інстанції Протасова О.М.Провадження №
22-ц/780/3288/14 Доповідач у 2
інстанції ПоліщукКатегорія 18
УХВАЛА

Іменем України

27 травня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді: Поліщука М.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Малорода О.І.

при секретарі: Лопатюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 12 березня 2014 року
у справі за позовом Комунальної
установи Білоцерківської міської ради
«Інспекція з благоустрою міста Біла
Церква» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И
Л А:

В листопаді 2013 року позивач звернувся
до суду з зазначеним позовом, який
згодом уточнив та просив стягнути з
ОСОБА_1 на свою користь заборгованість
за договором № 210 від 11.11.2011 року за
період з 11.11.2011 року по 01.01.2014 року у сумі
2566,67 грн.

Свій позов обґрунтовував тим, що 11.11.2011
року між позивачем та відповідачем був
укладений договір №210 на користування
об'єктом благоустрою - не капітальним
металевим гаражем по АДРЕСА_1.
Відповідно до договору та додатків до
нього, відповідач мав право
використовувати гараж для зберігання
особистого майна та щомісячно
сплачувати за це до 10-го числа
наступного за звітним місяцем кошти в
сумі 100 грн. Проте в порушення умов
договору ОСОБА_1 взяті на себе за
договором зобов'язання не виконував,
кошти не сплачував, в зв'язку з чим у
нього за вказаний період виникла
заборгованість.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 12 березня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Комунальної установи Білоцерківської
міської ради «Інспекція з благоустрою
міста Біла Церква» заборгованість за
договором № 210 від 11.11.2011 року у сумі
2566,67 грн. та 229,40грн. судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити позивачу
в задоволенні позову, посилаючись на
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального та
порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення
представника позивача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив із
того, що ОСОБА_1 порушив умови взятого
на себе зобов'язання щодо повної та
своєчасної оплати за користування
гаражем в порядку і на умовах,
зазначених в договорі і за період з 11
листопада 2011 року по 1 січня 2014 року
має заборгованість перед комунальною
установою Білоцерківської міської
ради «Інспекція з благоустрою міста
Біла Церква» в сумі 2566,67грн.

Колегія суддів погоджується із
вказаними висновками, так як вони
відповідають обставинам справи і
узгоджуються із вимогами закону.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

За ст. 526 ЦК України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
ставляться звичайно.

Так судом встановлено і
підтверджується матеріалами справи, що
11 листопада 2011 року між КУ МБР
«Інспекція з благоустрою міста Біла
Церква» та ОСОБА_1 було укладено
договір № 210 на користування об'єктом
благоустрою.

Згідно п. 1.1 вказаного договору
відповідач використовує об'єкт
благоустрою під тимчасове розміщення
не капітального металевого гаража для
зберігання особистого майна за
адресою: АДРЕСА_1. (а.с.8).

Відповідно до п.п. 2.1, .2.2 Договору, ціна
послуг за даним Договором визначається
згідно п.п. 4.3 додатку №1 «Плата за
послуги з оформлення документації,
пов'язаної із благоустроєм міста»
рішення Білоцерківської міської ради
від 11.07.2008 року № 800 «Про затвердження
Правил благоустрою території міста
Біла Церква» та становить 100 грн. на
місяць.

Відповідно до п. 3.1 Договору відповідач
як Замовник має проводити оплату до
10-го числа наступного за звітним
місяцем шляхом перерахування на
поточний рахунок позивача коштів в
розмірі 100% суми.

Також встановлено, що відповідно до п.
5.3 цього Договору, він був
пролонгований на наступний
календарний рік на умовах, що
встановлені у цьому договорі.

Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК України, якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

З матеріалів справи вбачається, що
позичальник порушив умови договору та
не забезпечив своєчасну оплату за
користування гаражем в порядку і на
умовах зазначених в договорі,
внаслідок чого станом на 01.01.2014 року у
нього виникла заборгованість у сумі
2566,67 грн., що підтверджується
розрахунком наданим позивачем (а.с. 47).

Встановивши вказані обставини, суд
першої інстанції прийшов до
правильного та обґрунтованого
висновку про задоволення позову,
оскільки ОСОБА_1 взяте на себе за
договором зобов'язання щодо
щомісячної оплати за користування
об'єктом благоустрою в сумі 100грн. не
виконав, внаслідок чого за період з 11
листопада 2011 року по 1 січня 2014 року
має заборгованість перед позивачем в
сумі 2566,67грн.

Рішення суду ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального
права і передбачених законом підстав
для його скасування при
апеляційному розгляді не
встановлено.

Доводи апеляційної скарги на те, що
укладаючи договір із позивачем,
відповідач сподівався на те, що за
цим договором позивач підготує
документи та встановить ОСОБА_1
металевий гараж є необґрунтованими
і спростовуються змістом договору
на користування об'єктом благоустрою
від 11 листопада 2011 року (а.с.8).
Комунальна установа Білоцерківської
міської ради «Інспекція з благоустрою
міста Біла Церква» не брала на себе
зобов'язання щодо встановлення
відповідачу металевого гаражу.

Інші доводи апелянта про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та порушення норм
процесуального права не заслуговують
на увагу і не впливають на
законність і обґрунтованість
рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 12 березня 2014 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: