Справа № 161/5131/14-ц
Провадження № 2/161/2021/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

(заочне)

12 травня 2014 року Луцький міськрайонний
суд Волинської області в складі:

головуючого - судді
Кихтюка Р.М.,

при секретарі -
Козак О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Луцька
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Фідобанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

ПАТ «Фідобанк» звернулось в суд із
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості.

Позовні вимоги мотивує тим, що між ПАТ
«Ерсте Банк» (правонаступником якого є
ПАТ «Фідобанк») та відповідачем було
укладено кредитний договір та договір
страхування з фізичною особою.

Відповідно до умов кредитного договору
ОСОБА_1 отримав кошти в сумі 50000 грн. з
терміном користування 36 календарних
місяців та зі сплатою 0,001 % річних за
користування коштами, щомісячної
комісії у розмірі 2,2 % від суми кредиту
та методом погашення ануїтет.

Однак, з моменту отримання кредиту
відповідач не виконує умови договору і
станом на 05.03.2014 року його
заборгованість становить 56824,90 грн.

В зв'язку з чим, просить стягнути з
ОСОБА_1 вказану заборгованість та
судові витрати.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, подав суду заяву,
в якій просить справу слухати у його
відсутності, позов підтримує та
просить його задовольнити. У разі
неявки відповідача не заперечує щодо
заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про час та місце розгляду
справи, відповідно до вимог ч. 5 ст. 74, ч. 3
ст. 76 ЦПК України. Заяви про розгляд
справи за його відсутності не подав. А
тому суд ухвалив проводити заочний
розгляд справи, у відповідності до ст.
224 ЦПК України.

Розгляд справи здійснювався за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, без фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197
ЦПК України.

Дослідивши письмові докази в справі,
суд прийшов до висновку, що позов
підставний і підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановленим договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 22.02.2013 року
між ПАТ «Ерсте Банк» та відповідачем
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
№ 014/ZВ7М83/3/001 (споживчий кредит
«Оптимальний Плюс»), відповідно до умов
якого відповідач отримав кредит в сумі
50000 грн. зі
строком користування кредитними
коштами 36 календарних місяців, із
сплатою 0,001 %
процентів річних, сплатою щомісячної
комісії 2,2 % від суми кредиту та методом
погашення ануїтет (а.с. 12).

Як вбачається із витягу статуту
позивача, останній є правонаступником
ПАТ «Ерсте Банк» (а.с. 4-7).

Відповідно до п.п. 1.7.1.- 1.7.2.
вищевказаного кредитного договору,
його невід'ємними частинами є Правила
надання та обслуговування кредиту
згідно кредитного договору з фізичною
особою та графік погашення.

Відповідно до п. 1.4. кредитного
договору, повернення кредиту (основної
позичкової заборгованості), сплата
процентів за користування кредитом,
сплата щомісячної комісії
здійснюється позичальником щомісячно
15 числа кожного місяця, починаючи з
місяця, наступного за місяцем
отримання кредиту.

Водночас, із п. 1.6. кредитного
договору та п. 6.1 Правил надання та
обслуговування кредиту вбачається, що
у випадку прострочення виконання
зобов'язання щодо повернення кредиту,
чи його частини, позичальник
зобов'язаний на підставі ст. 625 ЦК
України, повернути кредитору суму
боргу (прострочених зобов'язань) та
сплатити кредитору проценти від
простроченої суми боргу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного Кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства.

Ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено,
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики.

В судовому засіданні встановлено,
що відповідач ОСОБА_1 належним чином не
виконав взяті на себе зобов'язання і як
вбачається із розрахунку
заборгованості, його борг станом на
05.03.2014 року за кредитним договором
становить 56824,90 грн., з яких: прострочені
нараховані проценти - 709,81 грн.,
нараховані проценти за період з 15.02.2014
року по 04.03.2014 року - 0,02 грн., борг за
несплаченою частиною кредиту - 12162,03
грн., залишок строкової заборгованості
- 33783,97 грн., прострочені нараховані
комісії - 9619,07 грн., нараховані комісії -
550 грн. (а.с. 18).

Таким чином, враховуючи викладене, суд
приходить до висновку про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фідобанк»
встановленої в судовому засіданні суми
заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, тому
вимога позивача про відшкодування
відповідачем судових витрат також
підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 213-215, 224-226 ЦПК
України, ст. ст. 526, 625, 1050, 1054 ЦК України,
суд ,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
«Фідобанк» заборгованість за
кредитним договором № 014/ZВ7М83/3/001 від
22.02.2013 року в розмірі 56824 (п'ятдесят
шість тисяч вісімсот двадцять чотири)
грн. 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
«Фідобанк» 568 (п'ятсот шістдесят вісім)
грн. 00 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
Луцьким міськрайонним судом за
письмовою заявою відповідача, яку може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Р.М.
Кихтюк