АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/1595/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 2011/525/12
Категорія: право власності
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - судді Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

при секретарі Маковецькій О.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3
в особі його представника ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 на ухвалу Дзержинського
районного суду м. Харкова від 12 грудня
2013 року по справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5, Харківської
міської ради, третя особа - комунальне
підприємство «Харківське міське бюро
технічної інвентаризації» про
визнання права власності на майно,
витребування майна з чужого
незаконного володіння і вселення,
стягнення збитків, визнання права
власності на ? частину квартири в
порядку спадкування за заповітом, за
зустрічним позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7,
ОСОБА_5, Харківської міської ради про
визнання добросовісним набувачем,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2005 року ОСОБА_7 звернулася
до суду з позовом до виконавчого
комітету Дзержинської районної ради м.
Харкова про визнання дійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладеного між нею та ОСОБА_9 і ОСОБА_10,
та визнання за нею права власності на
цю квартиру.

Ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 22.06.2006 р.
скасовано рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 19.10. 2005
року, яким був задоволений позов
ОСОБА_7, і справу передано на новий
розгляд до суду першої інстанції.

У серпні 2008 року ОСОБА_6 як
спадкоємець ОСОБА_9 та ОСОБА_10
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7,
ОСОБА_5, ОСОБА_8 про визнання недійсним
вищевказаного договору
купівлі-продажу квартири, вселення її в
спірну квартиру, визнання за нею права
власності на цю квартиру та стягнення
матеріальних збитків з ОСОБА_7 в сумі 20
000 грн.

Представник ОСОБА_8 за
довіреністю - ОСОБА_11 в зустрічній
позовній заяві просив визнати ОСОБА_8
добросовісним набувачем зазначеної
квартири.

Рішенням Дзержинського
районного суду м. Харкова від 27.08. 2010
року в задоволенні позову ОСОБА_7
відмовлено, а зустрічний позов ОСОБА_6
задоволено частково: на її користь з
ОСОБА_7 стягнуто 66 950 грн. вартості за 12
частину спірної квартири. Вартість
другої частини цієї квартири стягнута
з ОСОБА_7 на користь держави в особі
Харківської міської ради. Задоволено
зустрічний позов ОСОБА_8, яку визнано
добросовісним набувачем цієї квартири.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 23.12.2010 року
вказане рішення районного суду
скасовано в частині стягнення з ОСОБА_7
в дохід держави 66 950 грн. та зменшено
суму судового збору, стягнутого на
користь ОСОБА_6, а в іншій частині
рішення районного суду залишено без
змін.

Ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.11.2011 р. рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 27.08. 2010 р. та рішення
апеляційного суду Харківської області
від 23.12.2010 р. скасовано в частині
вирішення позовів ОСОБА_6 та ОСОБА_8, і
справа в цій частині направлена на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Дзержинського
районного суду м. Харкова від 19.09.2012 р.
провадження у справі зупинено до
прийняття правонаступником спадщини
та вступу його до участі у справі як
правонаступника померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
р. ОСОБА_6

Ухвалою цього ж суду від 11.10.2012 р.
провадження у справі відновлено.

Ухвалою Дзержинського
районного суду м. Харкова від 12.12.2013
року провадження у справі залишено
без розгляду відповідно до вимог п.3 ч.1
ст. 207 та п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України.

Вказана ухвала суду оскаржена
ОСОБА_3 в особі його представника
ОСОБА_12 та ОСОБА_5 з посиланням на
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить скасувати оскаржувану ухвалу
та постановити нову ухвалу про
направлення цивільної справи для її
подальшого розгляду по суті заявлених
позовних вимог, посилаючись на те, що
апеляційним судом Харківської області
його було визнано правонаступником
померлої ОСОБА_6, оскільки після смерті
останньої він в установленому законом
порядку прийняв спадщину шляхом
подання до нотаріальної контори
відповідної заяви. Однак районний суд
не повідомив його належним чином про
час та місце розгляду справи, порушивши
його права.

В суді апеляційної інстанції
представники ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та ОСОБА_13
підтримали доводи цієї апеляційної
скарги частково, просили скасувати
оскаржувану ухвалу в частині залишення
без розгляду позову ОСОБА_6, в іншій
частині ухвалу не оскаржують.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5
просить змінити оскаржувану ухвалу
тільки в частині залишення без
розгляду позову ОСОБА_6 та постановити
відповідно до п.6 ч.1 ст. 205 ЦПК України
ухвалу про закриття провадження у
справі за цим позовом у зв'язку з тим,
що правонаступників померлої ОСОБА_6
не встановлено. В іншій частині ухвалу
районного суду просить залишити без
змін.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, що з'явилися до суду
апеляційної інстанції, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційних
скарг, вважає, що скарги підлягають
частковому задоволенню, а оскаржувана
ухвала районного суду - скасуванню з
наступних підстав.

Залишаючи ухвалою
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 12.12.2013 р. без розгляду на
підставі вимог п.3 ч.1 ст. 207 та п.5 ч.1 ст. 207
ЦПК України провадження у справі за
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8.,
ОСОБА_5, Харківської міської ради, третя
особа - комунальне підприємство
«Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» про визнання права
власності на майно, витребування майна
з чужого незаконного володіння і
вселення, стягнення збитків, визнання
права власності на ? частину квартири в
порядку спадкування за заповітом, та
за зустрічним позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7,
ОСОБА_5, Харківської міської ради про
визнання добросовісним набувачем, суд
першої інстанції виходив з того, що
представник Харківської міської ради,
який мав право вступити в справу як
правонаступник, в судове засідання не
з'явився повторно, а інших
правонаступників на час розгляду цієї
справи немає. Крім того позивач за
зустрічним позовом ОСОБА_8 подала заяву
про залишення її позову без розгляду.

Судова колегія не може погодитися
з такими висновками районного суду,
оскільки вони не відповідають
матеріалам справи та зроблені з
порушенням вимог процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Як свідчать матеріали справи
позивач за первісним позовом ОСОБА_6
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Ухвалою Дзержинського районного
суду м. Харкова від 19.09.2012 р. провадження
у справі зупинено до прийняття
правонаступником спадщини та вступу
його до участі у справі як
правонаступника померлої ОСОБА_6.(а.с.
126-127 т.4).

Ухвалою судової колегії судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
від 26.12.2012 р. до участі у вказаній справі
залучено у якості правонаступника
ОСОБА_6 - ОСОБА_3 (а.с. 129 т. 4).

27.05.2013 р. ОСОБА_3 до суду подана
позовна заява до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5
про визнання недійсними правочинів
щодо відчуження спірної квартири,
визнання права власності на спірне
нерухоме майно, витребування його з
чужого незаконного володіння, вселення
в квартиру та стягнення збитків.(а.с.
154158 т.4).

Згідно журналу судового
засідання від 08.08.2013 року в цьому
судовому засіданні приймав участь
представник ОСОБА_3 - ОСОБА_13, діючий
згідно нотаріально посвідченої
довіреності від 25.07.2012 р.(а.с. 119, 170, 179 т.4).

Ухвалою Дзержинського районного
суду м. Харкова від 11.10.2012 р. провадження
у справі відновлено (а.с. 187-188 т.4).

Подалі судові засідання у справі
призначалися на 22.10.2013 р., на 19.11.2013 р.,
на 12.12.2013 р.

Матеріали справи не містять
доказів про те, що ОСОБА_3 або його
представники були повідомлені
відповідно до вимог ст.ст. 74,76 ЦПК
України про розгляд справи у
вищевказаних судових засіданнях.

За вищевказаних обставин
посилання суду першої інстанції про те,
що правонаступників померлої ОСОБА_6 на
час розгляду цієї справи не має, не
ґрунтуються на матеріалах справи, а
посилання суду на те, що представник
Харківської міської ради, який має
право вступити в справу як
правонаступник, суперечить вимогам
ст.ст. 1223,1277 ЦК України.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 207
ЦПК України суд постановляє ухвалу про
залишення заяви без розгляду, якщо
належним чином повідомлений позивач
повторно не з'явився в судове
засідання, якщо від нього не надійшла
заява про розгляд справи за його
відсутності.

У зв'язку з вищезазначеним
судова колегія вважає, що районним
судом порушені вимоги зазначеної норми
права, оскільки фактичних даних про те,
що ОСОБА_3 або його представники були
повідомлені належним чином про
розгляд справи, матеріали останньої не
містять.

Відповідно до прецедентної
практики Європейського суду з прав
людини кожна держава - учасниця
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, реалізуючи п.1
ст. 6 цієї Конвенції щодо доступності
правосуддя та справедливого судового
розгляду, вправі встановлювати правила
судової процедури, в тому числі й
процесуальні заборони і обмеження,
зміст яких - не допустити судовий
процес у безладний рух.

Разом з тим Європейський суд
зазначає, що не повинно бути занадто
формального ставлення до передбачених
законом вимог, так як доступ до
правосуддя повинен бути не лише
фактичним, але й реальним. (Рішення Суду
у справі Жоффр де ля Прадель проти
Франції від 16.12.1992 р. (judgement of ECHR of 16 December
1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series AN 253-B).

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_8 та ОСОБА_5 ( відповідачі за
позовом ОСОБА_6 ) надали 24.04.2012 р.
нотаріально посвідчені довіреності на
представництво їх інтересів в суді
ОСОБА_11 та уповноважили останнього
на здійснення від їх імені всіх
процесуальних дій, передбачених ст.ст.
27,31 ЦПК України ( т.4 а.с. 138-139).

12 грудня 2013 року ОСОБА_11 -
представник позивача за зустрічним
позовом ОСОБА_8 - подав до суду заяву
про залишення на підставі п. 5 ч.1 ст. 207
ЦПК України без розгляду позову
ОСОБА_8 до ОСОБА_7, ОСОБА_5 про визнання
добросовісним набувачем.

Задовольняючи цю заяву, районний
суд не звернув уваги на те, що в супереч
вимогам ч.2 ст. 40 ЦПК України ОСОБА_11 є
представником як позивача ОСОБА_8 так і
відповідача за її позовом ОСОБА_5, і не
може бути одночасно представником
іншої сторони.

Заяву про залишення свого позову
без розгляду ОСОБА_8 до суду не
подавала.

Враховуючи вищенаведене, судова
колегія вважає, що районним судом
порушено порядок вирішення питання про
залишення заявлених позовів без
розгляду, тому вважає за необхідне
скасувати цю ухвалу та направити це
питання на новий розгляд до районного
суду.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.2 ч.2 ст.
307, п.3 ч.1 ст. 312 , ст.ст. 313-315,317,319 ЦПК
України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 в
особі його представника ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 задовольнити частково.

Скасувати ухвалу Дзержинського
районного суду м. Харкова від 12 грудня
2013 року та передати питання на новий
розгляд до цього ж суду.

Ухвала апеляційного суду
касаційному оскарженню не підлягає як
така, що не перешкоджає подальшому
провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: