Справа №713/4973/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

22 травня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

Головуючого - Бисага Т.Ю.,

суддів - Кожух О.А., Кемінь М.П.,

при секретарі - Чучка Н.В.,

за участю - ОСОБА_1, представника ОСОБА_2,
представника Хустської міської ради
Іляшкович Н.В., ОСОБА_5, представників
ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгород справу за
апеляційними скаргами представника за
довіреністю ОСОБА_8, який діє в
інтересах ОСОБА_9, та Хустської міської
ради на рішення Хустського районного
суду від 21 лютого 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_9 до Хустської
міської ради, ОСОБА_10, ОСОБА_5, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на стороні позивача - Хустська районна
рада про визнання недійсними та
скасування рішень Хустської міської
ради, державних актів на право
власності на земельні ділянки та
договору купівлі-продажу земельної
ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду в своїх
інтересах та в інтересах ОСОБА_11 з
позовом про визнання незаконним та
скасування рішення 12 сесії 5 скликання
Хустської міської ради №1182 від 04.03.2009 р.
в частині надання дозволу на розробку
проекту відведення земельної ділянки
площею 0,2327 га в АДРЕСА_1 ОСОБА_10,
зобов'язати Хустську міську раду
поставити на розгляд сесії заяву про
надання дозволу на розробку проекту
відведення земельної ділянки по
АДРЕСА_1.

Посилаються на те, що 14.12.2007 р. та 28.09.2008
р. між ОСОБА_1 та Хустською районною
радою укладено договори
купівлі-продажу, посвідчені приватним
нотаріусом Хустського РНО ОСОБА_12 за
реєстровими №№1495, 975. Відповідно до
даних угод позивач придбав приміщення
складу НОМЕР_1, який розташований в
АДРЕСА_1, право власності зареєстровано
в Хустському ДПТІ. Вказані приміщення
знаходилися в занедбаному стані,
потребували проведення капітального
ремонту та реконструкції. На його
звернення до Хустської міської ради по
питанню надання дозволу на
реконструкцію та капітальний ремонт
викуплених приміщень, міська рада
витребувала від позивача документ, що
посвідчує право користування або
власності на земельну ділянку. 30.05.2008 р.
позивач звернувся із заявою до
Хустської міської ради із заявою про
надання дозволу на розробку проекту
відведення земельної ділянки, площею
0,2118 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 для
обслуговування викуплених складських
приміщень. Відповідно до висновку
постійної депутатської комісії з
питань землекористування та охорони
навколишнього середовища від 04.06.2008
року надання такого дозволу комісія
поставила за можливе після розробки і
затвердження радою містобудівного
обґрунтування. На виконання вказаних
вимог позивачем було виготовлено
містобудівне обґрунтування, яке було
погоджено всіма необхідними службами.
Містобудівне обґрунтування було
представлено ним на сесію Хустської
міської ради 04.03.2009 р., однак питання про
надання йому дозволу на виготовлення
проекту відведення земельної ділянки
сесією не розглядалося, а засідання
було відкладено. Як позивачу стало
відомо, причиною відкладення вказаного
питання було те, що на вказану земельну
ділянку претендувала також ОСОБА_10
Рішенням 12 сесії 5 скликання Хустської
міської ради від 04.03.2009 р. №1182 ОСОБА_10
надано дозвіл на розробку проекту
відведення земельної ділянки по
АДРЕСА_1.

Земельна ділянка розташована в
промислово-виробничій зоні м. Хуст та
до 04.03.2009 року належала ПАТ
«Закарпаттеплокомуненерго» на
підставі державного акту на право
постійного користування землею серії
ІІ ЗК №000393 від 20.11.1995 р., наданої для
розташування виробничої бази. За даних
обставин ОСОБА_1, як новий власник
приміщень, що розташовані на земельній
ділянці має право на надання йому у
власність чи користування саме цієї
земельної ділянки. Відповідно до
містобудівного обґрунтування, п.1.2 - для
реконструкції та обслуговування
складу промислових товарів необхідно
отримати в оренду земельну ділянку, яка
знаходиться біля складу. Відповідно до
п.6.1 таб.6.1* ДБН 360-92** для підприємств
торгівлі, які обслуговують населення,
мінімальний розмір земельної ділянки
складає 01-02 га; п.1.5 - техніко-економічні
характеристики об'єкту: умови
сприятливі для реконструкції та
обслуговування складу промислових
товарів (забезпечуються під'їзди, місця
для розвантаження та стоянки
автомобілів, інженерне забезпечення);
п.1.6- відповідно до п.4.5 ДНБ та додатку №6
Державних санітарних правил
планування та забудови населених
пунктів, затверджених наказом МОЗ
України від 19.06.1996 р. №173 - розмір
санітарно-захисної зони
торгово-розподільчих складів складає
50,0 м. Відповідно до вказаного висновку
земельна ділянка знаходиться в радіусі
50 м від складу і відповідно до
Державних санітарних правил
планування та забудови населених
пунктів, затверджених наказом МОЗ
України від 19.06.1996 р. №173 має
забезпечувати обов'язкове влаштування
санітарно - захисної зони. Зазначає, що
якщо ОСОБА_10 реалізує своє право на
будівництво житлового будинку на
вказаній земельній ділянці, то позивач
не зможе використовувати приміщення
складів за їх цільовим призначенням як
склади промислових товарів, чим
порушується його право власника на
використання придбаних приміщень за їх
цільовим призначенням.

Позивачами було збільшено позовні
вимоги 08.09.2009 p., посилаючись на те, що
згідно рішення 12 сесії 5 скликання
Хустської міської ради від 07.08.2009 р. №1374
надано дозвіл на приватизацію на землю
серії ЯЕ №440110 та серії ЯЕ №440109 від
14.08.2009 р. Вважають, що вказані державні
акти не відповідають вимогам
земельного законодавства та
підлягають скасуванню. Оскільки спір
про законність прийняття оскаржуваних
рішень міської ради на користь ОСОБА_10
знаходився на розгляді суду, судом
накладено заборону на проведення
будь-яких дій по виконанню рішення
Хустської міської ради в період
існування заборони. Хустська міська
рада та управління Держкомзему в м.
Хуст, порушуючи ухвалу суду та вимоги
постанови державного виконавця,
проводять дії відносно спірної
земельної ділянки та надають
можливість на її приватизацію та
отримання правовстановлюючих
документів. Просять визнати недійсними
та скасувати державні акти на право
приватної власності на землю серії ЯЕ
№440110 та серії ЯЕ №440109 від 14.08.2009 p.,
видані ОСОБА_10

25.03.2010 року позивачами було вдруге
подано заяву про збільшення позовних
вимог, згідно якої просять визнати
недійсними договір купівлі-продажу
земельної ділянки площею 0,1000 га в
АДРЕСА_1, укладений 19.08.2009 р. між ОСОБА_10
та ОСОБА_5 та договір купівлі-продажу
земельної ділянки площею 0,1343 га у
АДРЕСА_1, укладений 19.08.2009 р. між ОСОБА_10
та ОСОБА_5 Вважають, що видані державні
акти відповідачу ОСОБА_10 від 14.08.2009 р. є
незаконними, а тому і вищевказані
правочини є нікчемними, такими, та
такими, що порушують їх конституційні
права.

Позивач ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. За
життя він уклав договір дарування
будівлі 18.02.2012 p., яким подарував ОСОБА_9
нежитлову будівлю склад НОМЕР_1,
загальною площею 300,9 кв.м., що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1.
Договір посвідчений приватним
нотаріусом Хустського РНО ОСОБА_14 від
18.02.2012 р. та зареєстровано в реєстрі №
831. А тому ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області від 29.05.2012 р.
ОСОБА_9 залучено в якості
правонаступника позивача ОСОБА_11 (а.с.
190,197,206,207 т.3).

Справа тривалий час перебувала на
розгляді судів всіх інстанцій.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 03.10.2012 року
закрито провадження у справі в частині
вимог позивачів про визнання
незаконною бездіяльності Хустської
міської ради по неприйняттю рішень
згідно чинного законодавства України
по наданню ОСОБА_1, ОСОБА_11 земельної
ділянки в оренду для зайняття
підприємницькою діяльністю,
проведення інструкції та капітального
ремонту виробничих складів по АДРЕСА_1
та про зобов'язання Хустської міської
ради на черговій сесії розглянути
питання про прийняття рішення про
надання дозволу на розробку проекту
відведення земельної ділянки з оренду
ОСОБА_1 та ОСОБА_11 для зайняття
підприємницькою діяльністю згідно
поданих заяв та чинного законодавства
України, оскільки такі вимоги
підлягають розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Після направлення справи на новий
розгляд Рішенням Хустського районного
суду від 21 лютого 2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись та вважаючи незаконним
рішення першої інстанції, представник
позивача ОСОБА_9 ОСОБА_8 та ОСОБА_1
подали апеляційну скаргу, якою просять
скасувати рішення Хустського
районного суду від 21 лютого 2014 року та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі, мотивуючи це неповним
з'ясуванням обставин, які мають
значення для справи та порушенням норм
матеріального і процесуального права.

Крім того, відповідач Хустська
міська рада також подала апеляційну
скаргу, якою просить скасувати рішення
Хустського районного суду від 21 лютого
2014 року та ухвалити по справі нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити повністю.

Зазначають, що Хустською міською радою
позовні вимоги в суді першої інстанції
визнавались у повному обсязі.
Мотивуючи рішення, суд однобоко
підійшов до оцінки доказів у справі,
надаючи перевагу доказам відповідача
ОСОБА_10 та залишаючи поза увагою докази
позивачів.

У судовому засіданні апелянт ОСОБА_1,
представник апелянта ОСОБА_9
апеляційну скаргу з наведених в ній
підстав підтримали.

Представник Хустської міської ради
апеляційну скаргу підтримала.

Представник Хустської районної ради в
судове засідання не з'явився, натомість
заступник голови районної ради
надіслав до суду заяву в якій зазначає,
що Хустська районна рада підтримує
вимоги, які зазначені в апеляційних
скаргах в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5 та представники
ОСОБА_6, ОСОБА_7 проти задоволення
апеляційних скарг заперечили.
Зазначили, що Хустська міська рада
правомірно виділила ОСОБА_10 земельну
ділянку по АДРЕСА_1. В подальшому
земельна ділянка була законно
відчужена ОСОБА_5

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
судового процесу, дослідивши матеріали
справи, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія приходить до наступного
висновку.

У відповідності до ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Так, колегією суду встановлено, що
14.12.2007 р. та 28.09.2008 р. між ОСОБА_1 та
Хустською районною радою укладено
договори купівлі-продажу, посвідчені
приватним нотаріусом Хустського РНО
ОСОБА_12 за реєстровими №№1495, 975.
Відповідно до даних угод позивач
придбав приміщення складу НОМЕР_1, який
розташований в АДРЕСА_1, право
власності зареєстровано в Хустському
ДПТІ.

30.05.2008 р. позивач звернувся із заявою до
Хустської міської ради про надання
дозволу на розробку проекту відведення
земельної ділянки, площею 0,2118 га, яка
знаходиться в АДРЕСА_1 для
обслуговування викуплених складських
приміщень. Відповідно до висновку
постійної депутатської комісії з
питань землекористування та охорони
навколишнього середовища від 04.06.2008
року надання такого дозволу комісія
поставила за можливе після розробки і
затвердження радою містобудівного
обґрунтування. Містобудівне
обґрунтування було представлено ним на
сесію Хустської міської ради 04.03.2009 р.

Проте, рішенням 12 сесії 5 скликання
Хустської міської ради від 04.03.2009 р. №1182
ОСОБА_10 надано дозвіл на розробку
проекту відведення земельної ділянки
по АДРЕСА_1.

На підставі вищевказаного рішення
ОСОБА_10 було видано державні акти 14.08.2009
року серії ЯЕ №140110 на землю площею 0,1373
га, яка розташована в АДРЕСА_1 для
ведення особистого селянського
господарства, акт зареєстрований в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за №01 09 240 00264 та
серії ЯЕ 3440109 на землю площею 0,1000 га, яка
розташована в АДРЕСА_1 для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд, акт в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за №01 09 240 00263.

19.08.2009 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_5 було
укладено договір купівлі-продажу
земельної ділянки площею 0,1000 га,
розташовану в АДРЕСА_1 та договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,1373 га, розташованої в АДРЕСА_1.

Вказана спірна земельна ділянка
розташована в промислово-виробничій
зоні м. Хуст та до 04.03.2009 року перебувала
у ПАТ «Закарпаттеплокомуненерго» на
підставі державного акту на право
постійного користування землею серії
ІІ ЗК №000393 від 20.11.1995 р., наданої для
розташування виробничої бази.

Суд першої інстанції, приймаючи
рішення по справі виходив з того, що
Хустською міською радою при прийнятті
рішення 12 сесії 5 скликання Хустської
міської ради №1182 від 04.03.2009 р. в частині
надання дозволу на розробку проекту
відведення земельної ділянки площею
0,2327 га в АДРЕСА_1 ОСОБА_10 не було
допущено порушення норм цивільного та
земельного законодавства.

Але з таким висновком суду погодитись
не можна, оскільки сама Хустська міська
рада позов визнала та пояснила, що
ОСОБА_1 звернувся до Хустської міської
ради із заявою про надання йому дозволу
на відведення земельної ділянки для
обслуговування викуплених складських
приміщень по АДРЕСА_1 ще 02.06.2008 року,
тобто майже на 5 місяців раніше за
ОСОБА_10, яка звернулася до Хустської
міської ради із заявою про надання
дозволу на збір матеріалів
попереднього погодження місця
розташування земельної ділянки по
АДРЕСА_1 29.10.2008 року.

Суд першої інстанції визначив, що зміна
цільового призначення землі відбулася
у законний спосіб за проектами
відведення замовника, однак залишив
поза увагою питання повноважень органу
місцевого самоврядування щодо надання
дозволу на розробку проекту відведення
для безкоштовної передачі у власність
земельних ділянок із земель
промисловості в силу положень ч. 2 ст. 19
Земельного кодексу України.

Земельна ділянка на якій розташовані
об'єкти нерухомості (складські
приміщення) належала на праві
постійного користування
Закарпатському обласному державному
підприємству теплових мереж у м. Хуст
на підставі Державного акту на право
постійного користування землею серії
ІІ-ЗК№000393, виданого 20.11.1995 року.
Рішенням сесії Хустської міської ради
№ 1181 від 04.03.2009 року право постійного
користування землею
"Закарпаттятеплокомуненерго"
припинено у зв'язку з ліквідацією
підприємства. Оскільки до зазначеного
періоду земельні ділянки були
віднесені до земель промисловості,
транспорту, зв'язку, енергетики,
оборони та іншого призначення,
відповідно до ст. 65 Земельного кодексу,
то згідно положень ст. 118 ЗК, такі
земельні ділянки не могли підлягати
приватизації на безоплатній основі.

Оспорюване рішення Хустської міської
ради було прийняте в період, коли
земельні ділянки належали на праві
постійого користування юридичній
особі. Так, право постійного
користування земельною ділянкою,
розміром 1,11 га, по АДРЕСА_1
"Закарпаттеплокомуненерго" було
припинено лише 04.03.2009 року рішенням
Хустської міської ради № 1181. Однак, вже
до цього Хустська міська рада рішенням
№ 1017 від 03.12.2008 року надала ОСОБА_10
дозвіл на збір матеріалів вибору
земельної ділянки площею 0,2373 га в
АДРЕСА_1. В порушення п.п. 1 та 5 ст. 116 ЗК
України Хустська міська рада не вправі
була вирішувати питання щодо спірної
земельної ділянки і погоджувати її
межі в натурі.

В порушення Наказу Міністерства
охорони здоров'я України від 19.06.1996 року
№ 173, яким затверджені Державні
санітарні правила планування та
забудови населених пунктів, Хустська
міська рада в першу чергу повинна була
вирішувати питання про виділення
земельної ділянки власнику складських
приміщень, які розташовані на
земельній ділянці, необхідної для їх
обслуговування із дотриманням
санітарно-захисної зони.

Таким чином, зважаючи викладені вище
обставини, порушення норм земельного
законодавства з-боку Хустської міської
ради, а також те, що позивач ОСОБА_1, як
власник нежитлових складських
приміщень, мав першочергове право на
отримання в користування частини
земельної ділянки, на якій знаходяться
придбані об'єкти, на підставі ст.20 ЗК
України та ст. 377 ЦК України, колегія
приходить до висновку, що позов є
підставним і підлягає до задоволення.

В даному випадку позивач звернувся до
суду за захистом свого порушеного
інтереса.

Відповідно до п.10 ч.2 ст.16 ЦК України,
способом захисту цивільних прав та
інтересів може бути визнання
незаконним рішень, дій чи
бездіяльності органу державної влади
або місцевого самоврядування, їхніх
посадових і службових осіб. Статтею 21
ЦК України передбачено, що суд визнає
незаконним та скасовує правовий акт
індивідуальної дії, виданий органом
державної влади або органом місцевого
самоврядування, якщо він суперечить
актам цивільного законодавства і
порушує цивільні права та інтереси.

Правова позиція, висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 12 червня 2013 року в справі №6-32цс13,
що законодавчі обмеження
матеріально-правових способів захисту
цивільного права чи інтересу
підлягають застосуванню з дотриманням
положень ст. ст. 55, 124 Конституції
України та ст. 13 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
відповідно до яких кожна особа має
право на ефективний засіб правового
захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції
України та Конвенції мають вищу
юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції
України), а обмеження матеріального
права суперечать цим положенням,
порушення цивільного права чи
цивільного інтересу підлягають
судовому захисту і у спосіб, не
передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК
України, але який є ефективним засобом
захисту, тобто таким, що відповідає
змісту порушеного права, характеру
його порушення та наслідкам,
спричиненим цим порушенням.

Оскільки, відповідачці ОСОБА_10
державні акти на право власності на
вказані земельні ділянки були видані
на підставі рішення Хустського міської
ради №1374 ХІІ сесії V скликання від
07.08.2009 року "Про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки та передачу у власність", яке є
незаконним, а тому визнання недійсними
державних актів на право власності на
земельну ділянку від 14.08.2009 року серії
ЯЕ №440109 та серії ЯЕ 440110, виданих
ОСОБА_10; визнання недійсним договору
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,1000 га у АДРЕСА_1, укладеного 19
серпня 2009 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_5 і
договору купівлі-продажу земельної
ділянки площею 0,1343 га. у АДРЕСА_1,
укладеного 19 серпня 2009 року між ОСОБА_10
та ОСОБА_5 на підставі ч.1ст. 215 ЦК
України є вірним. Крім того, ОСОБА_5
всупереч вимогам ст. 182 ЦК України не
провела державної реєстрації
земельної ділянки.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що місцевий суд порушив норми
матеріального та процесуального права,
неповно з'ясував обставини, які мають
значення для справи, його висновки не
відповідають обставинам справи та
суперечать матеріальному закону.

Відповідно до ст.309 ЦПК України
неправильне застосування норм
матеріального права, та недоведеності
позивачем позову є підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 309, 316, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника за
довіреністю ОСОБА_8, ОСОБА_1,-
задовольнити.

Апеляційну скаргу Хустської міської
ради - задовольнити.

Рішення Хустського районного
суду Закарпатської області від 21
лютого 2014 року - скасувати, ухвалити по
справі нове рішення, яким позовні
вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_9 - задовольнити.

Визнати недійсними та скасувати
п.1.1 рішення ХІ сесії Vсликання №1017 від
03.12.2008 року "Про надання дозволу на збір
матеріалів вибору земельних ділянок",
рішення ХІІ сесії V скликання
Хустської міської ради №1182 від 04.03.2009
року "Про надання дозволу на розробку
проекту відведення земельної ділянки
ОСОБА_10" та рішення №1374 від 17.08.2009 року "
Про затвердження проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки у
приватну власність ОСОБА_10".

Визнати недійсними та скасувати
державні акти на право власності на
земельну ділянку серії ЯЕ№440109 від
14.08.2009 року та серії ЯЕ№440110 від 14.08.2009
року, видані громадянці ОСОБА_10 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку і зайняття особистим
селянським господарством у АДРЕСА_1.

Визнати недійсними договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,1000 га у АДРЕСА_1, укладений 19
серпня 2009 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_5 та
договір купівлі-продажу земельної
ділянки площею 0,1343 га у АДРЕСА_1,
укладений 19.08.2009 року між ОСОБА_10 та
ОСОБА_5.

Рішення набирає законної сили
з моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: