Справа № 363/4118/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді Чіркова Г.Є.,при
секретарі Сакаді О.В.,розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Вишгороді цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до Козаровицької сільської ради
Вишгородського району Київської
області про визнання права власності
на спадкове майно в порядку
спадкування,

встановив:

позивачка звернулася до суду з даним
позовом, посилаючись на факт прийняття
спадщини на житловий будинок з
надвірними будівлями, що розташований
в АДРЕСА_1, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
чоловіка ОСОБА_4, в зв'язку з тим, що
первинна реєстрація житлового будинку
не проводилася, порушує питання про
визнання за нею права власності
вказане нерухоме майно в порядку
спадкування за законом.

У судовому засіданні позивачка просила
про задоволення позову з викладених у
ньому підстав.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, надіслав до суду
заяву про розгляд справи за його
відсутності.

Заслухавши позивачку, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов
наступного.

Як убачається з матеріалів справи,
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла свекруха
позивачки ОСОБА_5, після смерті якої,
син спадкодавця (померлий ОСОБА_4)
успадкував житловий будинок з
надвірними будівлями, що розташований
в АДРЕСА_1, збудований в 1965 році, шляхом
фактичного проживання разом з
спадкодавцем.

Належність цього майна померлій ОСОБА_5
стверджується даними технічного
паспорту, будинкової книги та довідкою
№ 533 від 10 жовтня 2013 року виданою
Козаровицькою сільською раду
Вишгородського району Київської
області, згідно з якою померла
зареєстрована і постійно проживала у
згаданому будинку та була його єдиним
володільцем, який їй належав з 1965 року.

На момент смерті матері (ОСОБА_5) в січні
2003 року чоловік позивачки постійно
проживав разом з позивачкою та був
зареєстрований у вказаному будинку,
фактично вступив в користування
домоволодінням і став його
володільцем.

Зазначене підтверджується довідками
від 05 жовтня 2013 року та 15 квітня 2014 року
виданими Козаровицькою сільською раду
Вишгородського району Київської
області.

Крім спадкодавця в спірному будинку
також був зареєстрований його брат
ОСОБА_6, однак останній помер
ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1
виданого 11 листопада 2004 року.

ОСОБА_4 згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України в
редакції 1963 року прийняв спадщину та
успадкував житловий будинок після
смерті матері, однак не встиг
переоформити право власності на неї на
своє ім'я оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
що підтверджується свідоцтвом про
смерть серії НОМЕР_2 виданого 05 січня 2013
року.

Таким чином, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4 відкрилася спадщина на житловий
будинок з надвірними будівлями, що
розташований в АДРЕСА_1 (76).

Згідно довідки № 49/02-08 від 01 березня 2014
року виданої Козаровицькою сільською
раду Вишгородського району Київської
області будинок має адресу АДРЕСА_1.

Інших спадкоємців по справі не має.
Згідно довідки Вишгородського
районної державної нотаріальної
контори Київської області № 876/01-16 від 26
березня 2014 року спадкові справи після
померлих ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 не
заводилися.

Згідно відповіді приватного нотаріуса
ОСОБА_8 № 141/01-13 від 03 жовтня 2013 року
видача свідоцтва про право власності
на спадщину є неможливою в зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів на спадкове майно ОСОБА_4
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка є дружиною померлого і
спадкоємцем першої черги, яка у
встановлений ст. 1270 ЦК України строк
подала до нотаріальної контори заяву
про прийняття спадщини відповідно до
вимог ст. 1269 ЦК України та у
встановленому законом порядку
успадкувала після померлої нерухоме
майно.

Згідно зі ст. 1220 ЦК України часом
відкриття спадщини визнається день
смерті спадкодавця.

Як убачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Оскільки померлий ОСОБА_4 не встиг
оформити правовстановлюючий документ
на успадковане ним майно, зазначене
перешкоджає позивачці здійсненню
права спадкування на нього і отриманню
свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутись до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно, тобто зміна
власника майна, що підлягає державній
реєстрації, неможлива без
перереєстрації права власності. Тому
свідоцтво про право на спадщину є
обов'язковим, коли об'єктом спадкування
є нерухоме майно, що підлягає
обов'язковій державній реєстрації.

Право власності на нерухоме майно
виникає у спадкоємця лише з моменту
державної реєстрації цього майна (ч. 2
ст. 1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може
бути оформлене на ім'я особи, яка
померла у разі наявності документів,
які б підтвердили право власності на
майно цієї особи. У випадку відсутності
таких документів порушене питання
вирішується у судовому порядку.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є
перехід прав і обов'язків від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинялися
внаслідок його смерті.

На час побудови у 1965 році житлового
будинку з надвірними будівлями і
спорудами у сільській місцевості облік
фактичних господарств у селі, сімейний
стан громадян, поголів'я тварин та інше
реєструвався в погосподарських книгах.
На кожне господарство відкривався
окремий особовий рахунок, в якому
відображалися, крім інших відомостей,
також відомості про жилий будинок, що
має поштовий номер, рік його
побудування.

Зазначені погосподарські книги є
особливою формою статистичного обліку,
що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979
року, а тому записи у цих книгах
визнавались в якості актів органів
влади (публічних актів), що
підтверджують право приватної
власності.

Лише з 1985 року, відповідно до Постанови
РМ УРСР від 11.03.1985 року № 105 „Про
порядок державного обліку житлового
фонду", почалася робота по проведенню
обов'язкової реєстрації й технічної
інвентаризації житлового фонду в
сільських населених пунктах після
прийняття будинків в експлуатацію
державною приймальною комісією.

Отже, право власності на збудоване до
набрання чинності Законом України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
нерухоме майно набувається в порядку,
який існував на час його спорудження, а
не виникає у зв'язку із здійсненням
державної реєстрації права власності
на нього в порядку, передбаченому цим
законом, яка є лише офіційним визнанням
державою такого права, а не підставою
його виникнення.

Вирішуючи цю справу, суд виходить з
того, що первинна реєстрація права
власності на успадкований позивачем
житловий будинок не провадилася,
правовстановлюючі документи на нього
відсутні, а тому це перешкоджає видачі
свідоцтва про право власності на
спадщину, із яким закон пов'язує
здійснення права спадкування на
нерухоме майно. Питання визначення
належності цього майна має
вирішуватись у судовому порядку,
оскільки рішення суду буде
правовстановлюючим документом для
оформлення права на це майно.

Обставини, що визначаються
згаданими документами, встановлено в
судовому засіданні, а тому прийнята
позивачкою спадщина, за правилами ст.
1268 ЦК України, вважається належною
спадкоємцеві з часу відкриття спадщини
і з цих підстав за нею слід визнати
право власності на успадковане
нерухоме майно.

Таким чином, заявлене позивачкою
право підлягає звизанню, а пред'явлений
позов - задоволенню.

На підставі викладеного і
керуючись статтями 209-215 ЦПК України,

вирішив:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку
спадкування за законом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 право власності на
житловий будинок з надвірними
будівлями, що розташований в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області протягом 10 днів
з дня його проголошення шляхом подання
в зазначений строк апеляційної скарги
через Вишгородський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя