Справа № 363/4522/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді Підкурганного
В.В.

при секретарі Подшибякіній
О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вишгороді
заяву в інтересах ОСОБА_1 подану її
представником ОСОБА_2 про перегляд
заочного рішення у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про
стягнення суми заборгованості за
договором про надання споживчого
кредиту, процентів, нарахованих за
користування кредитом та пені,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Вишгородського
районного суду Київської області від 25
грудня 2013 року завершено розгляд
зазначеної справи, а позов ПАТ
«УкрСиббанк» - задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним
рішенням, ОСОБА_2 в інтересах
відповідача ОСОБА_1 подав до суду заяву
про перегляд заочного рішення в
порядку статті 228 ЦПК України.

Свою заяву мотивував тим, що повістку
про виклик до суду на 25 грудня 2013 року
відповідач ОСОБА_1 не отримувала у
зв'язку з тим, що в цей час перебувала за
межами України. Також ОСОБА_1 не могла
надати письмові заперечення проти
позову оскільки взагалі не отримувала
примірник позовної заяви та письмових
доказів доданих до неї.

Свої заперечення обґрунтовує тим, що
судом не в повному обсязі з'ясовані усі
обставини, що мають суттєве значення
для вирішення справи, а обставини на
які посилається позивача як на
підставу своїх вимог, потребують
додаткового дослідження та з'ясування
оскільки не відповідають вимогам
статей 57-59 ЦПК України.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечував проти
скасування заочного рішення за
відсутності законних підстав.

У судове засідання заявник та
відповідачі не з'явилися, про місце,
день та час розгляду заяви були
повідомлені належним чином, причини
неявки суду не відомі.

Однак, в силу положень частини 1 статті
231 ЦПК України неявка осіб, належним
чином повідомлених про час і місце
засідання, не перешкоджає розгляду
заяви.

Дослідивши матеріали цивільної справи,
подану заяву про перегляд заочного
рішення, суд вважає, що заява не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У відповідності до пунктів 1-2
частини 3 статті 231 ЦПК України суд може
своєю ухвалою за результатами розгляду
заяви про перегляд заочного рішення
залишити її без задоволення або
скасувати заочне рішення і призначити
справу до розгляду в загальному
порядку.

Відповідно до частини 1 статті 232
ЦПК України, заочне рішення підлягає
скасуванню, якщо судом буде
встановлено, що відповідач не з'явився
в судове засідання та не повідомив про
причини неявки з поважних причин і
докази, на які він посилається, мають
істотне значення для правильного
вирішення справи.

Так, заявник стверджує, що копію
позовної заяви з доданими до неї
документами та повідомлення про виклик
до суду на 25 грудня 2014 року ОСОБА_1 не
отримувала у зв'язку з тим, що
перебувала за межами України тому не
могла знати про розгляд справи. Однак,
дане твердження суд не може прийняти до
уваги, оскільки судові повідомлення
про виклик відповідача в судові
засідання призначені на 9 грудня 2013
року та 25 грудня 2013 року направлялися
на адресу відповідача ОСОБА_1
рекомендованим листом з повідомленням
і були вручені особисто відповідачу
під розпис.

Крім того, судом зазначається про те, що
заявником не надано суду жодних
доказів які б могли мати істотне
значення для розгляду справи, та не
надав підтвердження обставин на які
він посилається.

Законодавець, врегульовуючи процедуру
перегляду заочного рішення і
визначаючи підстави для задоволення
подібного роду заяв, чітко визначив, що
у випадку, коли судом буде встановлено,
що відповідач не з'явився до суду та не
повідомив про причини неявки із
поважних причин і докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення справи,
заочне рішення підлягає скасуванню
(частина 1 статті 232 ЦПК України).

Тобто, суд приходить до висновку, що для
скасування заочного рішення потрібно
не лише наявність поважності причин
неявки відповідача до суду, а й
аргументи заявника про те, що обставини
по справи впливали б на зміст судового
рішення. За сукупності цих двох умов
суд вправі скасувати заочне рішення і
призначити справу до розгляду.

Відповідно до статті 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, суд
вважає, що підстав для скасування
заочного рішення суду та призначення
справи до розгляду в загальному
порядку не вбачається, а тому в
задоволені заяви слід відмовити.

Також, суд вважає за доцільне
роз'яснити відповідачу положення
частини 4 статті 231 ЦПК України, а саме,
що у разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене у
загальному порядку, встановленому цим
Кодексом.

Керуючись статтею 231-232 ЦПК
України,

УХВАЛИВ:

заяву в інтересах ОСОБА_1 подану
її представником ОСОБА_2 про перегляд
заочного рішення у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про
стягнення суми заборгованості за
договором про надання споживчого
кредиту, процентів, нарахованих за
користування кредитом та пені -
залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути
оскаржене у загальному порядку,
встановленому цим Кодексом шляхом
подачі апеляційної скарги до
Апеляційного суду Київської області
через Вишгородський районний суд. У
цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

У відповідності до статті 293 ЦПК
України ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя