Справа № 449/182/13
Головуючий у 1 інстанції: Борняк
Провадження № 22-ц/783/226/14
Доповідач в 2-й інстанції:
Монастирецький Д. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді
Монастирецького Д.І.,

суддів: Мацея М.М., Тропак
О.В.,

секретаря Олексіва О.А.,

з участю ОСОБА_2,
представників Управління
агропромислового розвитку
Перемишлянської районної державної
адміністрації Лоїк О.В. та Гук О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційними скаргами Управління
агропромислового розвитку
Перемишлянської районної державної
адміністрації на рішення
Перемишлянського районного суду
Львівської області від 08 квітня 2013
року, у якому ухвалою суду від 12 квітня
2013 року виправлено описки, та додаткове
рішення цього ж суду від 04 липня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління агропромислового розвитку
Перемишлянської районної державної
адміністрації, третя особа -
Департамент соціального захисту
населення Львівської обласної
державної адміністрації, про захист
прав, що виникли з трудових відносин, -

в с т а н
о в и л а:

В листопаді 2012 року ОСОБА_2 звернувся в
суд з вищезазначеним позовом, який у
встановленому порядку уточнив, просить
зобов'язати Управління
агропромислового розвитку
Перемишлянської районної державної
адміністрації провести та виплатити
йому індексацію заробітної плати за
період з 01 березня 2010 року по 01 грудня
2012 року у встановленому Законом
України «Про індексацію грошових
доходів населення» порядку та
компенсацію втрати частини грошових
доходів у зв'язку з порушенням термінів
виплати індексації заробітної плати за
період з 01.03.2010 року по 01.12.2012 року у
відповідності з Порядком проведення
компенсації громадянам втрати частини
грошових доходів у зв'язку з порушенням
термінів їх виплати, яка затверджена
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 лютого 2001 року за № 159. В
обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що з 01.03.2010 року він
був переведений з посади головного
спеціаліста головного управління
праці та соціального захисту
Львівської ОДА на посаду завідувача
сектором розвитку сільської
місцевості управління
агропромислового розвитку
Перемишлянської районної державної
адміністрації. При виплаті йому
заробітної плати, з часу прийняття на
посаду йому не проводилася передбачена
Законом України «Про індексацію
грошових доходів населення»
індексація заробітної плати, крім
деяких місяців 2012 року, оскільки
відповідачем неправильно було взято за
базовий місяць, під час обчислення
індексу споживчих цін, березень 2010 року
- час його зарахування на посаду.
Вважає, що базовим місяцем має бути
липень 2008 року та зазначає, що у разі
переведення працівника на іншу посаду
або на інше підприємство, установу чи
організацію, необхідно враховувати
вимоги п. 5 Порядку проведення
індексації грошових доходів населення,
затвердженого Постановою КМУ № 1078,
відповідно до якого базовим місяцем
під час обчислення індексу споживчих
цін для проведення індексації є місяць
у якому проводилось підвищення
грошових доходів населення. Згідно
його розрахунку сума нарахованої йому
індексації за 2010-2012 роки повинна
становити 7949,69 грн.

Оскаржуваним рішенням позов
задоволено. Зобов'язано Управління
агропромислового розвитку
Перемишлянської районної державної
адміністрації провести нарахування та
виплатити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживаючому по АДРЕСА_1, індексацію
заробітної плати за період з 01 березня
2010 року по 01 грудня 2012 року у
встановленому Законом України «Про
індексацію грошових доходів
населення» порядку.

Зобов'язано Управління
агропромислового розвитку
Перемишлянської районної державної
адміністрації провести нарахування та
виплатити ОСОБА_2 компенсацію втрати
частини грошових доходів у зв'язку з
порушенням термінів індексації
заробітної плати за період з 01 березня
2010 року по 01 грудня 2012 року у
встановленому Законом України «Про
індексацію грошових доходів
населення» та «Порядком проведення
компенсації громадянам втрати частини
грошових доходів у зв'язку з порушенням
термінів їх виплати» порядку.

Оскаржуваним додатковим рішенням від 04
липня 2013 року зобов'язано Управління
агропромислового розвитку
Перемишлянської районної державної
адміністрації виплатити ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючому по АДРЕСА_1,
індексацію заробітної плати за період
з 01 березня 2010 року по 01 грудня 2012 року в
сумі 7949 (сім тисяч дев'ятсот сорок
дев'ять) грн. 69 (шістдесят дев'ять) коп.
Стягнуто з Управління
агропромислового розвитку
Перемишлянської районної державної
адміністрації в користь держави
судовий збір в сумі 229,40 грн.

Рішення суду від 09 квітня 2013 року та
додаткове - від 04 липня 2013 року
оскаржило Управління агропромислового
розвитку Перемишлянської районної
державної адміністрації. Зазначає, що
право на індексацію доходів ОСОБА_2
наступило в листопаді 2010 року. За
проведеними фінансовою інспекцією
розрахунками встановлено, що
індексації підлягали доходи ОСОБА_2 в
період з листопада 2010 року по січень 2013
року. За висновками фінансової
інспекції ОСОБА_2 не нараховано та не
оплачено за обревізований період з
березня 2010 року по січень 2013 року 797,22
грн. Несвоєчасність виплати індексації
була пов'язана з відсутністю
фінансування, виділеного з державного
бюджету на проведення виплати
індексації. Бухгалтерією управління
проведено розрахунок та виплату коштів
ОСОБА_2 компенсації втрати частини
грошових доходів у зв'язку з порушенням
термінів індексації заробітної плати
за період з 01 березня 2010 року по 01 січня
2013 року. Просить рішення скасувати та
ухвалити нове, яким вирішити позовні
вимоги відповідно до вимог закону.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_2, представників Управління
агропромислового розвитку
Перемишлянської районної державної
адміністрації Лоїк О.В. та Гук О.Я.,
перевіривши матеріали справи, межі та
доводи скарги, колегія суддів вважає,
що апеляційні скарги слід
задовольнити.

Частиною 1 ст. 292 ЦПК України
передбачено, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, а також
особи, які не брали участі у справі,
якщо суд вирішив питання про їх права
та обов'язки, мають право оскаржити в
апеляційному порядку рішення суду
першої інстації повністю або частково.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних прав, свобод чи
інтересів у спосіб, передбачений
законом або договором.

Захист цивільних прав це передбачені
законом або договором способи охорони
цивільних прав у разі їх порушення чи
реальної небезпеки такого порушення.

Частинами першою та другою ст. 303 ЦПК
України передбачено, що під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції. Апеляційний суд
досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку, або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко і
відеозаписів, висновків експертів (ст.
57 ЦПК України).

За загальними положеннями ЦПК України
обов'язок суду під час ухвалення
рішення вирішити, чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги позивача та якими доказами вони
підтверджуються; перевірити наявність
чи відсутність певних обставин за
допомогою доказів шляхом їх оцінки;
оцінити подані сторонами докази та
дійти висновку про наявність або
відсутність певних юридичних фактів.

Крім того, важливим є визначення
правовідносин сторін, які випливають
із встановлених обставин. Саме
визначення цих правовідносин дає
можливість суду остаточно визначитись,
яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Таким чином, рішення є законним тоді,
коли суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно з нормами матеріального права,
що підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а також правильно
витлумачив ці норми.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Виходячи з вимог ст. ст. 10, 214, 215 ЦПК
України, суд повинен сприяти
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснювати особам,
які беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджати про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяти здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом, та
встановлювати у рішенні обставини
справи (в тому числі пропущення
позовної давності), характер
правовідносин сторін, правову норму,
яка підлягає застосуванню до цих
правовідносин, навести мотиви
прийнятого рішення: встановлені судом
обставини, які мають значення для
справи, їх юридичну оцінку, оцінку всіх
доказів, розрахунки, з яких суд виходив
при задоволенні грошових та інших
майнових вимог.

Однак зазначеним вимогам закону дане
рішення не відповідає.

Відповідно ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що у
відповідності до вимог п. 5 Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення», затвердженого
Постановою КМ України від 17.07.2003 року №
1078, у разі переведення працівників на
інші посади або на інші підприємства.
установи та організації, базовим
місяцем під час обчислення індексу
споживчих цін для проведення
індексації є місяць, у якому відбулося
підвищення грошових доходів населення.
При цьому сума підвищення грошових
доходів має перевищувати суму
індексації, яка має нараховуватись у
місяці підвищення. За цей місяць
індексація не нараховується. Згідно ж
до Постанови КМ України від 13.06.2012 року
№ 526 «Про внесення змін до Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення» для працівників,
яких переведено на іншу роботу на тому
ж підприємстві, в установі або
організацію або в іншу місцевість, та у
зв'язку із змінами в організації
виробництва і праці у разі продовження
такими працівниками роботи сума
індексації зберігається, якщо сума
збільшення заробітної плати менша, ніж
сума індексації, яка повинна
нараховуватися за відповідний місяць.

Проте з такими висновками суду
повністю погодитись не можна, виходячи
з наступного.

З копії трудової книжки ОСОБА_2
вбачається, що останній згідно наказу
№ 117 від 11.07.2008 року «Переведений на
посаду головного спеціаліста відділу
соціального обслуговування населення
та стаціонарних установ у зв'язку з
успішним проходженням стажування»
головного управління праці та
населення Львівської
облдержадміністрації (а.с. 31).

Згідно довідки № 06-11112 від 28.11.2012 року,
виданої Головним управлінням
соціального захисту населення
Львівської обласної державної
адміністрації, заробітна плата ОСОБА_2
у лютому 2010 року складалась з
посадового окладу 1050,00 грн., доплати за
ранг - 90,00 грн. (ранг 9), надбавки за
вислугу років - 285,00 грн. (25%) та
індексації - 137,64 грн. Базовим місяцем
для проведення індексації був липень
2008 року (а.с. 10).

З копії трудової книжки ОСОБА_2
вбачається, що 27.02.2010 року останній,
відповідно до Наказу № 30 від 26.02.2010 року
«Звільнений з посади головного
спеціаліста у зв'язку з переведенням в
Управління агропромислового розвитку
Перемишлянської райдержадміністрації,
п. 5 ст. 36 КЗпП України» (а.с. 31).

Згідно наказу Управління
агропромислового розвитку
Перемишлянської районної державної
адміністрації від 03 березня 2010 року за
№ 2 «Про призначення на посаду ОСОБА_2.»
ОСОБА_2 призначений з 01.03.2010 року на
посаду завідувача сектором розвитку
сільської місцевості, врегулювання
відносин власності та функціонування
аграрного ринку райдержадміністрації,
як такий, що успішно пройшов стажування
з посадовим окладом 948 грн., із
збереженням 9 рангу державного
службовця в межах 6 категорії посад за
переведенням з посади головного
спеціаліста головного управління
праці та населення Львівської
облдержадміністрації (а.с. 29).

З наказу управління агропромислового
розвитку Перемишлянської районної
державної адміністрації від 16 березня
2010 року «Про проведення індексації
необоротних активів та заробітної
плати» вбачається, що згідно постанови
Кабінету Міністрів України від 17 липня
2003 року № 1078 «Про затвердження порядку
проведення індексації грошових
доходів населення» для прийнятих
працівників ОСОБА_2 і ОСОБА_5 для
нарахування індексації зарплати
вважати базовим березень 2010 року (а.с.
179).

З довідок про доходи за 2010-2012 роки, які
видані управлінням агропромислового
розвитку Перемишлянської РДА за №№ 415,
416 та 417 від 03.12.2012 року вбачається, що
ОСОБА_2 за період з 01.03.2010 року по 31.12.2010
рік індексація не нараховувалась, за
період з 01.01.2011 року по 31.12.2011 рік
нараховано - 595,34 грн., в період з 01.01.2012
року по 30.11.2012 рік донараховано 213,23 грн.
індексації за період з листопада 2010
року по грудень 2011 року, що в загальній
сумі становить 808,57 грн. (а.с. 19-21).

З копій особистих рахунків за НОМЕР_2
управління агропромислового розвитку
Перемишлянської райдержадміністрації
також вбачається, що ОСОБА_2 частково
було нараховано індексацію за період з
листопада 2010 року по грудень 2011 року в
сумі 808,57 грн., які були йому виплачені в
період з січня 2011 року по липень 2012 року
(а.с. 180-184), що ним не заперечується.

Згідно розрахунку компенсації за
несвоєчасну виплату індексації ОСОБА_2
за період 2010-2011 років, донарахування
якої проведено управлінням
агропромислового розвитку
Перемишлянської райдержадміністрації
у відповідності до Порядку проведення
компенсації громадянам втрати частини
грошових доходів у зв'язку з порушенням
термінів їх виплати, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 лютого 2001 року за № 159, сума
компенсації становить 2,20 грн.(а.с. 186).

З довідки старшого державного
фінансового інспектора сектору
інспектування у Перемишлянському
районі Золочівської міжрайонної
державної фінансової інспекції «Про
наслідки перевірки управління
агропромислового розвитку
Перемишлянської районної державної
адміністрації по питанню дотримання
вимог законодавства щодо нарахування
та виплати індексації заробітної плати
бувшому працівникові ОСОБА_2.»
вбачається, що базовим місяцем для
нарахування індексації для
новоприйнятого ОСОБА_2 є березень 2010
року і відповідно «за розрахунком
індексу споживчих цін право на
індексацію доходів ОСОБА_2 наступило в
листопаді 2010 року» та, що за період з 01
січня 2012 року по 02 січня 2013 року йому
недонараховано індексацію заробітної
плати на загальну суму 797,22 грн. (а.с.
138-139).

Згідно розрахунку компенсації втрати
частини грошових доходів у зв'язку з
порушенням термінів їх виплати, а саме
за несвоєчасну виплату індексації
ОСОБА_2 за період 2012 року, донарахування
якої проведено управлінням
агропромислового розвитку
Перемишлянської райдержадміністрації
у відповідності до Порядку проведення
компенсації громадянам втрати частини
грошових доходів у зв'язку з порушенням
термінів їх виплати, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 лютого 2001 року за № 159, сума
компенсації становить 0,27 грн. ( а.с. 190).

Позивач не заперечує, що донарахована
відповідачем індексація в сумі 797,22 грн.
за 2012 рік та компенсація втрати частини
грошових доходів у зв'язку з порушенням
термінів їх виплати, йому виплачена.

Статтею 18 Закону України «Про державні
соціальні стандарти та державні
соціальні гарантії» від 5 жовтня 2000
року № 2017 ІІІ індексацію доходів
населення, яка встановлюється для
підтримання достатнього життєвого
рівня громадян та купівельної
спроможності їх грошових доходів в
умовах зростання цін, віднесено до
державних соціальних гарантій, що,
згідно зі статтею 19 цього Закону, є
обов'язковими для всіх підприємств,
установ і організацій незалежно від
форми власності.

Відповідно до частини п'ятої статті 95
Кодексу Законів про працю України
заробітна плата підлягає індексації у
встановленому законодавством порядку.

До законодавства, яким регламентовано
питання індексації заробітної плати,
належить насамперед Закон України «Про
індексацію грошових доходів
населення» від 3 липня 1991 року № 1282 -
ХІІ, який визначає правові, економічні
та організаційні основи підтримання
купівельної спроможності населення
України в умовах зростання цін для
дотримання встановлених Конституцією
України гарантій щодо забезпечення
достатнього життєвого рівня населення
України.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення» індексація грошових
доходів населення - це встановлений
законами та іншими
нормативно-правовими актами України
механізм підвищення грошових доходів
населення, що дає можливість частково
або повністю відшкодовувати
подорожчання споживчих товарів і
послуг.

Порядок проведення індексації
грошових доходів населення
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 17 липня 2003 року №
1078 (далі - Порядок № 1078). Порядок № 1078
визначає правила обчислення індексу
споживчих цін для проведення
індексації та сум індексації грошових
доходів населення і поширюється на
підприємства незалежно від форми
власності і господарювання, а також на
фізичних осіб, що використовують працю
найманих працівників.

Відповідно до Порядку № 1078 індексації
підлягають грошові доходи громадян,
одержані в гривнях на території
України, які не мають разового
характеру, зокрема - оплата праці
найманих працівників підприємств у
грошовому вираженні, яка включає
оплату праці за виконану роботу згідно
з тарифними ставками (окладами) і
відрядними розцінками, доплати,
надбавки, премії, гарантійні та
компенсаційні виплати, передбачені
законодавством, а також інші постійні
компенсаційні виплати.

Механізм індексації доходів під час
переведення працівників на іншу посаду
та прийняття на роботу нових
працівників Порядком проведення
індексації грошових доходів населення,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078
(із змінами і доповненнями, внесеними
постановами Кабінету Міністрів
України 17.05.2006 року за № 690, 11.07.2007 року
за № 913, 12.03.2008 року за № 170) в редакції
чинній станом на березень 2010 року, не
передбачений.

Міністерство праці та соціальної
політики України, керуючись практикою
застосування Порядку № 1078,
рекомендувало для таких працівників
місяць прийняття на роботу вважати
базовим під час розрахунку індексу для
проведення індексації. Починаючи з
наступного за базовим місяця
розраховується індекс споживчих цін
для проведення індексації до
перевищення встановленого порога
індексації - 101 % (лист Мінпраці від 20
вересня 2007 року № 59/10/136-07, лист Мінпраці
від 14 лютого 2007 року № 9/10/136-07).

Слід зазначити, що згідно п. 14 Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення, роз'яснення щодо
застосування Порядку № 1078 надає
Мінпраці. Таким чином, листи
Міністерства соціальної політики щодо
роз'яснень з питань обчислення індексу
споживчих цін для проведення
індексації підставно застосовувались
відповідачем при проведенні даної
індексації.

З вищенаведеного слідує, що стосовно
новоприйнятих працівників, в тому
числі і в зв'язку з переводом, рішення
про індексацію їм заробітної плати
підприємство може ухвалювати
самостійно і своїм наказом
регламентувати порядок і підхід до
проведення індексації.

У зв'язку з цим наказ відповідача № 15
від 16 березня 2010 року про прийняття
базовим для проведення індексації
місяць прийняття працівника - позивача
на роботу (березень 2010 року) не є
порушенням вимог Порядку № 1078,
оскільки підприємство (організація,
установа) може самостійно ухвалювати
рішення щодо проведення індексації
заробітної плати в такому разі.

Отже базовим місяцем для нарахування
індексації для новоприйнятого по
переводу ОСОБА_2 є - березень 2010 року і
відповідно до величини індексу
споживчих цін право на індексацію
доходів ОСОБА_2 наступило в листопаді
2010 року.

Таким чином, індексація заробітної
плати за період 2010-2012 років нарахована
вірно та виплачена ОСОБА_2 в сумі 1605,80
грн. (808,57+797,22), що сторонами не
заперечується.

Ураховуючи викладене, колегія суддів
приходить до переконання, що вимоги
позивача про донарахування та
стягнення в його користь індексації та
компенсації виходячи з того, що базовим
місяцем має бути липень 2008 року, коли
він був переведений на посаду
головного спеціаліста відділу
соціального обслуговування населення
та стаціонарних установ у зв'язку з
успішним проходженням стажування
головного управління праці та
населення Львівської
облдержадміністрації, - є
безпідставними.

Згідно ст. 34 Закону України «Про оплату
праці» компенсація працівникам втрати
частини заробітної плати у зв'язку з
порушенням строків її виплати
проводиться відповідно до індексу
зростання цін на споживчі товари і
тарифи на послуги у порядку,
встановленому чинним законодавством.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
компенсацію громадянам частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати» від 19.10.2000 року № 2050, який
набрав чинності з 01.01.2001 року,
компенсація громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати провадиться у разі затримки
на один і більше календарних місяців
виплати доходів, нарахованих
громадянам за період, починаючи з дня
набрання чинності вказаним законом.

З метою реалізації цього Закону,
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 159 від 21.02.2001 року затверджений
Порядок проведення компенсації
громадянам частини грошових доходів у
зв'язку з порушенням термінів їх
виплати, нарахованих громадянам за
період починаючи з 1 січня 2001 року.

Згідно ст. ст. 1, 2, 3 Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати», підприємства, установи та
організації всіх форм власності та
господарювання здійснюють компенсацію
громадянам втрати частини доходів у
випадку порушення встановлених
строків їх виплати, у тому числі, з вини
власника або уповноваженого ним
органу.

Компенсація втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх виплати
проводиться у разі затримки на один чи
більше календарних місяців виплати
доходів, нарахованих громадянам за
період, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом. Під доходами у
цьому Законі слід розуміти грошові
доходи громадян, які вони одержують на
території України і які не мають
разового характеру: заробітна плата(
грошове забезпечення) та інше.

Сума компенсації обчислюється шляхом
множення суми нарахованого але
невиплаченого громадянину доходу за
відповідний місяць (після утримання
податків і обов?язкових платежів) на
індекс інфляції в період невиплати
доходу.

Оцінивши зібрані докази, в т.ч.
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що компенсація втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням
строків їх виплати -а саме
донарахованої індексації, за період
2010-2012 років нарахована вірно та
виплачена ОСОБА_2 в сумі 2,47 грн. (2.20 +0.27),
що позивачем також не заперечується.

Відповідно до ст. 58 Конституції України
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом?якшують або
скасовують відповідальність особи.

Рішенням Конституційного Суду України
від 09 лютого 1999 року у справі (за
конституційним зверненням
Національного банку України щодо
офіційного тлумачення положення
частини першої статті 58 Конституції
України (справа про зворотну дію в часі
законів та інших нормативно-правових
актів) встановлено, що за
загальновизнаним принципом права, який
закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції
України, закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі. Закріпивши
положення щодо неприпустимості
зворотної дії в часі законів та інших
нормативно-правових актів, Конституція
водночас передбачає їх зворотну дію у
часі у випадках, коли вони пом?якшують
або скасовують юридичну
відповідальність особи.

Районний суд в обґрунтування рішення
послався на Постанову КМ України від
13.06.2012 року № 526 «Про внесення змін до
Порядку проведення індексації
грошових доходів населення», згідно
якої Порядок доповнено пунктом 102
такого змісту «Для працівників, яких
переведено на іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі або
організації, а також переведено на
роботу на інше підприємство, в установу
або організацію або в іншу місцевість,
та у зв'язку із змінами в організації
виробництва і праці у разі продовження
такими працівниками роботи сума
індексації зберігається, якщо сума
збільшення заробітної плати менша, ніж
сума індексації, яка повинна
нараховуватися за відповідний місяць.
У разі коли сума збільшення заробітної
плати більша, ніж сума індексації, яка
повинна нараховуватися за відповідний
місяць, такий місяць вважається
базовим під час обчислення індексу
споживчих цін для проведення
індексації.

Наведене вище свідчить, що районний суд
невірно застосував до спірних
правовідносин цю Постанову КМ України
від 13.06.2012 року № 526 «Про внесення змін
до Порядку проведення індексації
грошових доходів населення», оскільки
вона набрала чинності лише 13 червня 2012
року.

За таких підстав, рішення суду першої
інстанції, як таке, що ухвалене з
неправильним застосуванням норм
матеріального права та порушенням норм
процесуального права, підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 2, 309 ч. 1 п.
4, 313, 314 ч. 2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

в и р і
ш и л а:

Апеляційні скарги Управління
агропромислового розвитку
Перемишлянської районної державної
адміністрації - задовольнити.

Рішення Перемишлянського районного
суду Львівської області від 08 квітня 2013
року, у якому ухвалою суду від 12 квітня
2013 року виправлено описки, та додаткове
рішення цього ж суду від 04 липня 2013 року
- скасувати та ухвалити нове рішення,
яким:

В позові ОСОБА_2 до Управління
агропромислового розвитку
Перемишлянської районної державної
адміністрації, третя особа -
Департамент соціального захисту
населення Львівської обласної
державної адміністрації, про захист
прав, що виникли з трудових відносин -
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий:
Монастирецький Д.І.

Судді:
Мацей М.М.

Тропак О.В.