Провадження № 2/161/552/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

29 травня 2014 року

Луцький міськрайонний
суд Волинської області

у складі: головуючого судді
Івасюти Л.В.

при секретарі
Сидоренко О.В.

за участю представника позивача
Кривонюк І.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку справу за
позовом публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Хрещатик» до ОСОБА_2, Луцького
районного сектору Управління
державної міграційної служби у
Волинській області про позбавлення
права користування, усунення перешкод
в користуванні майном шляхом виселення
та зняття з реєстрації, -

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Хрещатик»
(надалі-ПАТ «КБ Хрещатик») 20 грудня 2013
року звернулося в суд з позовом до
ОСОБА_2, Луцького районного сектору
Управління державної міграційної
служби у Волинській області про
позбавлення права користування,
усунення перешкод в користуванні
майном шляхом виселення та зняття з
реєстрації.

Позов мотивує тим, що 08 липня 2010 року
між банком та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір № 118/79, за умовами
пункту 1.1. якого банк надав ОСОБА_2
кредитні кошти в сумі 992 752, 47 гривень,
строком на 12 місяців, терміном
повернення до 07 липня 2011 року. В якості
забезпечення виконання кредитних
зобов'язань 08 липня 2010 року між банком
та ОСОБА_2 було укладено договір
іпотеки. За умовами пункту 1.1. Договору
іпотеки банку в іпотеку було передано:
житловий будинок АДРЕСА_1, загальною
площею 271, 8 кв.м., що належить ОСОБА_2 на
праві власності на підставі Свідоцтва
про право власності на нерухоме майно,
виданого 21.05.2008 року виконавчим
комітетом Заборольської сільської
ради Луцького району Волинської
області, згідно рішення виконкому
Заборольської сільської ради від 24.04.2008
року № 100, та зареєстрованого
комунальним підприємством «Волинське
обласне бюро технічної
інвентаризації» в електронному
Реєстрі прав власності на нерухоме
майно 22.05.2008 року в книзі № 2, номер
запису 197, реєстраційний номер - 23339903;
земельну ділянку, площею 0,10 га, яка
виділена для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель, кадастровий
номер :03:001:001:5030, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_2 на
підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку,
виданого 15.04.1998 року серія IV-ВЛ № 01141
Заборольською сільською радою. У
зв'язку з невиконанням позичальником
своїх зобов'язань за кредитним
договором, 26.09.2011року банк звернувся із
заявою про вчинення виконавчого напису
до приватного нотаріуса Луцького
міського нотаріального округу
Волинської області ОСОБА_3 14.10.2011року
приватним нотаріусом було вчинено
виконавчий напис, згідно якого було
звернуто стягнення на заставлене
майно. 02.11.2011року заступником
начальника відділу державної
виконавчої служби Луцького районного
управління юстиції було винесено
Постанову про арешт майна боржника та
оголошено заборону на його відчуження.
Однак, банк не має можливості
реалізувати житловий будинок, оскільки
в ньому проживає боржник та на вимоги
банку про передачу будинку не реагує.
Після прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок протягом одного місяця з дня
отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок у
встановлений строк, їх примусове
виселення здійснюється на підставі
рішення суду. 04.11.2013 року ОСОБА_2 було
направлено вимогу з добровільним
звільненням житлового будинку АДРЕСА_1.
Дана вимога була отримана відповідачем
07.11.2013 року, що підтверджується
повідомленням про вручення. Однак,
законна вимога банку не виконана в
терміни, передбачені законодавством
України.

Необхідність виселення з житлового
будинку обумовлена його продажем
банком для погашення кредитної
заборгованості ОСОБА_2 Потенційні
покупці заперечують проти придбання
вказаного житлового будинку, якщо в
ньому проживають сторонні особи.
Частина статутного капіталу банку
належить територіальній громаді. Таким
чином, банк належить до комунальної
власності. В свою чергу існуюча
прострочена кредитна заборгованість
створює передумови для блокування
розвитку інфраструктури та соціальних
програм міста, фінансування яких
передбачено бюджетом.

Посилаючись на наведене, позивач
просить суд усунути перешкоди у
користуванні та розпорядженні ПАТ «КБ
Хрещатик» житловим будинком, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1
шляхом виселення з нього ОСОБА_2;
зобов'язати Луцький районний сектор
Управління державної міграційної
служби у Волинській області зняти з
реєстраційного обліку ОСОБА_2 в
житловому будинку, який розташований
за адресою: АДРЕСА_1. Витрати по сплаті
судового збору в сумі 229, 40 гривень
стягнути з ОСОБА_2.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позов з наведених у
позовній заяві мотивів.

Відповідачі в судове
засідання не з'явились, хоча належним
чином були повідомлені про час і місце
розгляду справи, про що свідчать
повідомлення про вручення судових
повісток. Суд зі згоди позивача вважає
можливим провести заочний розгляд
справи по наявних доказах, відповідно
до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
письмові докази по справі, суд прийшов
до висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 08
липня 2010 року між банком та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір № 118/79, за
умовами пункту 1.1. якого банк надав
ОСОБА_2 кредитні кошти в сумі 992 752, 47
гривень, строком на 12 місяців, терміном
повернення до 07 липня 2011 року. У
відповідності до вимог пункту 4.4.
Договору, погашення кредиту
здійснюється відповідно до наступного
графіку: рівними частинами з липня 2010
року по травень 2011 року, а саме: 11
платежів в сумі 82 000, 00 гривень,
щомісяця. При цьому останній платіж
необхідно здійснити не пізніше 07 липня
2011 року в сумі 90 753, 47 гривень, відсотки
сплачувати щомісяця.

Як встановлено судом, у визначені
Договором терміни, кредитні
зобов'язання виконанні не були.

В якості забезпечення виконання
кредитних зобов'язань 08 липня 2010 року
між банком та ОСОБА_2 було укладено
договір іпотеки. За умовами пункту 1.1.
Договору іпотеки банку в іпотеку було
передано: житловий будинок АДРЕСА_1,
загальною площею 271, 8 кв.м., що належить
ОСОБА_2 на праві власності на підставі
Свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, виданого 21.05.2008 року
виконавчим комітетом Заборольської
сільської ради Луцького району
Волинської області, згідно рішення
виконкому Заборольської сільської
ради від 24.04.2008 року № 100, та
зареєстрованого комунальним
підприємством «Волинське обласне бюро
технічної інвентаризації» в
електронному Реєстрі прав власності на
нерухоме майно 22.05.2008 року в книзі № 2,
номер запису 197, реєстраційний номер -
23339903; земельну ділянку, площею 0,10 га,
яка виділена для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель, кадастровий
номер :03:001:001:5030, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_2 на
підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку,
виданого 15.04.1998 року серія IV-ВЛ № 01141
Заборольською сільською радою.

У зв'язку з невиконанням позичальником
своїх зобов'язань за кредитним
договором 26.09.2011року банк звернувся із
заявою про вчинення виконавчого напису
до приватного нотаріуса Луцького
міського нотаріального округу
Волинської області ОСОБА_3 14.10.2011року
приватним нотаріусом було вчинено
виконавчий напис, згідно якого було
звернуто стягнення на заставлене
майно. 02.11.2011року заступником
начальника відділу державної
виконавчої служби Луцького районного
управління юстиції було винесено
Постанову про арешт майна боржника та
оголошено заборону на його відчуження.

Однак, банк не має можливості
реалізувати житловий будинок, оскільки
в ньому проживає боржник та на вимоги
банку про передачу будинку не реагує.

Згідно частини 1 статті 40 Закону
України «Про іпотеку» звернення
стягнення на передане в іпотеку
житловий будинок є підставою для
виселення всіх мешканців у порядку,
встановленому законом. Після прийняття
рішення про звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок
всі мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок протягом одного
місяця з дня отримання цієї вимоги.
Якщо мешканці не звільняють житловий
будинок у встановлений строк, їх
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду.

Судом встановлено, що боржник ОСОБА_2 у
добровільному порядку житловий
будинок АДРЕСА_1 не звільняє.

З частини 3 статті 109 Житлового кодексу
УРСР слідує, що звернення стягнення на
передане в іпотеку жиле приміщення є
підставою для виселення всіх громадян,
що мешкають у ньому. Після прийняття
кредитором рішення про звернення
стягнення на передане в іпотеку жиле
приміщення всі громадяни, що мешкають у
ньому, зобов'язані на письмову вимогу
кредитора жилого приміщення
добровільно звільнити його протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги.

Відповідно до статті 7 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»
зняття з реєстрації місця проживання
особи здійснюється на підставі
судового рішення про виселення, яке
набрало законної сили.

Таким чином , аналізуючи наведені
по справі докази в їх сукупності та
приймаючи до уваги, що банк не взмозі
реалізувати іпотечне майно - спірний
будинок, в якому проживають та
зареєстровані сторонні особи, суд
прийшов до висновку, що ОСОБА_2 слід
зняти з реєстраційного обліку в
житловому будинку, який розташований
за адресою: АДРЕСА_1 та

виселити з нього без надання іншого
житлового приміщення.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 61, 212-215, 224
ЦПК України, ст.109 ч.3 ЖК України, ч.1 ст.40
Закону України «Про іпотеку», статті 7
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні та
розпорядженні публічному акціонерному
товариству «Комерційний банк
«Хрещатик» житловим будинком, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1
шляхом виселення з нього ОСОБА_2 без
надання іншого житлового приміщення.

Зобов'язати Луцький районний сектор
Управління державної міграційної
служби у Волинській області зняти з
реєстраційного обліку ОСОБА_2 в
житловому будинку, який розташований
за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Хрещатик» витрати по сплаті
судового збору в сумі 573,50
гривень.(п'ятсот сімдесят три гривні 50
копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного
суду Л.В.
Івасюта