Справа №
Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року Селидівський
міський суд Донецької області в складі
головуючого судді Черкова В.Г., при
секретарі Кідрон О.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Селидове цивільну справу за заявою
ОСОБА_1, ОСОБА_2, за участю
заінтересованої особи - Селидівської
територіальної громади про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

Заявники звернулись до суду із заявою
про встановлення факту належності
правовстановлюючого документу, в якій
зазначили, що вони є спадкоємцями на
спадкове майно, яке залишилось після
смерті ОСОБА_3. При видачі свідоцтва про
право власності на житло № 1949, Службою
приватизації державного житлового
фонду в/о «Селидіввугілля» в свідоцтві
були допущені помилки, а саме: в
написанні ім»я дружини померлого
пропущено м»який знак та зазначено
«ОСОБА_1»(по російськи), крім того
невірно зазначено по батькові сина
«ОСОБА_2»(по російськи), замість вірного
«ОСОБА_2»(по російськи). Їм необхідно
встановити факт, що свідоцтво про право
власності на житло належить їм для
отримання свідоцтва про право на
спадщину за законом у нотаріуса.

Просять встановити факт, що свідоцтво
про право власності на житло № 1949 від 08
жовтня 1993 року, із зазначенням
невірного імені ОСОБА_1 і невірно
зазначеного по батькові ОСОБА_2
належить на праві загальної спільної
власності, спадкодавцю ОСОБА_3,
померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 та членам його
сім»ї - дружині ОСОБА_1 і сину ОСОБА_2, на
квартиру розташовану в АДРЕСА_1.

Заявники в судове засідання не
з»явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином.
Надали заяви, в яких просять розглянути
справу без їх участі, заявлені вимоги
підтримують у повному обсязі.

Заінтересована особа - представник
територіальної громади Селидівської
міської ради в судове засідання не
з»явився, про час та місце слухання
справи повідомлений належним чином.
Надав заяву, в якій просить розглянути
справу без його участі та ухвалити
рішення на розсуд суду.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши
надані докази, суд, в межах заявлених
позовних вимог (ст. 11 ЦПК України),
встановив наступне.

Згідно свідоцтва про одруження серії
НОМЕР_1, виданого Селидівським
міськбюро РАЦС Донецької області,
ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3.

Згідно свідоцтва про народження
НОМЕР_2, виданого Селидівським
міськбюро РАЦС Донецької області,
ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та його
батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_3, виданого відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Селидівського
міського управління юстиції у
Донецькій області, ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно свідоцтва про право власності
на житло № 1949 від 08 жовтня 1993 р.,
виданого Службою приватизації
державного житлового фонду в-о
«Селидіввугілля», зазначено, що
квартира, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 дійсно належить на праві
приватної спільної власності ОСОБА_3(по
російськи) та членам його сім»ї:
дружині ОСОБА_1(по російськи), сину
ОСОБА_2( по російськи). Тобто, у
свідоцтві допущені помилки в написанні
ім»я ОСОБА_1 та по батькові ОСОБА_2.

Згідно п. 6. ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд
розглядає справи про встановлення
факту належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені в документі, не збігаються
з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народження.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов
висновку, що зібраними в справі
доказами знайшли своє підтвердження
факти того, що свідоцтво про право
власності на житло № 1949 від 08 жовтня 1993
р., видане Службою приватизації
державного житлового фонду в-о
«Селидіввугілля» належить спадкодавцю
ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 та
членам його сім»ї - дружині ОСОБА_1 і
сину ОСОБА_2.

Встановлення даного факту має для
заявників юридичне значення, оскільки
їм необхідно це для можливості
розпоряджатися своєю власністю, але
заявники не мають можливості
підтвердити факт належності
правовстановлюючого документу, крім як
шляхом звернення до суду.

Проаналізувавши встановлені обставини
по справі, оцінивши надані в силу
положень ст. 60 ЦПК України докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
заявлена ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заява є
обґрунтованою і визнається такою, що
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 60, 213, 214, 256, ЦПК України,
суд ,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факт, що свідоцтво про право
власності на житло № 1949 від 08 жовтня 1993
р., видане Службою приватизації
державного житлового фонду в-о
«Селидіввугілля», в якому зазначено, що
«квартира, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, дійсно належить на праві
приватної спільної власності ОСОБА_3(по
російськи) та членам його сім»ї:
дружині ОСОБА_1(по російськи), сину
ОСОБА_2( по російськи)», належить
спадкодавцю ОСОБА_3, померлому
ІНФОРМАЦІЯ_1 та членам його сім»ї -
дружині ОСОБА_1 і сину ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до Донецького
апеляційного суду Донецької області
через Селидівський міський суд
Донецької області протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя