КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа
№552/9069/13-ц
Провадження № 2/552/337/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2014 року Київський районний суд м.
Полтави в складі головуючого судді -
Миронець О.К., за участю секретаря
судових засідань - Шаня О.О., позивача -
ОСОБА_2, представника позивача - ОСОБА_3,
відповідача - ОСОБА_4, представник
відповідача - ОСОБА_5 розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
судових засідань Київського районного
суду м. Полтава цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
встановлення земельного сервітуту,
третя особа - ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_4 про встановлення
земельного сервітуту. Свій позов вона
обґрунтовує тим, що відповідно до
рішення Київського районного суду м.
Полтави від 22.07.2011 року їй було виділено
у користування земельну ділянку площею
337 кв.м., відповідачу ОСОБА_4 - 394 кв.м.,
ОСОБА_7 394 кв.м . за адресою АДРЕСА_1 для
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд. Через земельну
ділянку ОСОБА_4 є прохід до її земельної
ділянки для обслуговування
каналізації та водопостачання, яким
вона раніше користувалась, але на даний
час він чинить їй перешкоди та не дає
можливості користуватись цим проходом.
Отже, у зв'язку з цим позивач вважає, що
її право порушено відповідачем та
просить суд встановити земельний
сервітут на її користь щодо земельної
ділянки, яка перебуває у користуванні
ОСОБА_4 для визначення права проходу, а
також обслуговування комунікацій, а
саме каналізації та водопостачання і
частини належного їй домоволодіння.

Позивач та її представник в судовому
засіданні позов підтримали та просили
суд його задовольнити.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні позов не визнали з
підстав зазначених в запереченнях та
просили суд відмовити в його
задоволенні, оскільки позивач не
надала доказів того, що відповідач
чинить їй перешкоди щодо
добросусідства та порушує права
відповідача.

Третя особа - ОСОБА_6 в судове засідання
не з'явився, хоча належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи.

Третя особа - ОСОБА_9 в судове
засідання не з'явилась.

Суд заслухавши сторони приходить
до таких висновків.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом встановлено, що відповідно до
рішення Київського районного суду м.
Полтави від 22.07.2011 року, яке залишено
без змін ухвалою апеляційного суду
Полтавської області визначено порядок
користування земельною ділянкою
загальною площею 1306 кв.м. за адресою
АДРЕСА_1 та виділено ОСОБА_4 в
користування земельну ділянку площею
540 кв.м., а ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_6
земельну ділянку площею 766 кв.м.

Відповідно до витягу з рішення
Київської районної в м. Полтаві ради
від 12.03.2013 року частині домоволодіння
по АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею
540 кв.м. надано поштову адресу АДРЕСА_1, а
частині домоволодіння на земельній
ділянці площею 766 кв.м. залишили адресу
АДРЕСА_1.

Відповідно до ухвали Київського
районного суду м. Полтави від 27.11.2013
року, яка залишена без змін ухвалою
Київського районного суду м.Полтави
відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні її
заяви про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення Київського
районного суду м. Полтави від 22.07.2011
року. В своїй заяві вона посилалась на
те, що влітку 2013 року на земельній
ділянці, яка виділена в користування
ОСОБА_4 стався прорив комунікації
водопостачання і він не надавав їй
можливості проводити ремонтні роботи.

Відповідно до висновку №25 судової
земельно-технічної експертизи
експертом запропоновано два варіанта
встановлення земельного сервітуту. На
площі земельної ділянки, що виділена
ОСОБА_4 виникло право земельного
сервітуту - проходу та проїзду, який
сумістився із земельною ділянкою для
обслуговування каналізації.

Відповідно до ст. 401 ЦК України право
користування чужим майном (сервітут)
може бути встановлене щодо земельної
ділянки, інших природних ресурсів
(земельний сервітут) або іншого
нерухомого майна для задоволення
потреб інших осіб, які не можуть бути
задоволені іншим способом.

Відповідно до ст. 98 ЗК України право
земельного сервітуту - це право
власника або землекористувача
земельної ділянки на обмежене платне
або безоплатне користування чужою
земельною ділянкою (ділянками).
Земельні сервітути можуть бути
постійними і строковими.

Відповідно до ст.100 ЗК України сервітут
може бути встановлений договором,
законом, заповітом або рішенням суду.
Сервітут може належати власникові
(володільцеві) сусідньої земельної
ділянки, а також іншій конкретно
визначеній особі (особистий сервітут).
Земельний сервітут може бути
встановлений договором між особою, яка
вимагає його встановлення, та
власником (володільцем) земельної
ділянки.

Відповідно до ст.403 ЦК України сервітут
визначає обсяг прав щодо користування
особою чужим майном. Сервітут може бути
встановлений на певний строк або без
визначення строку. Особа, яка
користується сервітутом, зобов'язана
вносити плату за користування майном,
якщо інше не встановлено договором,
законом, заповітом або рішенням суду.

Метою встановлення сервітуту є
задоволення потреб власника або
землекористувача земельної ділянки
для ефективного її використання.
Умовою встановлення є неможливість
задоволення такої потреби в інший
спосіб. З ухвали апеляційного суду
Полтавської області від 25.11.2011 року
вбачається, що судовий експерт, який
був допитаний в апеляційній інстанції
підтвердив можливість входу та заїзду
до спірного будинковолодіння за
адресою АДРЕСА_1.

Отже, ні в своїй позовній заяві, ні в
ході судового розгляду справи
позивачем не було надано доказів на
підтвердження того, що відповідач
чинить перешкоди чи іншим шляхом
забороняє позивачу користуватись та
обслуговувати комунікації.

На підставі вищевикладеного суд
приходить до висновку, що позивач не
довела необхідності встановлення
земельного сервітуту, тому в
задоволенні позову необхідно
відмовити.

Керуючись ст.ст. 60,213-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні її
позовних вимог в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
через Київський районний суд м. Полтави
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний термін з дня проголошення
рішення.

Суддя
Миронець О.К.