Справа № 129/4255/13-ц Провадження №
22-ц/772/1311/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Капуш І. С.Категорія: 48
Доповідач: Оніщук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області у складі:

головуючого: Оніщука
В.В.

суддів:
Чуприни В.О., Медвецького С.К.,

при секретарі:
Богацькій О.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Гайсинського районного суду
Вінницької області від 04.03.2014 року по
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
зміну розміру аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, -

в с
т а н о в и л а :

В квітні 2013 року позивач звернулася в
суд з вказаним позовом, посилаючись на
те, що на підставі рішення Гайсинського
районного суду Вінницької області від
31.07.2009 року з ОСОБА_2 на її користь
стягуються аліменти на утримання сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 500 грн.,
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 14.07.2009 року і до досягнення
дитиною повноліття. Вказаним рішенням
суду не конкретизовано спосіб
стягнення аліментів і фактично вона
отримує аліменти в меншому розмірі і
крім того на даний час їх син хворіє і
на його лікування та
санаторно-курортне оздоровлення
потрібні додаткові кошти, а тому
просила збільшити розмір аліментів,
які стягуються з ОСОБА_2 на її користь
на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
до 700 грн., а також стягнути витрати на
правову допомогу.

Рішенням Гайсинського районного суду
Вінницької області від 04.03.2014 року
позов задоволено частково та змінено
розмір аліментів і стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 аліменти на утримання
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 600
грн., щомісячно, починаючи з 04.12.2013 року
і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів з ОСОБА_2 за
рішенням Гайсинського районного суду
Вінницької області від 31.07.2009 року
припинено і виконавчий лист повернуто
без виконання до суду.

Вирішено питання про судові витрати.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням
суду, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу,
в якій просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.

При цьому вказується на неповноту
з`ясування судом обставин, що мають
значення для справи та неправильне
застосування норм матеріального і
процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його
представник апеляційну скаргу
підтримали з посиланням на викладені в
ній обставини.

ОСОБА_3 в судовому засіданні проти
апеляційної скарги заперечувала,
вказавши на її безпідставність та
законність і обгрунтованість рішення
суду.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим; законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом; обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були дослідженні в
судовому засіданні.

Задовольняючи частково позов, районний
суд виходив з того, що розмір аліментів,
які стягуються на утримання дитини, не
задовольняє її потреб, оскільки
хвороба дитини потребує додаткових
витрат і що відповідно є підставою для
збільшення розміру аліментів.

Однак погодитись з таким висновком
районного суду не можна, оскільки
висновки суду не відповідають
обставинам справи, суд неправильно
застосував норми матеріального права.

Судова колегія вважає, що вказані
порушення призвели до неправильного
вирішення справи, тому суд апеляційної
інстанції на підставі п. п. 3,4 ст.309 ЦПК
України рішення суду першої інстанції
скасовує та ухвалює нове рішення з
наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що на підставі рішення
Гайсинського районного суду
Вінницької області від 31.07.2009 року з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягуються
аліменти на утримання сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 500 грн.,
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 14.07.2009 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Звернувшись в суд з позовом, ОСОБА_3
заявлено вимогу про збільшення розміру
вищевказаних аліментів, обґрунтовуючи
дану вимогу потребою у додаткових
витратах, що пов'язано із хворобою сина
та не конкретизованим способом
стягнення аліментів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.192 Сімейного
Кодексу України розмір аліментів,
визначений за рішенням суду, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

З матеріалів справи видно, що з часу
ухвалення рішення про стягнення з
відповідача аліментів, матеріальний
або сімейний стан сторін не змінився і
відсутні дані щодо погіршення або
поліпшення їх стану здоров'я, тобто
позивачем не надано доказів, які б
відповідно до вимог ч.1 ст. 192 Сімейного
Кодексу України явились підставою для
збільшення розміру аліментів, тоді як
згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, доказування
не може ґрунтуватись на припущеннях.

Викладене в позові твердження про
неконкретизований спосіб стягнення
аліментів, є безпідставним, оскільки
рішенням суду чітко визначено розмір
стягнутих з відповідача на користь
позивача аліментів у твердій грошовій
сумі, в розмірі 500 грн., щомісячно.

Щодо посилання позивача на виявлену у
сина хворобу та виникненні у зв'язку із
цим додаткових витрат, то участь
батьків у додаткових витратах на
дитину, регламентовано ст. 185 Сімейного
Кодексу України, однак позивач свої
вимоги даною нормою закону не
обґрунтовує, а згідно ч.1 ст.11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог.

З урахуванням наведених обставин,
судова колегія приходить до висновку,
щодо відсутності підстав для
збільшення розміру аліментів, які
стягуються з ОСОБА_2 на користь
позивача на утримання сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 і відповідно заявлений
позов є недоведеним та безпідставним, а
тому рішення суду першої інстанції, яке
не ґрунтується на вимогах закону,
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и
р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Гайсинського районного суду
Вінницької області від 04.03.2014 року -
скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про зміну розміру аліментів на
утримання неповнолітньої дитини -
відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
/підпис/ В.В. Оніщук

Судді: /підпис/
В.О. Чуприна

/підпис/ С.К.
Медвецький

З оригіналом вірно: