РІШЕННЯ

Іменем України

22 травня 2014 року Ворошиловський
районний суд м. Донецька у складі:

головуючого - судді Пруднікової Г.М.,

при секретарі – Чайці Ю.В.,

за участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Виконавчого
комітету Ворошиловської районної у м.
Донецьку ради, третя особа
Реєстраційна служба Ворошиловського
районного управління юстиції у м.
Донецьку, про визнання договору
дійсним, припинення права власності,
встановлення факту помилки та визнання
права власності, –

встановив:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
звернулись до суду із позовом до
Виконавчого комітету Ворошиловської
районної у м. Донецьку ради, третя особа
Реєстраційна служба Ворошиловського
районного управління юстиції у м.
Донецьку, про визнання договору
дійсним, припинення права власності,
встановлення факту помилки та визнання
права власності, посилаючись на
наступні обставини.

В 1997 році ними було приватизовано в
рівних частках чотирьохкімнатну
квартиру №3 в будинку №15 «а» по
проспекту Гвардійському в місті
Донецьку загальною площею 100,5 кв.м.,
житловою площею 63,6 кв.м.

У зв'язку з тяжким матеріальним
становищем та неможливістю сплачувати
комунальні послуги за 100,5 кв.м., ними
було вирішено обміняти вищевказану
квартиру на більш меншу по квадратурі.
В грудні 1997р. було досягнуто усної
домовленості з ОСОБА_5 стосовно обміну
належної ним на праві власності
чотирьохкімнатної квартири на
трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, що
належала ОСОБА_5 на праві приватної
власності.

31.12.1997 р. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (діючого за
себе та неповнолітніх дітей) було
укладено з ОСОБА_5 на Товарній біржі
«СТРОЙ-ІНВЕСТ» договір
міни №743/21. За умовами вказаного
договору, вони передали ОСОБА_5
чотирьохкімнатну квартиру №3 в будинку
№15 «а» по проспекту Гвардійському в м.
Донецьку, загальною площею 100,5 кв.м.,
житловою площею 63,6 кв.м., в обмін на
трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 47,4 кв.м., житловою
площею 34,5 кв.м., що належала ОСОБА_5 на
підставі договору купівлі-продажу
№680/41 від 25.12.1997 р. Обмін квартир було
здійснено з доплатою 6 300 грн., які ними
було отримано від ОСОБА_5

На час укладання вищевказаного
договору міни між ними та ОСОБА_5 було
досягнуто згоди щодо всіх істотних
умов договору. Після укладання
договору міни, ОСОБА_6 передала їм всі
правовстановлюючі документи на спірну
квартиру, тобто фактично передала
квартиру у власність. Одразу ними були
переоформлені договори на надання
комунальних послуг на водопостачання,
газопостачання та на користування
електричною енергією на ім'я батька
ОСОБА_3.

Право власності на трьохкімнатну
квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано
04.01.1998 р. в Державному комунальному
підприємстві «Бюро технічної
інвентаризації м. Донецька» за
реєстровим №403, що підтверджується
реєстраційним посвідченням.

Вони не посвідчували нотаріально
договір міни, оскільки були юридично
необізнані.

Під час укладання вищевказаного
договору міни працівниками товарної
біржі помилково до договору міни був
вписаний неповнолітній (на час смерті)
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, т.я. Айхан помер ще
15.10.1983р.

Враховуючи викладене вище, просили суд
визнати дійсним договір міни №743/21
укладений 31.12.1997 року між ОСОБА_4, ОСОБА_3
(діючого за себе та неповнолітніх
дітей) з однієї сторони та ОСОБА_5 з
іншої сторони на Товарній біржі «СТРОЙ
ІНВЕСТ» ; припинити право
власності ОСОБА_7 29.09.1983р.н. на частку
квартири АДРЕСА_1; встановити факт
помилки в договорі міни №743/21
укладеного 31.12.1997 року на Товарній
біржі «СТРОЙ-ІНВЕСТ» та
реєстраційному посвідченні від 04.01.1998р.
№403, виданого Державним комунальним
підприємством «Бюро технічної
інвентаризації м. Донецька» щодо запису про право власності на
квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_8 огли
ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати право власності
за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 по 1/4
частці квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачі
підтримали позовні вимоги в повному
обсязі, надали пояснення, аналогічні
викладеним в позовній заяві, просили
позов задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з’явився, повідомлявся
судом про час та місце розгляду справи
належним чином, надав заперечення на
позов, в яких просив відмовити
позивачам в повному обсязі, оскільки
Виконавчий комітет Ворошиловської
районної у м. Донецьку ради не є
належним відповідачем по справі.

Представник 3-ї особи в судове
засідання не з’явився, повідомлявся
судом про час та місце розгляду справи
належним чином, надав заяву про розгляд
справи за його відсутності.

Суд вислухавши пояснення позивачів,
дослідивши матеріали справи в їх
сукупності, вважає, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню
виходячи з наступного.

Як встановлено судом, 31.12.1997 року між
ОСОБА_4, ОСОБА_3 (діючим за себе та
неповнолітніх дітей)з однієї сторони
та ОСОБА_5, діючої з іншої сторони, на
товарній біржі «СТРОЙ-ИНВЕСТ» було
укладено договір міни №743/21, згідно
якого вони передали ОСОБА_5
чотирьохкімнатну квартиру №3 в будинку
№15 «а» по проспекту Гвардійському в м.
Донецьку, загальною площею 100,5 кв.м.,
житловою площею 63,6 кв.м., в обмін на
трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 47,4 кв.м., житловою
площею 34,5 кв.м., що належала ОСОБА_5 на
підставі договору купівлі-продажу
№680/41 від 25.12.1997 р. Обмін квартир було
здійснено з доплатою 6 300 грн., які ними
було отримано від ОСОБА_5

Згідно ст.242 ЦК УРСР 1963 року, до
договору міни застосовуються
відповідно правила про договір
купівлі-продажу, якщо інше не випливає
з змісту відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст.227 ЦК УРСР 1963 року,
договір купівлі-продажу жилого
будинку повинен бути нотаріально
посвідчений, якщо хоча б однією з
сторін є громадянин. Недодержання цієї
вимоги тягне недійсність договору
(стаття 47 цього Кодексу).

Згідно ст.47 ЦК УРСР 1963 року нотаріальне
посвідчення угод обов'язкове лише у
випадках, зазначених у законі.
Недодержання в цих випадках
нотаріальної форми тягне за собою
недійсність угоди з наслідками,
передбаченими частиною другою статті 48
цього Кодексу.

Якщо одна з сторін повністю або
частково виконала угоду, що потребує
нотаріального посвідчення, а друга
сторона ухиляється від нотаріального
оформлення угоди, суд вправі за вимогою
сторони, яка виконала угоду, визнати
угоду дійсною. В цьому разі наступне
нотаріальне оформлення угоди не
вимагається.

ЦК УРСР 1963 року, який був чинний на час
виникнення спірних правовідносин, на
відміну від діючого ЦК України, не
розкриває терміну нерухомого майна, а
саме яке майно слід вважати нерухомим.

Вимоги статті 227 ЦК УРСР 1963 року щодо
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу поширюються тільки на
договори купівлі-продажу (міни)
житлового будинку. Тому у даному
випадку, нотаріальне посвідчення угод
(правочинів) щодо відчуження об'єктів
іншого нерухомого майна (квартир,
земельних ділянок, а також об'єктів,
розташованих на земельній ділянці,
переміщення яких є неможливим без їх
знецінення та зміни їх призначення), не
є обов'язковим.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про
товарну біржу» (в редакції, що діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин) угоди, зареєстровані на
біржі, не підлягають нотаріальному
посвідченню

Таким чином, укладання договору міни
спірної квартири на товарній біржі
відповідало вимогам діючого на той час
законодавства, та не потребувало
подальшого нотаріального посвідчення.

В п.11 договору вказано, що покупець
набуває право власності на квартиру з
моменту реєстрації в Бюро технічної
інвентаризації.

Право власності на трикімнатну
квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано
04.01.1998р. в Державному комунальному
підприємстві «Бюро технічної
інвентаризації м. Донецька» за
реєстровим №403, що підтверджується
реєстраційним посвідченням.

Таким чином, вбачається, що позивачами
було в повному обсязі виконано умови
договору і тому вони на законних
підставах набули право власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Виходячи з викладеного, договір міни
№743/21 від 31.12.1997 року додаткового
визнання його дійсним не потребує, у
зв’язку із чим суд відмовляє позивачам
в задоволенні вимоги про визнання
дійсним договору міни №743/21, укладеного
31.12.1997 року між ОСОБА_4, ОСОБА_3 (діючого
за себе та неповнолітніх дітей) з
однієї сторони та ОСОБА_5 з іншої
сторони на Товарній біржі «СТРОЙ
ІНВЕСТ» .

В іншій частині позовні вимоги
підлягають задоволенню з огляду на
наступне.

Згідно п. 6 договору міни №743/21 від 31.12.1997
року, право власності на квартиру
АДРЕСА_1 на праві спільної часткової
власності в рівних частках (по 1/5
частині)переходить ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7.

Відповідно до свідоцтва про смерть
(повторне), ОСОБА_7 помер 15.10.1986 року,
тобто на момент укладення договору
міни, 31.12.1997 року, його помилково було
включено до переліку співвласників
квартири АДРЕСА_1.

Враховуючи викладене вище, суд вважає
за необхідне встановити факт помилки в
договорі міни №743/21 від 31.12.1997 року,
укладеному на Товарній біржі
«СТРОЙ-ІНВЕСТ», та реєстраційному
посвідченні від 04.01.1998 р. №403, виданому
Державним комунальним підприємством
«Бюро технічної інвентаризації м.
Донецька» щодо запису про право
власності на квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_8
огли ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 15.10.1986
року.

Таким чином, у зв’язку із помилковим
включенням ОСОБА_7 до переліку
співвласників квартири АДРЕСА_1,
підлягає припиненню право власності
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, на частку квартири
АДРЕСА_1

Після припинення права власності
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, на частку квартири
АДРЕСА_1, право власності на квартиру
АДРЕСА_1 підлягає розподілу між
позивачами в рівних частинах по 1/4
частці кожному.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 1, 3, 5, 6, 10, 11, 60, 213, 214, 215 ЦПК України,
суд –

вирішив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
Виконавчого комітету Ворошиловської
районної у м. Донецьку ради, третя особа
Реєстраційна служба Ворошиловського
районного управління юстиції у м.
Донецьку про визнання договору
дійсним, припинення права власності,
встановлення факту помилки та визнання
права власності – задовольнити
частково.

Встановити факт помилки в договорі
міни №743/21 від 31.12.1997 року та
реєстраційному посвідченні від 04.01.1998
р. №403, виданому Державним комунальним
підприємством «Бюро технічної
інвентаризації м. Донецька», щодо
запису про право власності на квартиру
АДРЕСА_2 ОСОБА_8 огли, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
помер 15.10.1986 року.

Припинити право власності ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на 1/5 частку квартири
АДРЕСА_1.

Визнати право власності за ОСОБА_9,
РНОКПП НОМЕР_1, на 1/4 частку квартири
АДРЕСА_1.

Визнати право власності за ОСОБА_2,
РНОКПП НОМЕР_2, на 1/4 частку квартири
АДРЕСА_1.

Визнати право власності за ОСОБА_3,
РНОКПП НОМЕР_3, на 1/4 частку квартири
АДРЕСА_1.

Визнати право власності за ОСОБА_4,
РНОКПП НОМЕР_4, на 1/4 частку квартири
АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Донецької області
через Ворошиловський районний суд м.
Донецька протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Ворошиловського районного

суду міста
Донецька

Г.М. Пруднікова