Єдиний унікальний номер 227/493/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/4474/2014
Головуючий в 1 інстанції Мамалуй М.В.
Доповідач Пономарьова О.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого судді
Пономарьової О.М.,

суддів Соломахи
Л.І., Іванової А.П.,

при секретарі Сачко І.В.,

за участю

позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
про захист прав споживачів, розірвання
кредитного договору, з апеляційною
скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення
Добропільського міськрайонного суду
Донецької області від 26 березня 2014
року, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 26 березня 2014 року відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
(далі ПАТ) «Альфа-Банк» про захист прав
споживачів, розірвання кредитного
договору .

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасування рішення суду та ухвалити
нове про задоволення її позову. Апелянт
посилається на те, що суд застосував
закон, який не підлягає застосуванню,
дав неправильну оцінку обставинам
справи, оскільки свідки в судовому
засіданні підтвердили факт її відмови
від кредитного договору, це також
підтверджено постановою
Краматорського МВ ГУМВС України від 12
вересня 2013 року, суд не врахував, що
вона бажає скористатися своїм правом,
наданим їй ст. 11 ч. 6 Закону України «Про
захист прав споживачів» на відмову від
договору.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції позивач ОСОБА_1 підтримала
доводи апеляційної скарги і просила її
задовольнити.

Представник відповідача ПАТ
«Альфа-Банк» в судове засідання
апеляційної інстанції не з'явився, про
час та місце судового розгляду
повідомлений належним чином, подав
заяву про розгляд справи у відсутність
представника банку.

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК
України неявка сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення позивача,
дослідивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції.

Перевіряючи справу в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
апеляційний суд виходить з наступного.

З позовної заяви вбачається, що 10
лютого 2014 року ОСОБА_1 звернулася з
вказаним позовом до відповідача і
зазначала, що 13 червня 2013 року уклала
договір на вироби ПХВ конструкції
(вікон) з фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_2 та кредитний договір з ПАТ
«Альфа-Банк» №401458438 від 13 червня 2013
року на оплату цих виробів. 14 червня 2013
року в офісі, де укладала договори,
заповнила письмову відмову від
договору кредитування. Але під час
звернення до банку через два дні, там
заперечували отримання від неї такої
відмови. 17 червня 2013 року вона
звернулася до міліції із заявою про
незаконні дії відносно неї. Вважає, що
порушено її право на відмову від
споживчого договору відповідно до
Закону України «Про захист прав
споживачів», тоді як вона звернулася із
повідомленням про відкликання згоди у
встановлені цим законом терміни.
Просила розірвати кредитний договір
№401458438 від 13 червня 2013 року, укладений
між нею та ПАТ «Альфа-Банк» та
зобов'язати відповідача повернути
кошти в сумі 2 764,50 грн., виплачені нею за
договором.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачка не надала доказів на
підтвердження своїх доводів.

Такий висновок суду апеляційний суд
визнає правильним та таким, що
відповідає встановленим у справі
обставинам.

Відповідно до ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків є договори та інші
правочини;

Відповідно до ст. 509. ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися
на засадах добросовісності, розумності
та справедливості.

Судом першої інстанції встановлено, що
13 червня 2013 року ОСОБА_1 уклала договір
з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2
на вироби ПХВ конструкції (вікон)
вартістю 5 281,00 грн. (а.с.6-7).

13 червня 2013 року ОСОБА_1 уклала договір
з ПАТ «Альфа-Банк» №401458438 на отримання
кредиту в сумі 5 281,40 грн. для оплати
вищевказаного товару, шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок фізичної
особи-підприємця (а.с.4-5, 25-29).

Відповідно до статей 6, 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна
або розірвання договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору. У разі
односторонньої відмови від договору у
повному обсязі або частково, якщо право
на таку відмову встановлено договором
або законом, договір є відповідно
розірваним або зміненим.

Частиною 6 статті 11 Закону України «Про
захист прав споживачів» встановлено,
що споживач має право протягом
чотирнадцяти календарних днів
відкликати свою згоду на укладення
договору про надання споживчого
кредиту без пояснення причин. Перебіг
цього строку розпочинається з моменту
передачі споживачеві примірника
укладеного договору. Відкликання згоди
оформлюється письмовим повідомленням,
яке споживач зобов'язаний подати
особисто чи через уповноваженого
представника або надіслати
кредитодавцю до закінчення строку,
зазначеного в абзаці першому цієї
частини. З відкликанням згоди на
укладення договору про надання
споживчого кредиту споживач повинен
одночасно повернути кредитодавцю
кошти або товари, одержані згідно з
договором.

Відповідно до умов кредитного договору
банк здійснив перерахунок грошових
коштів на загальну суму 5 281,00 грн.

На виконання умов укладеного
кредитного договору позивачем ОСОБА_1
на користь ПАТ «Альфа-Банк»
здійснювалась оплата на погашення
кредиту за договором з жовтня 2013 року
по лютий 2014 року на загальну суму 2 764,50
грн. (а.с.10-12) і з урахуванням цих
обставин суд дійшов обгрунтованого
висновку, що ОСОБА_1, яка є стороною
договору, продовжила його виконувати,
сплачуючи за кредитними
зобов'язаннями, чим підтвердила свій
намір виконувати умови договору.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які на посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Суд першої інстанції обґрунтовано не
взяв до уваги як доказ на підтвердження
вимог позивачки копію письмового
повідомлення, заповнену ОСОБА_1 про
відкликання згоди на укладання
договору заповнена ОСОБА_1, оскільки на
ній відсутні відмітки організації, що
прийняла повідомлення і правильно
зазначив, що інших доказів, яки б
підтверджували звернення позивачки із
заявою про її відмову від кредитного
договору не надано.

Посилання апелянта на постанову
Краматорського МВ ГУМВС України в
Донецькій област віж 12 вересня 2013 року,
якою закрито кримінальне провадження
по справі у зв'язку із відсутністю в
діяннях ОСОБА_2 складу кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 194 КК
України, не може вважатись належним
доказом звернення позивачки з вимогою
про відкликання згоди на укладення
договору, оскільки вказана постанова
ніяких висновків з цього приводу не
містить

Посилання апелянта на порушення банком
її прав споживача апеляційний суд
визнає безпідставним, оскільки банк
виконав взяті на себе зобов'язання за
укладеним кредитним договором, позивач
продовжує користуватися грошовими
коштами.

Суд першої інстанції встановив, що
підстави, передбачені законом для
розірвання договору, відсутні, а тому
правильно відмовив у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1

Апеляційний суд вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
правовідносини, що склалися між
сторонами і їм надана належна правова
оцінка, в судовому рішенні повно
відображені обставини, що мають
значення для справи, висновки суду про
встановлені обставини і правові
наслідки є вичерпними, відповідають
дійсності і підтверджуються
достовірними доказами, дослідженими в
судовому засіданні.

Апеляційний суд визнає, що наведені в
апеляційній скарзі позивача доводи є
необґрунтованими і не належать до тих
підстав, із якими процесуальне
законодавство пов'язує можливість
прийняття рішення щодо скасування або
зміни оскаржуваного рішення.

Згідно із статтею 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційним судом не
встановлено порушень судом першої
інстанції при розгляді справи вимог
матеріального чи процесуального
законів або неправильної оцінки
досліджених по справі доказів, то
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування судового рішення
апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 26 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
О.М. Пономарьова

Судді:
Л.І. Соломаха

А.П. Іванова