Провадження 2/712/160/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 року Соснівський
районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді -
Марцішевській О.М.

при секретарі
-Снігурській Т.В.

за участю адвокатів
ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою та відновлення меж,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись до
суду з позовом до ОСОБА_6, посилаючись
на те, що являються власниками
земельної ділянки площею 0,0606 га по
АДРЕСА_1 згідно з Державним актом на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЛ № 681489, виданого 07.06.2011 року на
підставі рішення Черкаської міської
ради від 16.12.2010р. № 2-48. Відповідачка є
власником сусідньої земельної ділянки
площею 285 кв.м. по АДРЕСА_2 згідно з
Державним актом на право власності на
земельну ділянку серії ЯЕ № 127800,
виданого 11.05.2007 року на підставі
рішення Черкаської міської ради від
29.03.2007р. № 2-533 п.1.2. В жовтні 2010 року
відповідачка установила між суміжними
ділянками паркан з порушенням межі
належної позивачам ділянки, частково
даний паркан розташований на ділянці
позивачів, чим порушені права останніх
на користування власним майном.
Просять суд усунути перешкоди у
користуванні належною земельною
ділянкою та зобов'язати відповідачку
перенести паркан між домоволодіннями
сторін згідно межі відповідно до
Державного акту серії ЯЛ № 681489 від
07.06.2011 року, стягнути з відповідача
судові витрати.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_3,
ОСОБА_5, адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримали, просили позов задоволити.
Пояснили, що відповідач ще у 2007 року
отримала Державний акт на право
власності на ділянку, після цього
згідно з встановленою при приватизації
відповаідачки межею в 2011 році позивачі
приватизували свою ділянку. Отримавши
державний акт відповідачка розпочала
роботи по заміні старого паркану, в
ході робіт по встановленню паркану
виникло відхилення в бік ділянки
позивачів, таким чином на даний значна
частина паркану розташована на
належній позивачам площі, чим
зменшується площа ділянки останніх
згідно висновку експерта на 9 кв.м та
порушують права позивачів як власників
майна. Позивач ОСОБА_4 у наданій суду
заяві позов підтримала та просила
розглянути справу в її відсутність.

Відповідач ОСОБА_6, третя особа
ОСОБА_7, адвокат ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов не визнали, вказували,
що якщо належну відповідачці ділянку
зменшити на 9 кв.м, тоді в користуванні
відповідача буде ділянка площі, меншою,
ніж за її державним актом, чим буде
порушено її права. Також вказували, що
паркан встановлювався на місці старого
паркану по межі, згідно якої
проводилась приватизація суміжних
ділянок. Просили суд відмовити у
задоволенні позову.

Заслухавши сторони, адвокатів,
експерта, свідків, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного.

Відповідно до ст.125 ЗК України право
власності на землю або право
користування наданою земельною
ділянкою виникає після одержання її
власником або користувачем документа,
що посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою та його державної реєстрації.

Право власності є непорушним. Особа
може бути позбавлена права власності
або обмежена у його здійсненні лише у
випадках і в порядку, передбачених
законом (ст.321 ЦК України).

Власник земельної ділянки має право
вимагати від власника сусідньої
земельної ділянки сприяння
встановленню твердих меж, а також
відновленню межових знаків у випадках,
коли вони зникли, перемістились або
стали невиразними.(ст.106 ЗК України).

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_4 є власниками земельної
ділянки площею 0,0606 га по АДРЕСА_1 згідно
з Державним актом на право власності на
земельну ділянку серії ЯЛ № 681489,
виданого 07.06.2011 року на підставі
рішення Черкаської міської ради від
16.12.2010р. № 2-48.

Відповідачка ОСОБА_6 є власником
сусідньої земельної ділянки площею 285
кв.м. по АДРЕСА_2 згідно з Державним
актом на право власності на земельну
ділянку серії ЯЕ № 127800, виданого 11.05.2007
року на підставі рішення Черкаської
міської ради від 29.03.2007р. № 2-533 п.1.2.

Відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи №
3/Буд від 06.12.2013р. пояснення експерта
ОСОБА_9, площа та конфігурація
земельної ділянки по АДРЕСА_1
кадастровий номер :06:021:0053
фактично не відповідає площі та
конфігурації згідно з Державним актом
на право власності на земельну ділянку
серії ЯЛ № 681489, виданого 07.06.2011 року,
суміжна межа земельних ділянок по
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 зміщена у бік
ділянки по АДРЕСА_1, чим площа належної
позивачам ділянки зменшена на 9 кв.м.
Площа земельної ділянки, належної
відповідачу, зменшена за рахунок
суміжної з нею ділянки, належної ОСОБА_7

Покази свідків ОСОБА_10, ОСОБА_8 суд
вважає такими, що не підтверджують
заперечення проти позову, оскільки для
встановлення відповідності чи
невідповідності місця розташування
межі вимогам правовстановлюючих
документів необхідні спеціальні
знання у галузі землеустрою, а свідки
не є спеціалістами в цій галузі.

Що стосується посилання на те, що межа
згідно державних актів сторін не
відповідає межі, яка фактично існувала
на моменту приватизації, позивачі
отримали Державний акт 07.06.2011р. після
отримання Державного акту
відповідачкою 11.05.2007р., тобто межа
суміжних ділянок між сторонами уперше
закріплена у землевпорядній
документації при приватизації ділянки
ОСОБА_6 в 2007 році.

Таким чином, оцінивши зібрані у справі
докази в їх сукупності суд приходить до
висновку про те, що позов підлягає до
задоволення, установлений
відповідачкою між суміжними ділянками
сторін паркан розташований з
порушенням межі належної позивачам
ділянки згідно з Державним актом на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЛ № 681489, частково даний паркан
розташований на ділянці позивачів, чим
порушені права останніх на
користування власним майном, які
підлягають до поновлення.

У випадку, якщо внаслідок відновлення
суміжної межі з позивачами зменшиться
площа та конфігурація ділянки
відповідачки згідно її Державного
акту, відповідач вправі звертатись до
суду за захистом своїх прав на
відновлення суміжними користувачами
меж своєї ділянки згідно з
правовстановлюючим документом.

Що стосується посилання про пропуск
позивачами позовної давності,
відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.
07.06.2011р. позивачами отриманий Державний
акт та здійснена державна реєстрація
права власності позивачів на земельну
ділянку, з цього моменту позивачами
набуто право власності, з приводу
захисту якого в межах трирічного
строку позовної давності позивачі
звернулись до суду з даним позовом.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з іншої стороні понесені
судові витрати, до яких відносяться
судові витрати по оплаті судового
збору, витрати на оплату проведення
судової експертизи, а також витрати на
оплату правової допомоги адвокатом, що
передбачено ст.ст.79, 84, 86 ЦПК України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративний справах» розмір
компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних справах, в яких
така компенсація виплачується
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, іншою стороною, а в
адміністративних справах - суб'єктом
владних повноважень, не може
перевищувати 40 відсотків встановленої
законом мінімальної заробітної плати
у місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу,
у судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза
судовим засіданням та під час
ознайомлення з матеріалами справи в
суді, що визначається у відповідному
судовому рішенні.

Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_3
понесені витрати на оплату судового
збору в сумі 114,70 грн., оплаті судової
експертизи 5000 грн., оплаті правової
допомоги адвокатом в сумі 5000 грн., що
підтверджується квитанціями в
матеріалах справи, договором про
надання правової допомоги від 13.08.2013р.,
судові засідання по справі відбувались
за участю адвоката, який надавав
позивачу правову допомогу, який також
ознайомлювався з матеріалами справи
в суді, у цій частині розрахунок
затрат на суму 2460,40 грн. відповідає
вимогам Закону України «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративний справах», тому до
стягнення з відповідачки на підставі
ст.88 ЦПК України підлягають судові
витрати по оплаті судового збору 114,70
грн., оплаті судової експертизи 5000 грн.,
судові витрати по оплаті правової
допомоги в сумі 2460,40 грн., всього 7575,10
грн.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.10, 60, 84, 88, 212-215, 218, ЦПК України,
ст.3,11, 16, 321 ЦК України, ст.ст.81, 116,117, 120,
125,126 Земельного Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Усунути перешкоди ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 у користуванні земельною
ділянкою площею 606 кв.м по АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_6 перенести паркан по
межі згідно Державного акту на право
власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
земельну ділянку 606 кв.м по АДРЕСА_1
cерії ЯЛ № 681489 від 07 червня 2011 року.

Стянути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3
судові витрати по оплаті судового
збору 114,70 грн., оплаті судової
експертизи 5000 грн., судові витрати по
оплаті правової допомоги в сумі 2460,40
грн., всього стягнути 7575,10 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Черкаської області через суд
першої інстанції в 10 денний строк з дня
проголошення рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: