ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва у складі:

головуючого - судді Трусової Т.О.,

при секретарі Мінасян С.Г. з участю
представника відповідачів ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю "Кредитні
ініціативи" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, зустрічним позовом ОСОБА_4
до товариства з обмеженою
відповідальністю "Кредитні
ініціативи", третя особа: ОСОБА_3, про
визнання правовідношення, яке виникло
з договору поруки, припиненим, -

В С Т А Н О В И В:

10 жовтня 2013 р. товариство з обмеженою
відповідальністю "Кредитні ініціативи"
(надалі - ТОВ "Кредитні ініціативи")
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3
та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості
за кредитним договором в сумі 2185263,34
грн.

Позов обґрунтований наступним. На
підставі кредитного договору від 30
жовтня 2007 р. № 2615/1007/71-021 акціонерний
комерційний банк «ТАС-Комерцбанк»
(надалі АКБ «ТАС-Комерцбанк») надав
відповідачу ОСОБА_3 кредит в сумі 140000
доларів США. За умовами вказаного
договору позичальник зобов'язався
повернути кредит і сплатити проценти
за користування ним.

В забезпечення виконання ОСОБА_3
зобов'язань за кредитним договором 30
жовтня 2007 р. з відповідачем ОСОБА_4
укладено договір поруки № 2615/1007/71-021-Р-21,
відповідно до умов якого останній
зобов'язався солідарно з позичальником
відповідати за виконання усіх
зобов'язань за кредитним договором.

На підставі договору факторингу від 28
листопада 2012 р. правонаступник АКБ
«ТАС-Комерцбанк» публічне акціонерне
товариство «Сведбанк» (надалі - ПАТ
«Сведбанк») відступило факторинговій
компанії «Вектор Плюс» свої права
вимоги заборгованості по кредитних
договорах, в тому числі і по договору,
укладеному з ОСОБА_3 В свою чергу
факторингова компанія «Вектор Плюс» на
підставі договору факторингу від 28
листопада 2012 р. відступила права вимоги
заборгованості по кредитних договорах
ТОВ "Кредитні ініціативи".

Таким чином ТОВ "Кредитні ініціативи"
набуло статусу нового кредитора за
укладеним з ОСОБА_3 кредитним договором

Позивач посилається на те, що
позичальник ОСОБА_3 порушив умови
кредитного договору, у зв'язку з чим
йому було направлено вимогу про
дострокове повернення кредиту, проте
вона виконана не була. Відтак станом на
30 вересня 2013 р. ОСОБА_3 має прострочену
заборгованість по тілу кредиту в сумі
139324 доларів США, що еквівалентно 1113616,73
грн., по відсотках в сумі 19687,83 доларів
США, що еквівалентно 157364,83 грн. та по
пені в сумі 114385,31 доларів США, що
еквівалентно 914281,78 грн.

Відповідач ОСОБА_4 первісний позов не
визнав, пред'явивши до ТОВ "Кредитні
ініціативи" зустрічний позов про
визнання припиненим правовідношення,
яке виникло з договору поруки.

В обґрунтування зустрічних вимог
ОСОБА_4 зазначив, що оскільки
позичальник ОСОБА_3 порушив умови
кредитного договору, 4 вересня 2009 р. в
приміщенні банку йому як поручителю
було надане повідомлення про зміну
умов кредитного договору. Згідно
вказаного повідомлення строк
виконання основного зобов'язання
настав 14 вересня 2009 р., проте протягом
шести місяців від вказаної дати
кредитор вимоги до нього не пред'явив, а
отже відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припинилася.

Представники ТОВ "Кредитні ініціативи"
подали письмове клопотання про розгляд
справи за їх відсутності.

Представник відповідачів ОСОБА_2 в
судовому засіданні зустрічний позов
підтримала, первісний позов не визнала
пославшись на необґрунтованість і
недоведеність позовних вимог, сплив
позовної давності та припинення дії
договору поруки. За міркуванням
представника відповідачів наданий
позивачем розрахунок заборгованості
не базується на вимогах закону,
оскільки позивач не має ліцензії НБУ на
кредитування в іноземній валюті, при
цьому не було враховано реалізацію
предмета іпотеки і відповідно не
зменшено розмір заборгованості на
отриману від реалізації предмета
іпотеки суму. Також не було дотримано
процедуру відступлення права вимоги та
грубо порушено права відповідачів,
яких не повідомили про заміну
кредитора, а отже вони мають право не
виконувати свого обов'язку новому
кредиторові. Оскільки строк виконання
зобов'язання настав 14 вересня 2009 р., а
позивач звернувся з даним позовом лише
у жовтні 2013 р., він пропустив строк
позовної давності, що є підставою для
відмови у позові за спливом позовної
давності.

Заслухавши представника відповідачів
та дослідивши письмові докази, суд
вважає встановленими наступні
обставини і визначені відповідно до
них правовідносини.

30 жовтня 2007 р. між АКБ «ТАС-Комерцбанк»
(Банком) та ОСОБА_3 (Позичальником)
укладено кредитний договір № 2615/1007/71-021
(а.с. 35-38).

Предметом вказаного договору є надання
Банком Позичальнику кредиту в сумі 140000
доларів США на строк по 30 жовтня 2032 р.
під 11,9% річних.

Відповідно до п. 1.3. договору сторони
встановили, що розмір процентної
ставки може змінюватися без укладання
додаткового правочину у випадку і у
порядку, встановленому п. 6.1.2. договору,
зокрема в разі зміни економічних умов
та вартості ресурсів на ринку
позикового капіталу.

Сторони договору погодили, що
погашення кредиту, сплата процентів і
комісій здійснюється позичальником
щомісяця фіксованими платежами
(ануїтетними платежами) в сумі 1465
доларів США до 10 числа кожного місяця
(п. 3.1.1. договору).

Таким чином на підставі письмового
договору між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та
ОСОБА_3 виникли кредитні відносини, які
врегульовані параграфом 2 глави 71 ЦК
України.

Виконання ОСОБА_3 зобов'язань за
кредитним договором було забезпечено
порукою та іпотекою нерухомого майна.

Так 30 жовтня 2007 р. між АКБ
«ТАС-Комерцбанк» (Банком) та ОСОБА_4
(Поручителем) було укладено договір
поруки № 2615/1007/71-021-Р-21, відповідно до
умов якого Поручитель зобов'язався
солідарно з Позичальником відповідати
перед Банком за виконання усіх
зобов'язань, що виникли з кредитного
договору (а.с. 46).

ОСОБА_3 на підставі іпотечного договору
від 30 жовтня 2007 р. № 2615/1007/71-021-Z-21 передав
в іпотеку АКБ «ТАС-Комерцбанк» належну
йому на праві власності квартиру
АДРЕСА_1 (а.с. 68-70).

АКБ «ТАС-Комерцбанк» свої зобов'язання
за договором виконав, що сторонами не
оспорюється.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, яка на
підставі положень ч. 2 ст. 1054 ЦК України
застосовується до відносин за
кредитним договором, позичальник
зобов'язаний повернути кредитодавцеві
кредит у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Судом встановлено, що позичальник
ОСОБА_3 порушив терміни сплати
ануїтетних платежів, у зв'язку з чим
Банк відповідно до п. 8.1. кредитного
договору вправі нарахувати пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від суми простроченого платежу за
кожний день прострочення та вимагати
дострокового погашення кредиту, як це
встановлено п. 3.7. договору.

Умова договору про дострокове
повернення кредиту узгоджується та не
суперечить положенням ч. 2 ст. 1050 ЦК
України.

Правонаступник АКБ «ТАС-Комерцбанк»
ПАТ «Сведбанк» скористався наданим
йому договором та законом правом
вимагати дострокового повернення
частини кредиту, що залишилася, та
сплати процентів, і 4 вересня 2009 р.
вручив позичальнику ОСОБА_3 та
поручителю ОСОБА_4 повідомлення про
зміну умов кредитного договору, згідно
якого строк виконання зобов'язання
настає на десятий календарний день
рахуючи з 7 вересня 2009 р. (а.с. 104).

Таким чином строк виконання основного
зобов'язання настав 18 вересня 2009 р.,
проте вимоги кредитора виконані не
були, у зв'язку з чим іпотекодержатель
набув права задовольнити свої вимоги
за рахунок предмета іпотеки.

11 серпня 2011 р. нотаріус вчинив
виконавчий напис про звернення
стягнення на предмет іпотеки - квартиру
АДРЕСА_1, для задоволення вимог
іпотекодержателя в сумі 173588,61 доларів
США та 209053,02 грн., яка включає
заборгованість за кредитом в сумі 139324
доларів США, яка виникла з 18 вересня 2009
р., заборгованість за відсотками в сумі
34264,61 доларів США за період з 30 жовтня 2007
р. по 10 серпня 2011 р., пеню в сумі 209053,02
грн., нараховану за період з 12 серпня 2010
р. по 11 серпня 2011 р., та 12740 грн. плати за
вчинення виконавчого напису (а.с. 66).

В порядку примусового виконання
вищевказаного виконавчого напису
нотаріуса за результатами прилюдних
торгів предмет іпотеки було
реалізовано за 527600 грн., з яких 448987,60
грн. було перераховано ПАТ «Сведбанк»
на погашення заборгованості ОСОБА_3 за
кредитним договором, а 78612,40 грн.
становила винагорода організатора
прилюдних торгів. (а.с. 67).

Таким чином за рахунок реалізації
предмета іпотеки вимоги кредитора були
задоволені лише частково.

Згідно з договором факторингу від 28
листопада 2012 р. ПАТ «Сведбанк»
відступив ТОВ "Вектор Плюс" право
вимоги за рядом кредитних договорів
(а.с. 8-16), в тому числі і за кредитним
договором, укладеним з ОСОБА_3

Згідно з договором факторингу від 28
листопада 2012 р. № 15 ТОВ "Вектор Плюс"
відступив право вимоги за кредитним
договором, укладеним з ОСОБА_3, новому
кредитору ТОВ "Кредитні ініціативи"
(а.с. 17-30).

На підставі вищевказаних договорів у
відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України
ТОВ "Кредитні ініціативи" набуло прав
кредитора у зобов'язанні, що виникло на
підставі кредитного договору,
укладеного між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та
ОСОБА_3 (а.с. 117).

На момент набуття позивачем прав
кредитора у зобов'язанні
заборгованість ОСОБА_3 складала 291041,48
доларів США і включала заборгованість
по тілу кредиту в сумі 139324 доларів США,
заборгованість по процентах - 56139,30
доларів США та заборгованість по пені в
сумі 95578,18 грн., що підтверджується
витягом з реєстру заборгованостей
боржників до договору факторингу від 28
листопада 2012 р., укладеного між ТОВ
"Вектор Плюс" та ТОВ "Кредитні
ініціативи" (а.с. 117).

2 жовтня 2013 р. позивач письмово
повідомив ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
здійснену заміну кредитора у
зобов'язанні та про наявність
заборгованості по кредитному договору
в сумі 273397,14 доларів США та висунув
вимогу у строк до 30 днів з дати
отримання вимоги повернути кредит,
сплатити нараховані проценти та
штрафні санкції (а.с. 48-49, 50), проте
вказана вимога виконана не була.

Відтак станом на 30 вересня 2013 р.
заборгованість ОСОБА_3 за кредитним
договором становить 2185263,34 грн. і
складається із заборгованості по тілу
кредиту в сумі 139324 доларів США, що
еквівалентно 1113616,73 грн.,
заборгованості по відсотках в сумі
19687,83 доларів США, що еквівалентно 157364,83
грн. та пені в сумі 114385,31 доларів США, що
еквівалентно 914281,78 грн. (а.с. 47).

Всупереч доводам представника
відповідачів з наданого позивачем
розрахунку вбачається, що грошова сума,
одержана від продажу предмету іпотеки,
розмір якої у валюті кредиту становить
50544,08 доларів США, була зарахована на
погашення заборгованості позичальника
ОСОБА_3 по процентах.

Суд не приймає до уваги посилання
відповідачів на відсутність у позивача
індивідуальної ліцензії НБУ на
здійснення операцій з використанням
іноземної валюти, оскільки вимоги
заявлені не в іноземній валюті, а в
національній валюти України - гривні.

Згідно з приписами ст.ст. 526, 629 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, а
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

ОСОБА_3 порушив зобов'язання за
договором, яке є грошовим, а отже він у
відповідності з положеннями ст. 625 ЦК
України не звільняється від
відповідальності за неможливість його
виконання.

Доводи відповідача про сплив позовної
давності суд вважає необґрунтованими,
виходячи з наступного.

За правилами ч. 1 ст. 259 ЦК України
сторони можуть укласти письмовий
договір про збільшення встановленої
законом позовної давності.

Умова про збільшення позовної давності
може бути вміщена як в окремому
документі, так і в укладеному сторонами
основному договорі.

Оскільки згідно з умовами п. 8.5.
кредитного договору до усіх вимог, що
випливають з цього договору,
встановлюється позовна давність у 10
років, суд вважає, що сторони досягли
згоди про збільшення загальної та
спеціальної позовної давності, а отже
строки позовної давності за кредитним
договором не сплили.

Виходячи з наведеного, вимоги ТОВ
"Кредитні ініціативи" до позичальника
ОСОБА_3 суд вважає доведеними і
обґрунтованими.

Однак з огляду на те, що на погашення
заборгованості позичальника за
кредитним договором було звернуто
стягнення на предмет іпотеки, суд на
підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України вважає за
можливе зменшити розмір пені до 10000 грн.

Таким чином загальна сума, яку суд
присуджує до стягнення з ОСОБА_3,
становить 1280981,56 грн., що включає
заборгованість по тілу кредиту в сумі
1113616,73 грн., заборгованість по процентах
в сумі 157364,83 грн. та пеню в сумі 10000 грн.

Вимоги зустрічного позову про
припинення дії договору поруки суд
вважає обґрунтованими з огляду на
наступне.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК
України порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

Умова договору поруки про його дію до
повного виконання боржником своїх
зобов'язань перед банком за кредитним
договором не є встановленим сторонами
строком припинення дії поруки,
оскільки суперечить положенням ч. 1 ст.
251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України щодо поняття
та визначення строку.

Оскільки строк виконання
забезпеченого порукою зобов'язання
настав 18 вересня 2009 р., а протягом шести
місяців від вказаної дати кредитор
вимоги до поручителя ОСОБА_4 не
пред'явив, порука припинилася.

Враховуючи припинення договору поруки,
поручитель ОСОБА_4 не може відповідати
за даним позовом.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України
суд здійснює розподіл судових витрат
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог. Оскільки первісний
позов задоволено на 59/100 частин, до
стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача
підлягає 2030,19 грн. судових витрат
(3441х596100). Враховуючи задоволення
зустрічного позову суд присуджує до
стягнення з ТОВ "Кредитні ініціативи"
на користь ОСОБА_4 понесені ним судові
витрати в сумі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 27, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,
-

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Кредитні ініціативи"
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Кредитні ініціативи"
заборгованість за кредитним договором
в сумі 1280981,56 грн. та 20309,19 грн. судових
витрат, а усього 1283011 (один мільйон
двісті вісімдесят три тисячі
одинадцять) гривень 75 копійок.

У позові товариства з обмеженою
відповідальністю "Кредитні ініціативи"
до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості
за кредитним договором відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати припиненим правовідношення,
яке виникло з договору поруки №
2615/1007/71-021-Р-21 від 30 жовтня 2007 року,
укладеного між акціонерним
комерційним банком «ТАС-Комерцбанк»
(Банком), ОСОБА_4 (Поручителем) та ОСОБА_3
(Позичальником).

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Кредитні ініціативи"
на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі
243,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: