Єдиний унікальний номер 259/8044/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/666/2014
Єдиний унікальний номер: 259/8044/13ц
Номер провадження: 22ц-775/666/14
Головуючий в першій інстанції - Ларіна
Доповідач - Супрун М.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді
Никифоряка Л.П.

суддів
Супрун М.Ю., Папоян В.В.,

при секретарі
Бакунець Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Донецькміськгаз» до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за використаний
природний газ,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
заочне рішення Куйбишевського
районного суду міста Донецька від 19
липня 2013 року,-

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2013 року публічне акціонерне
товариство по газопостачанню та
газифікації «Донецькміськгаз» (далі:
ПАТ по газопостачанню та газифікації
«Донецькміськгаз») звернулось до суду
з вищезазначеним позовом, в
обґрунтування якого зазначило, що
відповідачі, які є споживачами послуг з
газопостачання за адресою: АДРЕСА_1, ці
послуги оплачують нерегулярно та не в
повному обсязі, тому за період з 01
жовтня 1998 року по 31 жовтня 2007 року та з 01
вересня 2010 року по 01серпня 2012 року
мають заборгованість в сумі 4623,35 грн.
Позивач просив стягнути з відповідачів
в солідарному порядку зазначену
заборгованість, а також за
прострочення виконання грошового
зобов'язання три проценти річних у
розмірі 146,77 грн та інфляційні
нарахування в сумі 524, 13 грн.

Заочним рішенням Куйбишевського
районного суду м.Донецька від 19 липня
2013 року позовні вимоги ПАТ по
газопостачанню та газифікації
«Донецькміськгаз» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 на користь ПАТ по
газопостачанню та газифікації
"Донецькміськгаз" суму заборгованості
за використаний природний газ, що
утворилась в період часу з 01.10.1998 року
по 31.10.2007 року та з 01.09.2010 року по 01.08.2012
року в розмірі 4623,35 грн; 3 проценти
річних у розмірі 146,77 грн.; інфляційні
нарахування у розмірі 524,13 грн. Вирішено
питання про судові витрати.

З вказаним рішенням не погодився
ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
та на неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
просив рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог. В
обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначив, що в порушення норм
процесуального права, про час та місце
розгляду справи його та інших
відповідачів суд не повідомляв, тому
вони не мали можливості у судовому
засіданні заявити про застосування
строку позовної давності.

ОСОБА_2 у судовому засіданні
апеляційного суду підтримав
апеляційну скаргу, просив її
задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в суді
апеляційної інстанції просили
апеляційну скаргу задовольнити,
рішення суду першої інстанції
скасувати.

ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився,
був повідомлений про час та місце
розгляду справи належним чином.

Представник позивача, Вілков М.І.,
діючий за довіреністю, заперечував
проти задоволення апеляційної скарги,
посилаючись на її необґрунтованість,
просив її відхилити .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
відповідачів та представника позивача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи скарги, апеляційний
суд вважає, що скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Згідно п.4 ч. 1. ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є порушення
або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 є споживачами послуг з
газопостачання за адресою: АДРЕСА_1.

28 серпня 2001 року ОСОБА_2 з ВАТ
«Донецькміськгаз» був укладений
договір №490/70 на постачання
природного газу. (а.с. 10-11)

Згідно розрахунків, наданих ПАТ по
газопостачанню та газифікації
«Донецькміськгаз», за адресою: АДРЕСА_1
мається заборгованість по оплаті
послуг з газопостачання за період з 01
жовтня 1998 року по 31 жовтня 2007 року та з 01
вересня 2010 року по 01 серпня 2012 року в
загальній сумі 4623,35 грн.(а.с.2-5) Крім
того, позивачем за прострочення
виконання грошового зобов'язання
нараховані інфляційні нарахування в
сумі 524,13 грн. та три проценти річних в
розмірі 146,77 грн. (а.с.7-8)

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки відповідачі не виконують свої
обов'язки по оплаті послуг з
газопостачання, з них на користь
позивача підлягає стягненню
заборгованість за цими послугами за
період з 01 жовтня 1998 року по 31 жовтня 2007
року та з 01 вересня 2010 року по 01 серпня
2012 року, з урахуванням індексу інфляції
та трьох процентів річних за
прострочення виконання грошового
зобов'язання.

Проте повністю погодитись з таким
висновком суду не можна.

Відповідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
споживач житлово-комунальних послуг
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Апеляційним судом встановлено, що
відповідачі, які є споживачами
природного газу за адресою: АДРЕСА_1
мають заборгованість по оплаті послуг
з газопостачання за період з 01 жовтня
1998 року по 31 жовтня 2007 року та з 01
вересня 2010 року по 01 серпня 2012 року в
сумі 4623,35 грн.(а.с.2-5). За порушення
грошового зобов'язання інфляційні
витрати складають 524,13 грн., три
проценти річних - 146,77 грн. (а.с.7-8).

Відповідно до ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

В силу ч.ч. 3.4 ст. 267 ЦК України,
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Із матеріалів справи вбачається,
що відповідачі в судових засіданнях
суду першої інстанції участі не брали
і судом першої інстанції було ухвалене
заочне рішення.

Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Повідомлення осіб, які беруть
участь у справі, про місце і час
судового засідання є процесуальною
гарантією захисту їх прав та інтересів.

Відомостей про належне
сповіщення відповідачів про час та
місце розгляду справи матеріали справи
не містять, що є порушенням вище
приведених норм процесуального права
та привело до неправильного вирішення
справи, оскільки відповідачі були
позбавлені можливості надати заяву про
застосування строку позовної давності.

На стадії апеляційного оскарження
відповідачем ОСОБА_2 була зроблена
заява про застосування строку позовної
давності.

З огляду на наведене, колегія судів
вважає, що оскаржуване рішення
підлягає зміні і заборгованість за
послуги з газопостачання необхідно
стягнути солідарно з відповідачів в
межах строку позовної давності за
період 01.09.2010 року по 01.08.2012 року в
розмірі 42,39 грн., інфляційні
нарахування в сумі 1,39 грн., три проценти
річних в сумі 1,51 грн., а всього 45,29 грн.,
що відповідає розрахунку позивача.

Посилання скарги на те, що не всі
відповідачі є споживачами послуг з
газопостачання за адресою: АДРЕСА_1
апеляційний суд не приймає до уваги,
оскільки на користь цих доводів
відповідачі не надали доказів.

Таким чином, оскільки суд першої
інстанції порушив норми
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
рішення суду першої інстанції підлягає
зміні.

Керуючись ст.ст. 307,309,313,315-316 ЦПК
України, апеляційний суд -

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Куйбишевського районного суду
м.Донецька від 19 липня 2013 року змінити.

Позов публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Донецькміськгаз» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
задовольнити частково.

Стягнути солідарно зі ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
„Донецькміськгаз» заборгованість за
використаний природний газ з 01.09.2010
року по 01.08.2012 року в розмірі 42,39 грн.,
інфляційні нарахування в сумі 1,39 грн.,
три проценти річних в сумі 1,51 грн., а
всього 45,29 грн.

Стягнути зі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 на користь публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
„Донецькміськгаз» судовий збір в сумі
по 57,35 грн.з кожного.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Судді: