печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого : судді Соколова О.М.,

при секретарі: Лейко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
заподіяної внаслідок залиття квартири.

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2013 року ОСОБА_1, ОСОБА_2
звернулися до Печерського районного
суду м. Києва із позовом до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди заподіяної внаслідок
залиття квартири. У своєму позові
ОСОБА_1, ОСОБА_2 просять стягнути з
ОСОБА_3 3338 грн. 99 коп. матеріальної шкоди
завданої внаслідок залиття квартири,
1147 грн. 00 коп. моральної шкоди та 229 грн.
40 коп. витрат з оплати судового збору.
Обґрунтовуючи позовні вимоги
зазначили, що 14 вересня 2013 року
відбулося залиття квартири в якій вони
проживають з вище розташованої
квартири власником якої є ОСОБА_3.
Оскільки відповідач відмовляється
добровільно відшкодувати завдану
позивачам матеріальну шкоду останні
просять стягнути її в примусовому
порядку. Крім того позивач просить
стягнути з відповідача моральну шкоду.

У судовому засіданні ОСОБА_1, ОСОБА_2
позов з викладених у ньому підстав
підтримали, просили задовольнити.

Представник ОСОБА_3 в судовому
засіданні проти позову заперечила,
просила відмовити у його задоволенні,
посилаючись на необґрунтованість
позову та заперечуючи щодо факту
залиття квартири та розміру завданих
збитків.

Вислухавши пояснення сторін,
розглянувши матеріали справи,
дослідивши та оцінивши письмові докази
по справі у їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1, ОСОБА_2 є співвласниками та
проживають в АДРЕСА_1 (а.с. 6, 22, 24, 37-42, 50-58,
74, 76, 93-101, 117-119).

Як вбачається з Акту складеного
працівниками комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства Печерського району м.
Києва «Печерська брама» від 01 жовтня
2013 року (а.с. 7-8, 59-60, 102-103) 14 вересня 2013
року відбулося залиття квартири
позивачів, з АДРЕСА_1, що розташовано
поверхом вище та належить відповідачу.
Причиною залиття згідно вищевказаного
акту стало пошкодження змішувача на
кухні в АДРЕСА_1, внаслідок його
самовільного встановлення
відповідачем.

У результаті залиття квартири згідно
вищевказаного Акту, на час комісійного
обстеження в квартирі позивачів
встановлені наступні пошкодження: в
квартирі АДРЕСА_2 на кухні на стелі
спостерігається відшарування
декоративної пластикової плитки
кількістю 7 шт. та шпалер площею
близько 3 кв.м. Також на кухні внаслідок
залиття було пошкоджено
електропроводку.

Згідно зведеного кошторисного
розрахунку вартості ремонту та
локального кошторису (а.с. 9-13, 61-65, 104-108)
вартість ремонту АДРЕСА_2 складає 3 224
грн. 00 коп. Крім того позивачі понесли
вимушені витрати з розроблення
кошторисної документації на
ремонтно-будівельні роботи (а.с. 15, 20, 67,
72, 110, 115) на суму 114 грн. 99 коп.

Зі змісту ст. 22 ЦК України вбачається,
що особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода , завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала. Особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з
урахуванням обставин справи суд може
зобов'язати особу, яка завдала шкоду
майну, відшкодувати її в натурі або
відшкодувати завдані збитки у повному
обсязі. Розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню, визначається
відповідно до реальної вартості
втраченого майна на момент розгляду
справи або виконання робіт, необхідних
для відновлення пошкодженої речі.

Частинами 1 та 2 ст. 11 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі. Особа, яка бере
участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Належних та допустимих доказів, в
розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на
спростування факту залиття квартири ні
відповідачем, ні її представником в
судовому засіданні надано не було.

З урахуванням наведеного суд приходить
до висновку, що вимога ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення з ОСОБА_3 3338 грн. 99 коп.
матеріальної шкоди завданої внаслідок
залиття квартири є обґрунтованою,
доведеною і підлягаює задоволенню.

Разом з цим суд вважає, що вимога
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3
моральної шкоди в розмірі 1147 грн. 00 коп.
є частково обґрунтованою та підлягає
частковому задоволенню.

Так, частиною 1 ст. 23 ЦК України
встановлено, що особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у
п.4 постанови Пленуму Верховного Суду
України № 4 від 31 березня 1995 р. «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» у позовній заяві про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди має бути зазначено, в чому ця
шкода полягає, якими неправомірними
діями чи бездіяльністю її заподіяно
позивачеві, з яких міркувань він
виходив, визначаючи розмір шкоди, та
якими доказами це підтверджується.

Дійсно, з вини відповідача було
пошкоджено майно позивачів в
результаті його залиття, позивачі
відчували нервове напруження, в них
псувався настрій, порушився нормальний
порядок життя через необхідність
вирішувати питання, пов'язані з
усуненням наслідків залиття,
неможливістю користування квартирою.
Таким чином, суд вважає, що на
відшкодування немайнової шкоди слід
стягнути з відповідача 300 грн. 00 коп., що
відповідає характеру моральних
страждань позивачів, завданих
внаслідок порушення їх прав, що
передбачено ст. 23 ЦК України, а також з
урахуванням принципів розумності та
справедливості.

За наведених обставин суд вважає, що
позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди заподіяної внаслідок
залиття квартири є частково
обґрунтованим, а тому підлягає
частковому задоволенню.

Враховуючи, що позов підлягає
частковому задоволенню, відповідно до
вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на
користь позивачів підлягають
стягненню 229 грн. 40 коп. витрат з оплати
судового збору.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України, ст. ст.
10, 11, 60‚ 88, 169, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди заподіяної внаслідок
залиття квартири - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2), ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_3) 3338 (три
тисячі триста тридцять вісім) грн. 99
коп. завданої матеріальної шкоди
внаслідок залиття квартири.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2), ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_3) 300
(триста) грн. 00 коп. завданої моральної
шкоди внаслідок залиття квартири.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2), ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_3) 229
(двісті двадцять дев'ять) 40 коп. витрат з
оплати судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо воно не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду м. Києва
через Печерський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особою яка була
відсутня при проголошенні рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя:
О.М. Соколов