РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/2829/13-ц

пр. № 2/759/19/14

02 квітня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Макаренко В.В.,

при секретарі -
Яцевич В.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
первісною позовною заявою ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа:
Міністерство юстиції України
Дванадцята Київська державна
нотаріальна контора про визнання права
власності на спадкове майно та за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, третя особа: Міністерство
юстиції України Дванадцята Київська
державна нотаріальна контора про
визнання права власності на
обов'язкову частку у спадщині,

Встановив:

Представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2
- ОСОБА_5 звернулась до Святошинського
районного суду м. Києва з позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа:
Міністерство юстиції України
Дванадцята Київська державна
нотаріальна контора про визнання права
власності на 1/6 квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
В обґрунтування своїх вимог позивачі
посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
ОСОБА_6, після смерті ОСОБА_6 відкрилася
спадщина, що складається з ? квартири,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. 24
січня 2007 року ОСОБА_6 склав заповіт,
посвідчений Державним нотаріусом
Дванадцятої Київської державної
нотаріальної контори Основенко Л.М.,
яким ОСОБА_6 заповів ОСОБА_4, ОСОБА_1,
ОСОБА_2 належну йому на праві власності
частину квартири АДРЕСА_1. Все інше
майно заповів дружині: ОСОБА_3 В межах
строку, наданого для вступу у спадкове
майно, спадкоємцями, ОСОБА_1 та ОСОБА_2
були подані заяви про прийняття
спадщини після смерті батька ОСОБА_6
Крім цього спадкоємцями були надані
наступні документи: копію свідоцтва
про смерть та довідку про причину
смерті на ім'я ОСОБА_6, довідку про
останнє постійне місце проживання
померлого та Форму №3. 20 грудня 2012 року
державним нотаріусом Дванадцятої
Київської державної нотаріальної
контори були видані дві постанови про
відмову у вчиненні нотаріальних дій
відповідно до яких відмовлено ОСОБА_2
та ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право
на спадщину на частину квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка
належала їх батьку в зв'язку з
відсутністю правовстановлюючого
документу на частину квартири ОСОБА_6,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дружина померлого, ОСОБА_3 є
співвласником спірної квартири, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Нотаріусом 12 державної нотаріальної
контори був наданий запит на отримання
правовстановлюючого документу на
квартиру, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, проте ОСОБА_3 відповідний
документ нотаріусу не надала.
Неодноразово нотаріусом дванадцятої
державної нотаріальної контори
направлялись листи до ОСОБА_3 та ОСОБА_4
з вимогою з'явитись до нотаріальної
контори для з'ясування обставин по
спадковій справі, надання необхідних
документів для видачі свідоцтва на
право на спадщину спадкоємцям, але до
теперішнього часу не має
правовстановлюючих документів на
спадкове майно і іншим шляхом, ніж в
судовому порядку, їх отримання не
вважає за можливе. Просила
задовольнити позов на підставі ст.ст.
1216, 1223, 1268-1270 ЦК України.

В судовому засіданні представник
позивачів вимоги підтримала,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві.

Відповідачі в судове засідання не
з'явились, явку свого представника в
судове засідання не забезпечили,
представник ОСОБА_3 - ОСОБА_9 надіслала
до суду клопотання, в якому просила
перенести слухання справи, в зв'язку з
призначенням слухання іншої справи.

Третя особа в судове засідання не
з'явилась, про день і час розгляду
справи повідомлялась належним чином,
заперечень проти позову суду не надала,
просять розглядати справу за
відсутності представника Дванадцятої
Київської державної нотаріальної
контори.

Суд, з урахуванням думки представника
позивачів, яка не заперечувала проти
заочного розгляду справи у відсутності
відповідачів, вважає можливим
розглядати справу за відсутності
відповідачів на підставі ст. 224 ЦПК
України.

Заслухавши пояснення представника
позивачів, дослідивши матеріали
справи, суд вважає за необхідне позовні
вимоги задовольнити, виходячи з
наступного.

Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобовязана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в Книзі реєстрації
смертей зроблено відповідний актовий
запис за № 22303 (а.с. 5 - копія свідоцтва
про смерть).

24.01.2007 року ОСОБА_6 складено заповіт
посвідчений Державним нотаріусом
Дванадцятої Київської державної
нотаріальної контори Основенко Л.М.,
яким ОСОБА_6 заповів ОСОБА_4, ОСОБА_1,
ОСОБА_2 належну йому на праві власності
частину квартири АДРЕСА_1 (а.с. 6 - копія
заповіту).

Державним нотаріусом Дванадцятої
Київської державної нотаріальної
контори 20 грудня 2012 року видано дві
постанови про відмову у вчиненні
нотаріальних дій відповідно до яких
відмовлено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
частину квартири, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, яка належала їх
батьку в зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документу на
частину квартири ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9-10 - копії постанови).

Відповідно до статті 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців), частина 1
статті 1223 ЦК України зазначає, що право
на спадкування мають особи, визначені у
заповіті. Згідно з вимогами частини 1
статті 1269 спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до частини 1 статті 1297 ЦК
України спадкоємець, який прийняв
спадщину, у складі якої є нерухоме
майно, зобов'язаний звернутися до
нотаріуса за видачею йому свідоцтва
про право на спадщину на нерухоме
майно.

З наведених норм чинного законодавства
України та фактичних обставин справи
вбачається наступне.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є спадкоємцями за
заповітом майна ОСОБА_6, яке
складається з ? кв.АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 прийняли спадщину
шляхом подачі заяви до Дванадцятої
нотаріальної контори. Таким чином
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають право на
успадкування кожний по 1/6 від квартири
АДРЕСА_1. Зробити це не мають можливості
внаслідок відсутності оригіналів
документів, необхідних для видачі
нотаріусом свідоцтва про право
спадщину.

Враховуючи те, що позивачі не мають
можливості вирішити нотаріально
питання про спадкування частини
квартири через відсутність
правовстановлюючого документу, яким би
посвідчувалось право ОСОБА_6 на ?
частину квартири, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, просять суд визнати
право на 1/6 квартири, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, за спадкоємцем,
ОСОБА_2 та визнати право на 1/6 квартири
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за
спадкоємицею, ОСОБА_1.

03.09.2013 року Відповідач по справі ОСОБА_3
звернулась із зустрічним позовом до
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права
власності на обов'язкову частку у
спадщині у вигляді 1/12 квартири за
адресою: АДРЕСА_1.

У зустрічному позові, ОСОБА_3 наполягає
на захисті свого порушеного права на
обов'язкову частку у майні спадкодавця,
а конкретно на 1/12 квартири за адресою:
АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 2 Ст. 1241 ЦК, до
обов'язкової частки у спадщині
зараховується вартість речей
звичайної домашньої обстановки та
вжитку, вартість заповідального
відказу, встановленого на користь
особи, яка має право на обов'язкову
частку, а також вартість інших речей
та майнових прав, які перейшли до неї як
до спадкоємця.

Пунктом 19 Постанови Пленуму ВСУ №
7 від 30.05.2008 року зазначено, при
визначенні розміру обов'язкової
частки в спадщині враховуються всі
спадкоємці за законом першої черги,
увесь склад спадщини, зокрема, право на
вклади в банку (фінансовій установі),
щодо яких вкладником було зроблено
розпорядження на випадок своєї смерті,
вартість речей звичайної домашньої
обстановки та вжитку, вартість
заповідального відказу.

За згодою особи, яка має право на
обов'язкову частку у спадщині,
належна їй частка визначається з
майна, не охопленого заповітом. У разі
незгоди ця частка визначається з
усього складу спадщини.

Відповідно до матеріалів справи у
своєму заповіті померлий, ОСОБА_6,
заповів ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 належну
йому на праві власності частину
квартири АДРЕСА_1. Все інше майно
заповів дружині: ОСОБА_3.

Обов'язкова частка особам, які мають на
неї право видається лише у таких
випадках, коли:

- вказаний спадкоємець взагалі не
зазначений у заповіті,

- спадкоємцю заповідано частку, яка є
меншою від обов'язкової.

Майно, що заповів ОСОБА_6 дружині,
ОСОБА_3 складається з наступного:

1.Земельної ділянки площею 0,181 га, що
розташована на території Рожівської
сільської ради АДРЕСА_9 та
господарських споруд;

2.Земельної ділянка площею 0, 059 га, що
розташована на території Рожівської
сільської ради с.Рожів Макарівського
району Київської області;

3. Домоволодіння, яке складається із
житлового будинку площею 36, 9 кв.м, сараю
та огорожі, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_9.

Відповідно до витягу з реєстру прав
власності на нерухоме майно
домоволодіння загальна вартість
нерухомого майна складає 29237 грн.

У заяві про збільшення позовних вимог
зазначена вартість земельних ділянок,
яка складає 1000 грн. та 8000 грн.

Як було зазначено раніше при
визначенні розміру обов'язкової
частки в спадщині враховуються всі
спадкоємці за законом першої черги,
увесь склад спадщини. Таким чином,
ОСОБА_3 як спадкоємець по заповіту
отримує спадкове майно вартістю 38237
грн., що перевищує розмір обов'язкової
частки.

Враховуючи вищевикладене підстав для
визнання за ОСОБА_3 право власності на
обов'язкову частку в спадковому майні
не має.

Дані вимоги направлені не на захист
свого порушеного права на обов'язкову
частину у спадщини, а на порушення
права інших спадкоємців за заповітом. А
це суперечить статті 1 ЦПК України у
якій зазначено, що завданням
цивільного судочинства є справедливий,
неупереджений та своєчасний розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, інтересів держави.

16.10.2013 року до суду надійшла заява про
збільшення позовних вимог за
зустрічним позовом по справі №2/759/2656/13
відповідно до якої ОСОБА_3 просить
визнати за нею в порядку спадкування
право власності на:

1) Земельну ділянку площею 0.181 га, що
розташована на території АДРЕСА_9;

2) Земельну ділянку площею 0,059 га,
розташована на території Рожівської
сільської ради с. Рожів Макарівського
р-ну Київської області;

3) Домоволодіння, яке складається з
житлового будинку, загальною площею 36,9
кв.м, сараю, огорожі та знаходиться за
адресою: АДРЕСА_9.

Дану заява подана з порушенням
процесуальних норм, вимоги якої не
підлягають задоволенню, з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК
України, право на обов'зкову частку у
спадщині мають малолітні,
неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).

Розмір обов'язкової частки у
спадщині може бути зменшений судом з
урахуванням відносин між цими
спадкоємцями та спадкодавцем, а також
інших обставин, які мають істотне
значення.

Виходячи з аналізу підстав та
предмету заяви про збільшення позовних
вимог, а саме, Позивач (по зустрічному
позову) просить визнати право
власності в порядку спадкування на
майно. Відповідна заява базується на
інший підставі, яка не є тотожній
підставі, у первинному зустрічному
позові. Так підставою у первинному
зустрічному позові є порушення права
на обов'язкову частину у спадщині, а
предметом, частка у спірній квартирі. А
підставою заяви про збільшення
позовних вимог є відсутність
правовстановлюючих документів на
майно, а предметом є домоволодіння та
земельні ділянки.

У розумінні частини 2 статті 31 ЦПК
України заява Позивача (за зустрічним
позовом) не є збільшенням розміру
позовних вимог, а є цілком окремими
вимогами зі своїми підставами та
предметом, які повинні бути оформленні
у вигляді окремої позовної заяви.

Позивач у заяві про збільшення
позовних вимог додав, як підставу для
звернення до суду з цими вимогами,
Постанову про відмову у вчинені
нотаріальної дії №1596/02-32 від 20 грудня
2012 року виданою державним
нотаріусом Дванадцятої Київської
державної нотаріальної контори,
Основенко Л.М. в якій він відмовляє
ОСОБА_2 у видачі Свідоцтва про право на
спадщину за законом на частину
квартири, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, яка належала його батьку
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, в
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документа на
частину квартири на ім'я ОСОБА_6, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім цього, ОСОБА_3 не зверталась до
нотаріальної контори з заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
та не отримувала постанову про відмову
у видачі зазначених свідоцтв, а тому не
має підстав вирішувати в судовому
порядку питання щодо визнання за
ОСОБА_3 права власності на спадкове
майно.

У листі ВССУ з розгляду цивільних та
кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013
року «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування»
підкреслено, що «Слід звернути увагу на
наявність у матеріалах справи
обґрунтованої постанови про відмову
нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії,
зокрема, відмови у видачі свідоцтва про
право на спадщину».

За таких обставин суд приходить до
висновку про правомірність вимог
позивачів про визнання права власності
на частину квартири, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 та необґрунтованість
вимог зустрічної позовної зави,
керуючись вищезазначеним та ст.ст.
1,5,10,27,31,128 ЦПК України, ст.ст 1241,1296-1297 ЦК
України, листом ВССУ з розгляду
цивільних та кримінальних справ №
24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування», суд

Вирішив:

Первісний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа:
Міністерство юстиції України
Дванадцята Київська державна
нотаріальна контора про визнання права
власності на спадкове майно -
задовольнити в повному обсязі.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа:
Міністерство юстиції України
Дванадцята Київська державна
нотаріальна контора про визнання
права власності на обов'язкову частку у
спадщині - відмовити в повному обсязі.

Визнати право на 1/6 квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за
спадкоємцем, ОСОБА_2.

Визнати право на 1/6 квартири
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за
спадкоємцем, ОСОБА_1.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржено
позивачем в апеляційному порядку до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подання через Святошинський районний
суд м. Києва апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а у разі, якщо
рішення було проголошено без участі
особи, яка його оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене відповідачем в апеляційному
порядку.

Рішення набирає законної сили
після закінчення зазначених вище
строків або після розгляду справи в
апеляційному порядку Апеляційним
судом м. Києва, якщо воно не буде
скасоване.

СУДДЯ: