пр. № 2-п/759/81/14
ун. № 759/5997/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року Святошинський
районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді -
Чалої
А.П.,

при секретарі -
Котляр
Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві заяву

представника відповідачки ОСОБА_1
- ОСОБА_2

про перегляд заочного рішення
Святошинського районного суду м.Києва
від 14.06.2007р., -

В с т а н о в и в :

Заочним рішенням Святошинського
районного суду м.Києва від 14.06.2007р.
задоволено позов ВАТ «Кредитпромбанк»
і стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 солідарно
на користь ВАТ «Кредитпромбанк» 32 578
грн. 56 коп. заборгованості за кредитним
договором, 4 072 грн. 32 коп.
заборгованості за прострочення
погашення суми кредиту, 530 грн. 20 коп.
відсотків, 2 738 грн. 77 коп.
заборгованості за прострочення сплати
відсотків, 453 грн. 31 коп. пені, 403 грн. 75
коп. судового збору і 30 грн. витрат на
ІТЗ розгляду справи, а всього: 40 806 грн. 83
коп.

Поштовий конверт на ім*я відповідачів
із заочним рішенням повернувся на
адресу суду за закінченням терміну
його зберігання на пошті (а.с. 50-51).

В матеріалах справи є розписка від
28.03.2014р. представника відповідачки
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ознайомлення з
матеріалами справи (а.с. 67).

07.04.2014р. до суду надійшла заява
представника відповідачки ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення
Святошинського районного суду м.Києва
від 14.06.2007р. з тих підстав, що
відповідачка ОСОБА_1 не була, на її
думку, належним чином повідомлена про
розгляд даної цивільної справи в суді,
у зв*язку із чим не змогла надати суду
свої заперечення проти позову, зокрема,
щодо реалізації предмета застави, що
мав місце в спірних кредитних
правовідносинах.

В судовому засіданні представник
відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_4 заяву
підтримав, посилаючись на обставини,
викладені в ній, а також на те, що
порушеним є, на його думку,
процесуальне право відповідачки щодо
надання заперечень проти заявленого до
неї позову, а також не врахування судом
обставин пошкодження і відчуження
автомобіля, що був предметом застави,
оскільки вважав, що саме на предмет
застави спочатку повинно бути звернуто
стягнення, а лише після цього залишок
суми боргу стягується з боржників.

Відповідач ОСОБА_3 залишив вирішення
заяви на розсуд суду, а також вказав про
те, що усю кореспонденцію, яка
направлялась на його адресу на ім*я
ОСОБА_1, він передавав колишній дружині
особисто.

Представник ВАТ «Кредитпромбанк» в
судове засідання не з*явився, про день і
час розгляду заяви повідомлявся
належним чином, що стверджується
поштовим повідомленням (а.с. 80),
заперечень проти заяви суду не надав,
про поважність причин неявки суд не
повідомив.

Суд вважає за можливе розгляд
заяви у відсутності представника
позивача у справі, оскільки його неявка
відповідно до частини 1 ст.231 ЦПК
України не перешкоджає розгляду заяви
про перегляд заочного рішення суду.

Заслухавши пояснення
представника відповідачки ОСОБА_1 -
ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_3, дослідивши
матеріали справи і додані до заяви про
перегляд заочного рішення суду докази,
суд вважає за необхідне залишити заяву
без задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до пункту 4)
частини 2 ст.229 ЦПК України, заява про
перегляд заочного рішення повинна
містити посилання на докази, якими
відповідач обґрунтовує свої
заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до частини 1 ст.232 ЦПК
України, заочне рішення підлягає
скасуванню, якщо судом буде
встановлено, що відповідач не з*явився
в судове засідання та не повідомив про
причини неявки з поважних причин і
докази, на які він посилається, мають
істотне значення для правильного
вирішення справи.

Тобто, правовими підставами для
перегляду і скасування заочного
рішення суду може бути наявність
сукупності двох обставин: 1) наявність у
відповідача, у відсутності якого
постановлено судове рішення, належних
і допустимих доказів, які існували на
час постановлення заочного рішення,
спростовують докази позивача і при
вивченні та оцінці судом яких, можливо,
заочне рішення суду було б іншим, тобто
є істотними для вирішення справи та 2)
поважність причин неявки відповідача
до суду.

В заяві про перегляд заочного
рішення Святошинського районного суду
м.Києва від 18.05.2007р. і в судовому
засіданні, представник відповідачки
вказує як поважною причину неявки
відповідачки до суду при розгляді
справи ті обставини, що вона не була
належним чином повідомлена про день і
час судового розгляду справи та
взагалі не знала про судову справу, але
такі твердження представника
відповідачки спростовуються
телеграмами, що є в матеріалах справи, з
яких вбачається, що відповідачі були
повідомлені про день і час розгляду
справи особисто (а.с. 37, 38).

Крім цього, в матеріалах справи є
поштовий конверт (а.с. 44), з якого
вбачається, що судове повідомлення
направлялось відповідачам, в тому
числі і ОСОБА_1, рекомендованою
кореспонденцією за місцем її державної
реєстрації, поштар двічі, а саме:
10.05.2007р. і 12.05.2007р. залишав повідомлення
для відповідачів в поштовій скринці
про те, що на їх ім*я надійшов
рекомендований лист з повідомленням,
але відповідачі не контролювали своєї
поштової скриньки, за листом не
з*явились, у зв*язку із чим поштовий
конверт був повернутий на адресу суду.

Згідно частини 5 ст.74 ЦПК України,
судова повістка надсилається фізичним
особам за адресою їх місця проживання
чи місця перебування, зареєстрованою у
встановленому законом порядку. У разі
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, за такою адресою, вважається, що
судовий виклик або судове повідомлення
вручене їм належним чином.

Тобто, направляючи судові листи на
адресу державної реєстрації
відповідачки на час розгляду справи, а
саме: АДРЕСА_1, суд діяв у відповідності
до вимог частини 5 ст.74 ЦПК України і
такі повідомлення відповідно до правил
вказаної процесуальної норми є
врученими їй належним чином.

Стаття 3 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» дає визначення
терміну реєстрація - це внесення
інформації до Єдиного державного
реєстру про місце проживання або місце
перебування особи із зазначенням
адреси, за якою з особою може вестися
офіційне листування або вручення
офіційної кореспонденції.

Що стосується посилання представника
відповідачки на докази, якими він
обґрунтовує свої заперечення проти
вимог позивача, суд приходить до
наступного.

Так, в обґрунтування підстав для
скасування заочного рішення суду
представник відповідачки посилається
на ті обставини, що судом при
постановленні заочного рішення суду не
враховані обставини щодо пошкодження
предмета застави - автомобіля, а також
обставини його реалізації.

Вищий Спеціалізований Суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в пункті 9 постанови Пленуму від
30.03.2012р. «Про практику розгляду судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
вказав про те, що право вибору способу
судового захисту, передбаченого
законом або договором (дострокове
стягнення кредиту, стягнення
заборгованості, у тому числі шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки/застави, одночасне заявлення
відповідних вимог у разі, якщо
позичальник є відмінною від особи
іпотекодавця (майновий поручитель),
одночасне заявлення вимог про
стягнення заборгованості з
позичальника з вимогами про стягнення
заборгованості шляхом звернення
стягнення на предмет застави/іпотеки,
належні іпотекодавцю, який не є
позичальником, розірвання кредитного
договору, набуття права власності на
предмет іпотеки тощо) належать
виключно позивачеві (частини 1 ст.20 ЦК
України, ст.ст. 3, 4 ЦПК України).

Задоволення позову кредитора про
звернення стягнення на предмет
іпотеки/застави не є перешкодою для
пред*явлення позову про стягнення
заборгованості з поручителя за тим
самим договором кредиту у разі, якщо на
час розгляду справи заборгованість за
кредитним договором не погашена.
Задоволення позову кредитора про
стягнення заборгованості з поручителя
не є перешкодою для пред*явлення позову
про звернення стягнення на предмет
іпотеки/застави з метою погашення
заборгованості за тим самим договором
кредиту у разі, якщо на час розгляду
спору заборгованість за кредитом не
погашена.

З наведеного випливає, що звернення або
не звернення стягнення на предмет
застави, не впливає на право банку як
кредитора на звернення до суду із
позовом до боржника або поручителя із
позовом про стягнення заборгованості,
а тому з*ясування обставин справи щодо
заставного майна не є необхідним для
розгляду справи про стягнення
кредитної заборгованості.

Крім цього, на час розгляду справи по
суті кредитна заборгованість
відповідачами погашена не була.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в
спірному випадку обставини
пошкодження в ДТП та реалізація
предмета застави - автомобіля, на які
посилається представник відповідачки
в обґрунтування перегляду заочного
рішення суду, не є істотними в
розумінні частини 1 ст.232 ЦПК України,
оскільки позовні вимоги не
спростовують.

Крім цього, зазначення в постанові про
відкриття виконавчого провадження від
28.02.2014р. про стягнення з ОСОБА_1 всієї
суми заборгованості, а не ? її частини,
про що вказував представник
відповідачки в обґрунтування заяви про
перегляд заочного рішення суду, суд
вважає за необхідне вказати про те, що
стягнення всієї суми боргу з одного із
солідарних боржників випливає із суті
солідарного обов*язку та передбачено
ст.543 ЦК України.

Приймаючи до уваги наведене, суд
вважає, що в даному спірному випадку
правові підстави згідно ст.232 ЦПК
України для скасування заочного
рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 230-232, 209, 210, 293 ЦПК
України, суд, -

У х в а л и в :

Заяву представника відповідачки
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного
рішення Святошинського районного суду
м.Києва від 14.06.2007р. - залишити без
задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: