У х в а л а

іменем україни

2 квітня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ у
складі:

Гулька Б.І. Луспеника Д.Д.
Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом законного
представника малолітнього ОСОБА_4 -
ОСОБА_5, до ОСОБА_6 про відшкодування
моральної шкоди за касаційною скаргою
законного представника малолітнього
ОСОБА_4 - ОСОБА_5, на рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 23 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Черкаської області
від 9 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_5 звернулася до
суду із указаним позовом, посилаючись
на те, що 18 грудня 2012 року відповідач,
керуючи автомобілем марки Renault Kangoo,
реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснив
наїзд на металу огорожу та дерево,
унаслідок чого частиною огорожі було
травмовано ОСОБА_7 та її сина, ОСОБА_4,
який отримав тяжкі тілесні ушкодження.
Зазначала, що вироком Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 30 травня
2013 року ОСОБА_6 визнано винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
286 КК України. Її син, ОСОБА_4, є
потерпілим у даній справі.
Неправомірними діями відповідача її
синові було завдано моральної шкоди.

У зв'язку з цим позивачка просила суд
стягнути з відповідача на користь
ОСОБА_4 40 тис. грн на відшкодування
моральної шкоди.

Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 23 жовтня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Черкаської області
від 9 січня 2014 року, у задоволенні
позову ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення та
передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
на підставі доказів, поданих сторонами,
що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК
України), дійшли до правильного
висновку про те, що моральна шкода
відшкодовується одноразово (ч. 5 ст. 23 ЦК
України) і така шкода сину позивачки
була відшкодована його батьку, ОСОБА_7,
про що свідчить ухвала апеляційного
суду Черкаської області від 24 вересня
2013 року, якою змінено вирок
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 30 травня 2013 року, та в якій
зазначено, що моральна шкода
відшкодовується й за моральні
страждання сина ОСОБА_4 (ч. 4
ст. 61 ЦПК України).

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що судові рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи касаційної скарги цих
висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись
положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити касаційну скаргу і залишити
судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну законного представника
малолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_5,
відхилити.

Рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 23 жовтня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Черкаської
області від 9 січня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Б.І. Гулько

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта