АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №6418113/13-ц
Провадження№22-ц/790/3446/2014
1-ї інстанції: Онупко М.Ю.
Категорія: право власності
Доповідач: Трішкова І.Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року Судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого
-Трішкової І.Ю.,

суддів:
- Крилової Т.Г., Швецової Л.А.,

при секретарі
- Гребенщиковій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 на рішення Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 27 березня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, треті особи: Колектив власників
автогаражів "Металіст", ОСОБА_6, ОСОБА_7
про встановлення факту та визнання
права власності,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка звернулась до суду з
зазначеним позовом, в якому просила
встановити факт проживання її однією
сім'єю з ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2,
в період з 18.09.2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_2, та
визнати за неї в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_8 право
власності на: автомобіль ВАЗ 2103,
державний номер НОМЕР_1, гараж НОМЕР_2 в
колективі власників авто гаражів
"Металіст" за адресою АДРЕСА_2,
заробітну плату ОСОБА_8, нараховану
йому, але не виплачену за життя на ДП
«Завод ім.Малишева» у розмірі 5563,61 грн.,
пенсію, нараховану ОСОБА_8 Пенсійним
фондом Комінтернівського району у
розмірі 1052 грн., посилаючись на те, що з
вересня 2004 року вона почала спільне
життя однією сім'єю з ОСОБА_8 в квартирі
за адресою АДРЕСА_3, що належить їй на
праві власності, і мешкала з ним однією
сім'єю за вказаною адресою до
ІНФОРМАЦІЯ_2. до дати смерті ОСОБА_8. Але
весь цей час ОСОБА_8 був зареєстрований
за адресою: АДРЕСА_1. Позивачка з ОСОБА_8
вели спільне господарство, вона
сплачувала за комунальні послуги, та
протягом 2006-2012 років супроводжувала
його на обстеження до приватного
медичного кабінету.

Після смерті ОСОБА_8 залишився
гараж НОМЕР_2 в колективі власників
автогаражів "Металіст" за адресою
АДРЕСА_2 вартістю 60000 грн. та автомобіль
ВАЗ 2103, 1976 р.в., держ. № НОМЕР_1 вартістю
15000 грн., а також позивач вважає, що їй як
члену сім'ї належить заробітна плата
ОСОБА_8, нарахована йому але не отримана
ним за життя на ДП «Завод ім. В.О.
Малишева» та нарахована пенсія у
розмірі 1052 грн.

Позивачка як спадкоємець четвертої
черги звернулась з заявою до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини, спадкоємці попередніх черг
спадок не прийняли або відсутні.

Відповідач ОСОБА_5 до судового
засідання не з'явилася, про час та місце
розгляду справи була повідомлена
належним чином. В наданій до суду заяві
просила задовольнити позовні вимоги
позивача в повному обсязі та зазначила,
що позивач та її брат ОСОБА_8 дійсно
проживали близько 8 років, та за життя
останній хотів переоформити на ОСОБА_4
спірний автомобіль та гараж. Також
відповідач зазначила, що не претендує
на спадщину після свого померлого
брата.

Представник третьої особи Колективу
власників автогаражів "Металіст" в
частині позовних вимог щодо визнання
права власності позивача на спірний
гараж заперечував, посилаючись на те,
що вказаний гараж за договором продажу
паєнакопичення на даний час
знаходиться в користуванні ОСОБА_7,
якого було прийнято в члени вказаного
кооперативу. Щодо задоволення інших
позовних вимог, представник третьої
особи у їх вирішенні поклався на розсуд
суду.

Третя особа ОСОБА_6 заперечувала проти
позовних вимог позивача та просила
відмовити у їх задоволенні,
посилаючись на недоведеність факту
спільного сумісного проживання
позивача з її померлим вітчимом. Та
пояснила, що померлий ОСОБА_8 був її
вітчимом та до смерті її матері ОСОБА_9
проживав разом з нею. Після смерті
матері вона постійно, до самої його
смерті, спілкувалася з вітчимом та
часто була в нього вдома, при цьому
зазначила, що померлий постійно
проживав у своїй квартирі АДРЕСА_1.
ОСОБА_6 пояснила, що померлий після
смерті її матері та до своєї смерті у
вказаній квартирі проживав один, однак
їй було відомо, що він іноді
зустрічається з позивачем ОСОБА_4 При
цьому останні ніколи не проживали
разом однією родиною та ніколи не вели
спільне господарство, будь-яких речей в
квартирі померлого, які б належали
стороннім особам вона не бачила. Зі
слів сусідів померлого вітчима їй
відомо, що позивача ОСОБА_4 в помешканні
померлого вони ніколи не бачили.

Третя особа ОСОБА_7 в частині позовних
вимог щодо визнання права власності на
спірний гараж в судовому засіданні
заперечував, посилаючись на те що
вказаний гараж на даний час
знаходиться в його користуванні на
підставі укладеного між ним та ОСОБА_6
договору. У вирішенні інших позовних
вимог поклався на розсуд суду.

Рішенням Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 27 березня 2014 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення суду і ухвалити нове,
яким задовольнити її позовні вимоги,
посилаючись на неповне з"ясування
обставин, що мають значення для справи,
а також порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати рішення суду і ухвалити нове,
яким задовольнити її позовні вимоги,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
а також порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що
апеляційні скарги підлягають
частковому задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачка не довела факт проживання
однією сім'єю з ОСОБА_8

З таким висновком суду не можна
погодитись , оскільки він зроблений при
неповному з'ясуванні обставин, що мають
значення для справи.

Як встановлено в судовому
засіданні, ОСОБА_8 померІНФОРМАЦІЯ_2.

Після його смерті відкрилася
спадщина у вигляді ? частини квартири№
АДРЕСА_1; гаражу НОМЕР_2 в колективі
власників автогаражів "Металіст" за
адресою АДРЕСА_2 та автомобілю ВАЗ 2103,
1976 р.в., держ. № НОМЕР_1., а також
заробітної плати ОСОБА_8, нарахованої
йому, але не отриманої ним за життя на
ДП «Завод ім. В.О. Малишева», та
нарахованої пенсії у розмірі 1052 грн.

До нотаріальної контори з заявами
про прийняття спадщини звернулись
ОСОБА_4 та ОСОБА_6, на ім'я якої був
складений заповіт на частину квартири.
Рідна сестра померлого ОСОБА_5 з заявою
про прийняття спадщини не зверталась.
Інших спадкоємців померлого немає.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК
України обставини, визнані сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

Відповідачка ОСОБА_5
неодноразово зверталась до суду з
заявою, в якій вказувала, що ОСОБА_4
дійсно проживала однією сім'єю з її
братом до його смерті і просила визнати
за позивачкою право власності в
порядку спадкування.

Крім того, позивачкою надані
документи про поховання ОСОБА_8, які
підтверджують, що дійсно вона
здійснила поховання ОСОБА_8

Так як відповідачка повністю
визнала позов в частині встановлення
факту проживання однією сім'єю, а третя
особа ОСОБА_6 не заперечувала проти
знайомства ОСОБА_4 та ОСОБА_8, але
заперечувала проти того, що ОСОБА_4
проживала за місцем реєстрації ОСОБА_8,
але на цьому ні позивач, ні відповідач
не наголошували, тому судова колегія
вважає, що достатньо даних, які
вказують на факт проживання однією
сім'єю ОСОБА_4 і ОСОБА_8 до його смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст.1227 ЦК України
суми заробітної плати, пенсії,
стипендії, аліментів та інших
соціальних виплат, які належали
спадкодавцеві, але не були ним одержані
за життя, передаються членам його сім'ї,
а у разі їх відсутності - входять до
складу спадщини.

Оскільки судова колегія дійшла до
висновку, що ОСОБА_4 та ОСОБА_8 проживали
до смерті останнього однією сім'єю, за
позивачкою слід визнати право на
отримання заробітної плати ОСОБА_8,
нарахованої йому, але не отриманої ним
за життя на ДП «Завод ім. В.О. Малишева»,
та нарахованої пенсії у розмірі 1052 грн.

Позовні вимоги про визнання права
власності в порядку спадкування на
автомобіль та гараж задоволенню не
підлягають з інших підстав, ніж ті, на
які посилався суд першої інстанції.

В судовому засіданні встановлено, що на
час розгляду справи гараж НОМЕР_2 в
колективі власників авто гаражів
"Металіст" належить ОСОБА_7, існування
та вартість автомобіля ВАЗ 2103,
державний номер НОМЕР_1 не
підтверджені.

Таким чином, судова колегія вважає, що
позивачка не довела, що зазначені
об'єкти входять до складу спадщини, а
також відсутні дані про їх дійсну
вартість.

З огляду на наведене, судова
колегія скасовує рішення суду першої
інстанції з ухваленням нового рішення
про часткове задоволення позовних
вимог ОСОБА_4

Керуючись ст.ст.303,307,309,314,319 ЦПК
України, судова колегія судової палати
з цивільних справ ,

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5
задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 27 березня
2014 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_4
задовольнити частково.

Встановити факт проживання
однією сім'єю в період з 18.09.2004 року до
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 та ОСОБА_8, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_4 право власності
в порядку спадкування після смерті
ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, на
заробітну плату, яка була нарахована ,
але не виплачена ДП "Завод ім.Малишева"
в сумі 5563 грн.61 коп.

Визнати за ОСОБА_4 право власності
в порядку спадкування на пенсію,
нараховану ОСОБА_8, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2., управлінням Пенсійного
фонду України в Комінтернівському
районі м.Харкова у сумі 1052 грн.

В інший частині позовних вимог
відмовити.

Рішення судової колегії набирає
чинності негайно, але може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення рішення.

Головуючий:

Судді: