РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/15969/13-ц

2/643/499/14

26.05.2014
року

м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у
складі: головуючого судді - Яремчука
В.І., при секретарі - Новаковій Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 міської ради і Московського РВ у
м. Харкові ГУ ДМС України у Харківській
області, 3-ті особи: ОСОБА_4 і ОСОБА_5, про
виселення зі зняттям з реєстраційного
обліку та про укладення нового
договору найму житлового приміщення, -

В С Т А Н О В И В:

До суду 14 жовтня 2013 року надійшла
позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
міської ради і Московського РВ у м.
Харкові ГУ ДМС України у Харківській
області, 3-ті особи: ОСОБА_4 і ОСОБА_5, про
виселення ОСОБА_2 із квартири АДРЕСА_1
зі зняттям з його реєстраційного
обліку та про укладення нового
договору найму житлового приміщення з
позивачкою ОСОБА_1, як основним
наймачем.

В обґрунтування позову позивачка
посилається на те, що спірна квартира
АДРЕСА_1 була виділена її батькам на
підставі ордера № 630 серії А, виданого
23.07.1973 року виконавчим комітетом
Київської районної ради депутатів м.
Харкова. Після смерті батьків рішенням
виконавчого комітету ОСОБА_3 міської
ради від 20.12.2011 р. № 911 вона, ОСОБА_1, зі
згоди всіх членів сім’ї була визнана
наймачем трьохкімнатної ізольованої
квартири № 655 жилою площею 43,8 кв.м. по
вул. Ак. Павлова, 140 в м. Харкові в складі
чотирьох осіб: ОСОБА_1 – основний
наймач, ОСОБА_4 – сестра, ОСОБА_2 – брат,
ОСОБА_5 – син. Згідно рішення
апеляційного суду Харківської області
від 27.02.2013 р., що набрало законної сили
ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20.06.2013 р., та
рішення виконавчого комітету ОСОБА_3
міської ради від 10.04.2013 р. № 200, вона,
ОСОБА_1 з сім’єю складом 3 особи (вона,
син і донька) була визнана наймачем
однієї кімнати жилою площею 16,0 кв.м.,
ОСОБА_4 з сім’єю складом 3 особи (вона та
дві доньки) визнана наймачем однієї
кімнати жилою площею 14,8 кв.м., а ОСОБА_2
має бути наймачем однієї кімнати жилою
площею 13,0 кв.м. в трьохкімнатній
квартирі АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_2 в
період з листопада 2011 року до 2013 року
самовільно зайняв кімнату площею 16,0
кв.м. у спірній квартирі, яку
використовував не за призначенням, як
офіс приватного підприємця.

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у
повному обсязі, посилаючись на те, що у
спірній квартирі вона разом з дітьми
проживає постійно, в дійсний час займає
разом з дітьми кімнату площею 16,0 кв.м.,
її сестрі ОСОБА_4 разом з дітьми
виділена кімната площею 14,8 кв.м.,
відповідач ОСОБА_2 – син її батька від
другого шлюбу, у квартирі
зареєстрований, але не проживає, інколи
приходить, використовує квартиру як
офісне приміщення для своєї
підприємницької діяльності,
відповідач має інше житло для
проживання, проживає разом з дружиною і
сином у трьохкімнатній квартирі
АДРЕСА_2, відповідач вчиняє сварки та
створює неможливі умови для
проживання, просила позов
задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_6, який
діє на підставі довіреності (а.с.16), в
суді позовні вимоги підтримав,
зазначивши, що зі згоди свого батька
відповідач використовував кімнату
площею 16 кв.м., в якій проживали його
батьки, під свій офіс, використовує
кімнату та квартиру не за призначенням,
просив позов задовольнити.

Представник відповідача адвокат
ОСОБА_7, яка діє на підставі ордеру та
договору про надання правової допомоги
(а.с.26,27), позовні вимоги не визнала,
зазначивши, що відповідач ОСОБА_2
народився, жив та зареєстрований у
спірній квартирі, в дійсний час всі
кімнати виділені всім сторонам у
справі, позивачка є наймачем іншого
житла, а саме кімнати площею 16 кв.м.,
відповідач згідно рішення виконкому
ОСОБА_3 міської ради від 05.03.2014 р. є
наймачем кімнати площею 13 кв.м. у
квартирі АДРЕСА_1, відповідач сплачує
за комунальні послуги, через конфлікти
він не може постійно проживати у
зазначеній квартирі, спірні відносини
між сторонами виникли після смерті
батька сторін з приводу користування
квартирою та через відсутність згоди
відповідача на приватизацію
зазначеною квартири, просила у
задоволенні позову відмовити.

Відповідач Московський РВ у м.
Харкові ГУ ДМС України у Харківській
області просив розглядати справу за
відсутністю його представника та
прийняти рішення на розсуд суду, про що
надав письмову заяву.

Відповідач ОСОБА_3 міська рада в
судове засідання не з’явився, про час і
місце розгляду справи сповіщений
належним чином, причину неявки суду не
повідомив.

Треті особи: ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в
судове засідання не з’явились, про час
і місце розгляду справи сповіщені
належним чином.

Суд, заслухавши пояснення сторін
та дослідивши письмові докази,
встановив такі факти та відповідні ним
правовідносини.

За ухвалою Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20.06.2013 р. залишено без змін
рішення апеляційного суду Харківської
області від 27.02.2013 р., яким виділено в
користування ОСОБА_1 з сином ОСОБА_5 та
дочкою ОСОБА_8 жилу кімнату площею 16
кв.м. з балконом в квартирі АДРЕСА_3;
виділено в користування ОСОБА_4 з двома
неповнолітніми дочками ОСОБА_9 та
ОСОБА_10 жилу кімнату площею 14,8 кв.м. з
балконом в квартирі АДРЕСА_3; виділено в
користування ОСОБА_2 жилу кімнату
площею 13 кв.м. в квартирі АДРЕСА_3 (а.с.8).

З урахуванням рішення
апеляційного суду Харківської області
від 27.02.2013 р. рішенням виконавчого
комітету ОСОБА_3 міської ради від 10.04.2013
р. № 200 визнано ОСОБА_1 наймачем однієї
кімнати житловою площею 16,0 кв.м. в
комунальній квартирі АДРЕСА_3 зі
складом сім’ї 3 особи: ОСОБА_1 наймач,
ОСОБА_5 син, ОСОБА_8 дочка; визнано
ОСОБА_11 наймачем однієї кімнати
житловою площею 14,8 кв.м. в комунальній
квартирі АДРЕСА_3 зі складом сім’ї 3
особи: ОСОБА_4 наймач, ОСОБА_9 дочка,
ОСОБА_10 дочка (а.с.9,10).

В дійсний час у кімнаті 16,0 кв.м.
квартири АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1,
її дочка ОСОБА_8 і її син ОСОБА_5,
сусідами по квартирі є ОСОБА_4 з
сім’єю, яка займає кімнату 14,8 кв.м. та
ОСОБА_2 який займає кімнату площею 13,0
кв.м., що підтверджується ксерокопією
довідки з місця проживання про склад
сім’ї і прописку (а.с.11).

Згідно рішення виконавчого
комітету ОСОБА_3 міської ради від 05.03.2014
р. № 123, визнано ОСОБА_2 наймачем однієї
кімнати житловою площею 13,0 кв.м. у
комунальній квартирі АДРЕСА_4 зі
складом сім’ї 1 особа, з урахуванням
рішення апеляційного суду Харківської
області від 27.02.2013 р.

Відповідно до положень ст. 9
Житлового Кодексу України, ніхто не
може бути виселений із займаного
житлового приміщення або обмежений у
праві користування жилим приміщенням
інакше як з підстав і в порядку,
передбачених законом.

Згідно ч.1 ст. 116 Житлового Кодексу
України, якщо наймач, члени його сім’ї
або інші особи, які проживають разом з
ним, систематично руйнують чи псують
жиле приміщення, або використовують
його не за призначенням, або
систематичним порушенням правил
соціалістичного співжиття роблять
неможливим для інших проживання з ними
в одній квартирі чи в одному будинку, а
заходи запобігання і громадського
впливу виявилися без результативними,
виселення винних на вимогу наймодавця
або інших заінтересованих осіб
провадиться без надання іншого жилого
приміщення.

Згідно ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в України», зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі: заяви особи
або її законного представника;
судового рішення, яке набрало законної
сили, про позбавлення права власності
на житлове приміщення або право
користування житловим приміщенням, про
виселення, про визнання особи безвісно
відсутньою або оголошення її померлою;
свідоцтва про смерть.

Судом встановлено, що позивачка
ОСОБА_1 визнана наймачем однієї кімнати
площею 16,0 кв.м. у квартирі АДРЕСА_1, а
відповідач ОСОБА_2 визнаний наймачем
однієї кімнати площею 13,0 кв.м. у
квартирі АДРЕСА_1. Отже, вимога
позивачки про виселення без надання
іншого жилого приміщення, на підставі
ст. 116 Житлового Кодексу УРСР,
відповідача ОСОБА_2, із житлового
приміщення, наймачем або членом сім’ї
наймача якого вона не являється, зі
зняттям його з реєстраційного обліку і
укладенням з нею договору найму жилого
приміщення, безпідставна та суперечить
закону.

З цих підстав позовні вимоги не
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

На підставі викладеного та
керуючись до ст.ст. 9, 116 України, ст. 7
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в України», ст. ст. 10,11, 60, 74,
169, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 міської ради і Московського РВ у
м. Харкові ГУ ДМС України у Харківській
області, про виселення ОСОБА_2 із
квартири № 655, розташованої у будинку №
140 по вул.. Академіка Павлова у м.
Харкові, яка перебуває у комунальній
власності, зі зняттям відповідача з
реєстраційного обліку та про укладення
з позивачкою нового договору найму
цього житлового приміщення –
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Московський районний суд м. Харкова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
(ОСОБА_12І.)