Справа № 336/2177/13-ц
Пр. № 2/336/1403/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 травня 2014 року
Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Щасливої О.В.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу
за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом
про стягнення з відповідачів боргу за
договором позики в сумі 800000 грн. 00 коп.

В заяві зазначив, що 13 листопада 2013 року
сторони уклали договір позики, за
умовами якого позивачка передала, а
відповідач ОСОБА_3 прийняв у позику та
зобов'язався повернути не пізніш 15
березня 2014 року 800000,00 грн. Сторони
уклали зазначений правочин в простій
письмовій формі.

У забезпечення виконання зобов'язань
за договором позики між позивачем та
відповідачами 13.11.2013 року був укладений
договір поруки, за яким відповідачка
ОСОБА_2 зобов'язалася у випадку
невиконання позичальником зобов'язань
за договором позики нести з ним
солідарну відповідальність, що
передбачена договором позики.

16.03.2014 року відповідачці ОСОБА_2 була
направлена вимога кредитора. Однак,
взяті на себе зобов'язання
позичальники не виконали, в зв'язку з
чим позивач просить стягнути солідарно
з відповідачів на його користь 800000,00
грн.

Крім зазначеної суми позивач просить
стягнути витрати по сплаті судового
збору в сумі 3654,00 грн.

В судовому засіданні позивачка
наполягала на задоволенні позову.

Відповідачі позов визнали, суду
заперечень не надали.

З'ясувавши обставини справи і
перевіривши їх доказами, вислухавши
пояснення сторін, суд доходить
висновку про обґрунтованість вимог та
необхідність їх задоволення, виходячи
з таких міркувань.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору і
закону. У відповідності до ст. 525 ЦК
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно із ст. 553 ЦК України за договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

За змістом ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

З огляду на правовідносини сторін з
урахуванням наведеної норми
процесуального закону суд вважає, що
визнання відповідачем позову не
суперечить закону, не порушує нічиїх
прав, свобод та інтересів, тому
знаходить всі підстави для прийняття
визнання позову.

Судовий збір, попередньо
оплачений позивачем, має бути
стягнутий з відповідачів на його
користь.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58-60, 88, 174,
212-215, 292, 294 ЦПК України, ст.ст. 526, 553, 554, 625,
1046-1050 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на
користь ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_3, в рахунок виконання
зобов'язань за договором позики 800000,00
грн., а також 3654 грн. 00 коп. судового
збору.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
шляхом подачі через суд першої
інстанції апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення

Суддя
О.В.
Щаслива