У х в а л а

28 квітня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної
О.О.,суддів:Дем'яносова М.В., Кафідової
О.В.,Фаловської І.М., Юровської
Г.В.,розглянувши заяву ОСОБА_6 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 жовтня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_7 до публічного
акціонерного товариства
«Конверсбанк», треті особи: ОСОБА_8, яка
діє в інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
орган опіки та піклування Печерської
районної в м. Києві державної
адміністрації, про визнання недійсним
договору про іпотечний кредит; за
зустрічним позовом публічного
акціонерного товариства «Конверсбанк»
до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості
та звернення стягнення на предмет
іпотеки,

в с т а н о в и л а :

У березні 2009 року ОСОБА_7 звернувся до
суду з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Партнер-Банк» (далі - ТОВ
«Партнер-Банк»), правонаступником
якого є публічне акціонерне товариство
«Конверсбанк» (далі - ПАТ
«Конверсбанк»), треті особи: ОСОБА_8, яка
діє в інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
орган опіки та піклування Печерської
районної в м. Києві державної
адміністрації, про визнання недійсним
договору про іпотечний кредит.

У листопаді 2010 року ПАТ «Конверсбанк»
звернулося до суду з зустрічним
позовом до ОСОБА_7 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 1 лютого 2011 року у задоволенні
позову ОСОБА_7 відмовлено.

Зустрічний позов ПАТ «Конверсбанк»
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7
на користь ПАТ «Конверсбанк» 2 874 346,38
грн суму заборгованості за договором. У
рахунок погашення заборгованості
звернуто стягнення на предмет іпотеки -
квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_7
Встановлено спосіб реалізації
предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1,
шляхом надання права ПАТ «Конверсбанк»
укладати від свого імені договір
купівлі-продажу предмета іпотеки
будь-якій особі-покупцеві. Ціна продажу
предмета іпотеки встановлюється за
згодою між

ОСОБА_7 та ПАТ «Конверсбанк» або на
підставі оцінки майна суб'єктом
оціночної діяльності, на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна. У решті позову відмовлено.
Вирішено питання стягнення удових
витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
2 червня 2011 року рішення суду першої
інстанції в частині стягнення з ОСОБА_7
на користь ПАТ «Конверсбанк» суми
заборгованості за договором у розмірі
2 874 346,38 грн скасовано, а в
частині звернення стягнення на предмет
іпотеки змінено та викладено в
наступній редакції. У рахунок
погашення заборгованості ОСОБА_7 за
договором іпотечного кредиту від 3
серпня 2007 року перед ПАТ «Конверсбанк»
у розмірі 2 874 346,38 грн звернуто
стягнення на предмет іпотеки - на
квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_7 В
іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18 жовтня 2013 року
ОСОБА_6 відмовлено у відкритті
касаційного провадження у зазначеній
цивільній справі, на підставі п. 5 ч. 4
ст. 328 ЦПК України.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_6 про перегляд зазначеної ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з підстав неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції зазначених
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник посилається на ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 15 червня 2010 року, 23 лютого, 30
листопада , 21 грудня 2011 року, 29 лютого, 14
березня, 21 березня 2012 року.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до ст. 356 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень подається
протягом трьох місяця з дня ухвалення
судового рішення, щодо якого подано
заяву про перегляд, або з дня ухвалення
судового рішення, на яке здійснюється
посилання, на підтвердження підстав,
установлених пунктом 1 частини
першої статті 355 цього Кодексу, якщо
воно ухвалено пізніше, але не пізніше
одного року з дня ухвалення судового
рішення, про перегляд якого подається
заява.

У поданій заяві заявник порушує
питання про поновлення строку на
подання заяви про перегляд судового
рішення, посилаючись на поважність
причин його пропуску.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ЦПК України суд
поновлює або продовжує строк,
встановлений відповідно законом або
судом за клопотанням сторони або іншої
особи у разі його пропущення з поважних
причин.

Колегія суддів розглянувши заяву про
поновлення строку для подання заяви
про перегляд судових рішень, визнала її
такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року
№ 11 «Про судову практику
застосування статей 353-360 Цивільного
процесуального кодексу України»
постановлення касаційною інстанцією
ухвали про скасування рішення судів
нижчих інстанцій із передачею справи
на новий розгляд не означає
остаточного вирішення спору у справі
застосування норм матеріального права
для вирішення спору по суті, тому
відповідні ухвали не можуть бути
предметом перегляду в порядку,
передбаченому главою 3 розділу V ЦПК
України, і на них не може здійснюватися
посилання на підтвердження підстави,
встановленої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК України.

Враховуючи, що ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 15 червня 2010 року, 23 лютого, 30
листопада , 21 грудня 2011 року, 29 лютого, 14
березня, 21 березня 2012 року не є
остаточними, на них не може
здійснюватися посилання на
підтвердження підстави, встановленої
пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 359 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Поновити заявнику строк на подачу
заяву про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 жовтня 2013 року

У допуску до
провадження Верховного Суду України
справи за позовом ОСОБА_7 до публічного
акціонерного товариства
«Конверсбанк», треті особи: ОСОБА_8, яка
діє в інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
орган опіки та піклування Печерської
районної в м. Києві державної
адміністрації, про визнання недійсним
договору про іпотечний кредит; за
зустрічним позовом публічного
акціонерного товариства «Конверсбанк»
до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості
та звернення стягнення на предмет
іпотеки, за заявою ОСОБА_6 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18 жовтня 2013 року
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді:

М.В. Дем'яносов

О.В. Кафідова

І.М. Фаловська

Г.В. Юровська