Єдиний унікальний номер 205/2424/14-ц
справа № 2/205/2479/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Залімської Н.В.,

при секретарі Кравцову С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 24 березня 2014 року звернулася до
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до
відповідача про стягнення аліментів.
Позивач у своєму позові посилалася на
те, що шлюб між нею та відповідачем було
зареєстровано 26 грудня 1998 року. Від
сумісного шлюбу вони мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та
знаходиться на її утриманні.
Матеріальну допомогу на дитину
відповідач не надає, тому позивач
змушена звертатись до суду. Позивач
просила суд стягнути з відповідача на
її користь аліменти на утримання сина в
розмірі 1/4 частини з усіх видів його
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менш ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги в повному
обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач не визнав позовні вимоги.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Перевіривши матеріали справи,
оцінивши надані та здобуті докази, суд
вважає позовні вимоги обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню за
наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 грудня 1998
року Кіровським відділом реєстрації
актів цивільного стану
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області було зареєстровано шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 3).

Від сумісного шлюбу сторони мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

На теперішній час позивач проживає
разом зі своїм неповнолітнім сином,
займається його вихованням та
утриманням (а.с. 5). Відповідач
матеріальну допомогу на утримання
дитини не надає.

Згідно ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

На підставі ч. 1 ст. 183 СК України
частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Син сторін ОСОБА_3 неповнолітній,
знаходиться на утриманні своєї матері,
яка потребує матеріальної допомоги з
боку відповідача, тому суд вважає
можливим стягнути з відповідача на
користь позивача аліменти на утримання
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку (доходу)
відповідача щомісячно, але не менш ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, до
досягнення повноліття ОСОБА_3.

За таких обставин суд вважає
доведеними обставини позову, а тому
можливим їх задоволення.

У відповідності з ч. 1 ст. 191 СК
України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК
України, суд вважає необхідним
стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 на утримання дитини з дня
подання позову, тобто з 24 березня 2014
року.

На підставі п. 7 ч. 1 ст. 214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд
вирішує чи є підстави допустити
негайне виконання судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК
України суд допускає негайне виконання
рішень у справах про стягнення
аліментів - у межах суми платежу за один
місяць.

З урахуванням зазначеного, суд
вважає можливим допустити негайне
виконання судового рішення у межах
суми платежу за один місяць.

На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України,
якщо сторону, на користь якої ухвалено
рішення, звільнено від оплати судових
витрат, з другої сторони стягуються
судові витрати на користь осіб, що їх
понесли, пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК
України якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

ОСОБА_1 згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону
України «Про судовий збір» звільнена
від сплати судового збору, тому з
відповідача слід стягнути судовий збір
в дохід держави у розмірі 243,60 грн.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 5 Закону України «Про
судовий збір», ст. ст. 180-191 Сімейного
кодексу України, ст. ст. 10-11, 59-60, 79, 88, 209,
212-215, 218, 367 Цивільно-процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця Луганської області, м.
Ровеньки, працює КБ «Південне»,
зареєстрований АДРЕСА_1, аліменти на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини
всіх видів його заробітку (доходу)
щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, до досягнення
повноліття ОСОБА_3, починаючи стягнення
з 24 березня 2014 року.

Допустити негайне виконання
рішення у межах суми платежу за один
місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на
користь держави судовий збір у
розмірі 243.60 грн.

Рішення може бути оскаржено
в апеляційний суд Дніпропетровської
області через Ленінський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Суддя

Н.В. Залімська