від 30.09.1997
року /а.с. 3/, договором купівлі-продажу
від 09.12.2011 року /а.с. 8/,

Вказані обставини придбання
спірного майна сторони і не оспорювали
у судовому засіданні.

При цьому судом не встановлено
законних підстав для відступлення від
засади рівності часток при поділі
майна подружжя ОСОБА_1 (ч.2 та ч. 3 ст. 70 СК
України), а тому суд має застосувати
саме положення ч.1 ст. 70 СК України.

У судовому засіданні сторони
погодилися із виділенням відповідачу
жилого будинку та автомобіля, а
позивачу - спірної квартири.

Суд дійшов до висновку про
необхідність вказаного розподілу між
сторонами спільного майна, зважаючи на
те, що позивач безпосередньо
користується спірним автомобілем та
мешкає натепер у вищеназваному жилому
будинку, а відповідач з дитиною сторін
вже проживає у вищевказаній квартирі.

Для визначення ж розміру
компенсації відповідачу суд виходить
із наступного.

Так, сторони під час судового
розгляду не спорювали вартість
спірного автомобіля та квартири, яка
згідно висновку експертного авто
товарознавчого дослідження № 769 від
14.092013 року /а.с. 42/ та звіту № 2204/13 від
28.12.2012 року /а.с. 101/ відповідно складає 33
605,44 гривень та 238 301 гривень.

Як вже зазначалося судом позивач
просив суд, при виділенні відповідачу
спірної квартири, стягнути 25 072,22
гривень компенсації, натомість,
позивач, заперечила на вказану суму
компенсації, зазначаючи на те, що
ринкова вартість спірного будинку
складає саме 352 400 гривень.

Проте відповідач на підтвердження
своїх тверджень посилалася лише на
висновок експерта про ринкову вартість
об'єкта оцінки /а.с. 154/, але суд критично
оцінює вказаний висновок, зважаючи на
те, що останній взагалі не відповідає
вимогам, встановленим для висновку
експерта.

Натомість, на думку суду, таким
вимогам відповідають як вищевказані
експертні висновки /а.с. 42, 101/, так і
висновок № 1/14 судової
будівельно-технічної експертизи від
13.01.2014 року, згідно якого ринкова
вартість спірного жилого будинку
становить 254 840 гривень.

Названі експертні висновки
обґрунтовуються наявними у матеріалах
справи доказами та не викликають у суду
сумніву в їх правильності.

Таким чином, загальна вартість
всього спірного майна складає 526 746, 44
гривен, а його половина - 263 373,22 гривень,
що є на 25 072,22 гривень менше ніж вартість
майна, яке виділяється відповідачу.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 65, 60, 69, 70, 114 СК України,
ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60-61, 88, 212-215, 218 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Виділити у власність ОСОБА_1 наступне
спільно нажите у шлюбі із ОСОБА_2 майно:

- жилий будинок АДРЕСА_2;

- автомобіль «ВАЗ 211120 ЗНГ», 2007 року
випуску, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1.

Виділити у власність ОСОБА_2
наступне спільно нажите у шлюбі із
ОСОБА_1 майно - квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в
рахунок компенсації меншої загальної
вартості виділеного їй майна - 25 072,22
гривень.

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд Запорізької області
через Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя протягом 10 днів після
проголошення рішення шляхом подання
апеляційної скарги.

Суддя
П.В Зарютін