Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/2569/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 травня 2014 року Київський
районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.

при секретарі Лукомській А.В.,

за участю

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтава в приміщенні
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 05 травня 2014 року
звернулася в суд з позовом до
відповідача ОСОБА_1 про розірвання
шлюбу.

В поданій до суду позовній заяві
посилалася на відсутність порозуміння
та поваги, діаметрально протилежні
погляди на шлюб, сім'ю. Вважає, що шлюб є
лише формальним, а спроби до примирення
не призвели до результатів.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1
щодо розірвання шлюбу заперечував та
просив суд відмовити в задоволенні
позовних вимог. Пояснював, що протягом
останнього року намагався вживати
заходів для збереження сім'ї та
відновлення подружніх відносин, які
не дали позитивних результатів. Просив
суд у разі відсутності підстав для
відмови в задоволенні позовних вимог
надати термін для примирення.

Позивач та представник позивача в
судове засідання не з'явилися,
представником позивача подано заяву з
проханням розглядати справу без її
участі, позовні вимоги підтримує.

Суд, заслухавши відповідача,
дослідивши матеріали справи, приходить
до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони по
справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 03 грудня 1994
року перебувають в зареєстрованому
шлюбі.

Сторони мають доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. 111 СК України суд
вживає заходи щодо примирення
подружжя, якщо це не суперечить
моральним засадам суспільства.

Аналіз статті 111 СК України дає
підстави вважати, що закріплена у
статті норма є диспозитивною. Суд може
вживати заходів щодо примирення
подружжя лише у тому випадку, якщо це не
буде суперечити моральним засадам
суспільства.

Статтею 24 СК України передбачено, що
шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки та чоловіка. Примушування жінки
та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов'язані спільно
піклуватися про побудову сімейних
відносин між собою та іншими членами
сім'ї на почуттях взаємної любові,
поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік
зобов'язаний утверджувати в сім'ї
повагу до матері. Дружина зобов'язана
утверджувати в сім'ї повагу до батька.
Дружина та чоловік відповідальні один
перед одним, перед іншими членами сім'ї
за свою поведінку в ній (стаття 55 СК
України).

Судом встановлено та не оспорювалося
відповідачем ОСОБА_1 в судовому
засіданні, що протягом останнього року
між сторонами по справі взаємні
обов'язки подружжя, встановлені ст. 55 СК
України, фактично не виконуються.

Надаючи свої пояснення в судовому
засідання, відповідач ОСОБА_1 посилався
на невиконання позивачем ОСОБА_2
обов'язків дружини та твердість її
намірів на розірвання шлюбу.

Встановлено, що наміри позивача ОСОБА_2
на розірвання шлюбу є обдуманими,
такими, що виникли заздалегідь до
звернення з відповідним позовом до
суду.

За нормами ст. 56 СК України кожен з
подружжя має право припинити шлюбні
відносини. Примушування до припинення
шлюбних відносин, примушування до їх
збереження, є порушенням права
дружини, чоловіка на свободу та
особисту недоторканність.

З урахуванням встановлених судом
обставин в справі, взаємних відносин
між сторонами, а також враховуючи
особливий характер сімейних відносин,
суд приходить до висновку, що сім'я
розпалась остаточно, збереження шлюбу
між сторонами на паритетних засадах та
подальше спільне життя подружжя
неможливі, шлюб необхідно розірвати.

При вирішенні справи суд також
виходить з того, що з урахуванням
встановлених фактичних взаємин
подружжя відсутні підстави для
надання терміну для примирення,
оскільки такі дії не зможуть привести
до збереження сім'ї, а матимуть
виключно формальний характер, що не
допоможе зберегти сім'ю та змінити
ставлення позивача до шлюбу з
відповідачем.

Тому суд приходить до висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_2 є повністю
обґрунтованими та підлягають
задоволенню, а клопотання відповідача
ОСОБА_1 про надання терміну для
примирення є безпідставним та таким, що
заявлено всупереч інтересів позивача,
а надання судом такого терміну буде
суперечити моральним засадам
суспільства.

Керуючись ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст.
209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 03 грудня 1994 року
Човно-Федорівською сільською радою
Зіньківського району Полтавської
області між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис № 9
- розірвати.

Прізвища після розірвання шлюбу:

ОСОБА_1 - ОСОБА_1,

ОСОБА_2 - ОСОБА_2.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
через Київський районний суд м. Полтави
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Головуючий
Н.Л.Яковенко

27.05.2014