Справа № 461/3463/13
Головуючий у 1 інстанції: Государський
Провадження № 22-ц/783/3354/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого:
Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка
Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря:
Ясиновської Я.М.

з участю: представника
позивача - Сагайдак І.В., представника
відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
"Універсал Банк" на рішення Галицького
районного суду м. Львова від 13 березня
2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Галицького
районного суду м. Львова від 13 березня
2014 року частково задоволено позов
Публічного акціонерного товариства
"Універсал Банк" до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь
Публічного акціонерного товариства
"Універсал Банк" заборгованість в
розмірі 51 887 грн. 56 коп.

У задоволенні решти позовних
відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржило Публічне
акціонерне товариство "Універсал Банк".

В апеляційній скарзі зазначає, що
рішення є необґрунтованим та
безпідставним. Вказує, що позов банку
до позичальника про стягання боргу є
реалізацією передбачених договором
його прав, а не зміною умов договору в
частині строків виконання
зобов'язання. Вважає, що відмова у
стягненні заборгованості з поручителя
ОСОБА_3 у зв'язку з пропущенням
позивачем строку для звернення до суду
з вимогою про стягнення боргу за
кредитним договором не ґрунтується на
законодавстві та не є підставою для
звільнення поручителя від солідарної
відповідальності.

Просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким стягнути солідарно з ОСОБА_5,
ОСОБА_3 на користь ПАТ "Універсал Банк"
заборгованість за кредитним договором
на загальну суму 51 887,56 грн.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги, виходячи із
наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Задовольняючи частково позов, районний
суд виходив з того, що відповідачем
ОСОБА_5 належним чином не виконано
зобов'язання за кредитним договором
від 11.05.2006 року, внаслідок чого виникла
заборгованість перед позивачем у
розмірі 51887,56 грн., яка підлягає
стягненню із нього, а договір поруки,
укладений із ОСОБА_3, відповідно до
положень ч.4 ст.559 ЦК України припинений
10.11.2010 року та без згоди поручителя було
змінено істотні умови кредитного
договору.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції, так
як вони зроблені з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Районним судом встановлено, що 11.05.2006
року між ВАТ «Банк Універсальний»,
правонаступником якого є позивач, як
кредитодавцем, та відповідачем ОСОБА_5,
як позичальником, укладено кредитний
договір №11-1/208к-06, згідно з яким ВАТ
«Банк Універсальний» надав
відповідачеві кредит в сумі 27 200,00
гривень на строк до 10.05.2010 року включно
з умовами сплати за користування
кредитом відсотків у розмірі 14,50 %
річних.

11.05.2006 року для забезпечення виконання
зобов'язань за даним Кредитним
договором між позивачем та
відповідачем ОСОБА_3 був укладений
договір поруки, відповідно до якого він
являються поручителем по зобов'язаннях
відповідача ОСОБА_5.

Згідно поданого позивачем розрахунку
від 11.05.2006 року станом на 03.01.2012 року
заборгованість за кредитним договором
становить 51 887,98 грн.

За кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ст.1054 ч.3 ЦК
України).

Згідно ст.553 ч.1 ЦК України за договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

Відповідно до ст.1052 ЦК України у разі
невиконання позичальником обов'язків,
встановлених договором позики, щодо
забезпечення повернення позики, а
також у разі втрати забезпечення
виконання зобов'язання або погіршення
його умов за обставин, за які
позикодавець не несе відповідальності,
позикодавець має право вимагати від
позичальника дострокового повернення
позики та сплати процентів, належних
йому відповідно до статті 1048 цього
Кодексу, якщо інше не встановлено
договором.

У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову(субсилідарну)
відповідальність поручителя(ч.1 ст.554 ЦК
України).

У відповідності до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

В п. 24 постанови «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012
року Пленум Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ роз'яснив, що
відповідно до частини четвертої статті
559 ЦК порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має
враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Отже, якщо кредитним договором не
визначено інші умови виконання
основного зобов'язання, то у разі
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором
строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих у кредит коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

Правова позиція по даному питанню
викладена і у постановах Верховного
Суду України від 21 травня 2012 р. у справі
№ 6-48цс11, від 21 травня 2012 р. у справі №
6-68цс11, від 23 травня 2012 р. у справі №
6-33цс12. Вона полягає у наступному:
відповідно до ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК
строком є певний період у часі, зі
спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення, і
визначається він роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами, а не
посиланням на подію, яка має настати.
Вказівкою на подію, яка має неминуче
настати, визначається термін - певний
момент у часі, з настанням якого
пов'язана дія чи подія, яка має юридичне
значення (ч. 2 ст. 251, ч. 2 ст. 252 ЦК). Таким
чином, умова договору поруки про
припинення поруки після повного
виконання позичальником своїх
зобов'язань за кредитним договором не
може вважатися встановленим сторонами
договору поруки строком припинення
поруки.У зв'язку з цим порука на
підставі ч. 4 ст. 559 ЦК припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

Оскільки у п.п.1.1, 10.1 кредитного
договору № 11-1/208к-06 строк виконання
основного зобов'язання визначений - це
строк повного погашення кредиту, а саме
10 травня 2010 року, а з договору поруки,
укладеного 11.05.2006 р. між ВАТ «Банк
Універсал» та ОСОБА_3, вбачається, що в
ньому не встановлено строку, після
якого порука припиняється, а умова
договору поруки(п.12) про його дію до
повного виконання зобов'язань за
кредитним договором боржником чи
поручителем не є встановленим
сторонами строком припинення дії
поруки, оскільки суперечить ч.1 ст.251 та
ч.1 ст.252 ЦК України, тому в цьому разі
підлягають застосуванню норми ч.4 ст. 559
ЦК України про те, що порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання
строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя, тобто позивач мав право
пред'явити вимогу до відповідача
ОСОБА_3 протягом шести місяців,
починаючи з 10.05.2010 року, а пред'явив таку
лише у 2013 році.

Враховуючи наведене вище, колегія
суддів вважає правильним висновок
суду першої інстанції про
безпідставність позовних вимог щодо
відповідача ОСОБА_3, що є підставою для
відмови у задоволенні позову.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване
рішення відповідає даним вимогам.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому підстав
для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні
обставини справи, вірно застосовано
матеріальний закон та дотримана
процедура розгляду, передбачена ЦПК
України, а тому колегія суддів не
вбачає підстав для скасування рішення
суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314
ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Універсал
Банк" відхилити.

Рішення Галицького районного суду м.
Львова від 13 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: