Провадження№2/487/553/14
РІШЕННЯ

Іменем України

09.04.2014 року
Заводський районний суд м. Миколаєва у
складі: головуючого судді - Щербини С.В.,
при секретарі - Горта О.М., адвоката -
ОСОБА_1, розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділення
частки домоволодіння в натурі та
визнання права власності, зустрічному
позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод в користуванні спільною
власністю та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_3 про визнання права
власності на 11/100 частин будинкку за
адресою АДРЕСА_1, згідно експертизи та
визнати право власностві на літню
кухню літ. Л з виключенням літ. М. і Н як
сараїв, вбиральню літ. Х, колодязь №14,
душ літ. Щ, зливну яму за №2.

Вподальшому позивач неодноразово
уточнювала свої вимоги та просила
виділити їй в натурі 11/100 часток
будівель, а саме: житлову кімнату 2-3
площею 9,80 кв.м. в домоволодінні АДРЕСА_1
та визнання права власності на житлову
кімнату 2-3 площею 9,80 кв.м. в
домоволодінні АДРЕСА_1, літню кухню літ.
Л з виключенням літ. М. і Н як сараїв,
вбиральню літ. Х, колодязь №14, душ літ.
Щ, зливну яму за №2, а також віднесті
судові витрати за проведення
експертизи в сумі 1060 грн. та 943 грн. по
цивільній справі 2/487/385/13 за рахунок
ОСОБА_3

ОСОБА_3 звернулась до суду з
зустрічним позовом до ОСОБА_2 про
усунення перешкод в користуванні
вбиральнею літ. Х, колодязем №14,
вигрібною ямою за №2, що є об'єктом
спільної часткової власності, які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та
зобов'язати ОСОБА_2 перенести
лічильник обліку холодної води із
спільного колодязя №14 в попередній
стан, а саме: відновити трубу у
водопровідній колонці таким чином, щоб
всі співвласники мали змогу
користуватися колодязем №14 та
водопроводною колонкою №5 за
призначенням, зробити реконструкцію
вигрібної ями №2 таким чином, щоб
запобігти зливу стічних вод у вигрібну
яму №2, яка є об'єктом права спільної
часткової власності та повинна
перебувати у спільному користуванні.

Ухвалою суду від 31.05.2013 року
об'єднані в одне провадження зустрічна
позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод в користуванні
спільною частковою власністю та
зобов'язання вчинити дії з первісним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
права власності.

В позові позивач за первісним
позовом ОСОБА_2 зазначила, що вона є
власником 31/100 часток домоволодіння
АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від
27.03.2002 року. Рішеннґям Заводського
районного суду м. Миколаєва від 05.11.2007
року були змінені частки в
домоволодінні та її частка
збільшилась до 42/100 часток та вказаним
рішеенням було визначено порядок
користування земельною ділянкою за
вищезазначеним домоволодінням. При
цьому, її частка не була конкретизована
та вона може користуватися тільки 31/100.
Починаючи з 1997 року відповідачка
порушує її права на користування
власністю, яка належать їй та була
придбані ще її матір'ю. Так, літня кухня
літ. Л будувалась на місці сараїв літ. Н
і М, але в технічному паспорті
домовододіння доущена помилка і
зазначані вказані сараї, в
домоволодінні була в загальному
користуванні вбиральня літ. З, яка
завалилась, а вбиральню літ. Х
побудував її чоловік у 1985 році та нею
користувались тільки вона, колодязь №14
існував з момент купівлі будинку, але
ММБТІ весь час зазначає, що це
водопровідна колонка, вода проведена з
колодязя №14 тільки до її власності і
нею більше ніхто не користується, душ
літ. Щ побудован нею замість душу літ. Ц,
зливна яма була за №6, але МБТІ
виправило на №2. Крім того, при
ухваленні рішення від 09.01.2013 року суд
помилково відмовив їй в задоволенні
вимог до Миколаївської міської ради і
ОСОБА_3 про визнання незаконним рішення
та визнаннґя недійсним свідоцтва про
право власності на житло, а тому не
вірно стягнув з неї судові витрати за
проведення експертизи в сумі 1060 грн. та
943 грн., у зв'язку з чим просить віднести
ці витрати за рахунок ОСОБА_3

Позивач за зустрічним позовом
ОСОБА_3 в своєму позові вказала, що вона
є власником 30/100 частин домоволодіння
АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом від 28.07.2008
року, крім того, нею побудован житловий
будинок літ. О-2 загальною площею та на
підставі рішення виконавчого комітету
Миколаївської міської ради від 26.11.20111
року вона отримала свідоітво про право
власності на нерухоме майено, а
вподальшому цій частині домоволодіння
було присвоєно нову адресу: АДРЕСА_1.
Іншіми співвласниками домоволодінн
АДРЕСА_1 є ОСОБА_2, який належить 42/100
часток, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 по 14/100 часток
кожному, зазначене домоволодіння
знаходиться у спільній частковій
власності. Рішеннями Заводського
районного суду м. Миколаєва від 05.11.2007
року та від 25.11.2011 року вирішено, що
вбиральня літ. Х, колодязь для
лічильника №14, вигрібна яма за №2
знаходяться в спільному користуванні
співвласників домоволодіння, але
фактично ними користується ОСОБА_2,
тим самим порушує права інших
співвласників і перешкоджає в
користуванні цім майном. Рішенням
Заводського районного суду м.
Миколаєва від 10.12.2012 року ОСОБА_2 було
відмовлено в визнанні за нею права
власності на вбиральню літ. Х, колодязь
№14 і вигрібну яму за №2. Проте, на
теперішній час ОСОБА_2 одноособово
користується вигрібною ямою №2,
постійно зливає в вигрібну яму №2
стічні води в порушення санітарних
норм і правил, мотивуючи тим, що у іншиї
співвласників є окремі вигрібні ями.
Самовільно ОСОБА_2 захопила колодязь
№14, відрізала трубу водопровідної
колонки №5, через яку здійснювалась
подача води, але ця колонка з краном
також перебуває у спільному
користуванні всіх співвласниікв. Крім
того, встановила на колодіязі №14 свій
лічильник обліку холодної води, після
якого вода поступає в частину
домоволодіння, належній ОСОБА_2, ніхто
не може вільно користуватися спорудою
за її призначенням, тому що вільни
доступ для користування водою,
зруйновий та перекритий лічильником.
ОСОБА_2 систематично чинить перешкоди
у користуванні вбиральнею лію Х за її
приямим призначенням.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її
представник уточнені прозовні вимоги
підтримали в повному обсязі,
підтердили викладені обтавини, просили
про задоволення вимог. Зустрічний
позов ОСОБА_3 не визнали, просили в його
задоволенні відмовити, посилаючись на
безпідставність заявлених вимог.

В судовому засіданні представник
позивача за зустрічним позовом позовні
вимоги ОСОБА_3 підтримав, підтвердив
викладені обставини, просив про їх
задоволення, позовні вимоги ОСОБА_2 не
визнав, просив в їх задоволенні
відмовити з посиланням на їх
безпідставність та надуманість.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного:

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставни, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України
належним є докази, які містяь
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обгрунтувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Сторони по справі, а також ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 є співвласниками домоволодіння
АДРЕСА_1, вказае домоволодіння
перебуває у спільній частковій
власності співвласників.

ОСОБА_2 стала власником 31/100 частин
домовододіння АДРЕСА_1, на підставі
Свідцотва про право на спадщину за
заповітом від 27.03.2002 року. Вподальшому
рішенням Заводського районного суду м.
Миколаєва від 16.11.2007 року було
затверджено зміну ідеальних часток
співвласників та частка ОСОБА_2 стала
42/1900 часток.

ОСОБА_3 є власниом 30/100 часток
домоволоіння АДРЕСА_1, на підставі
Свідоцтва про право на спадщину за
законом від 28.07.2008 року. Крім того,
ОСОБА_3 побудован житловий будинок літ.
О-2 загальною площею та на підставі
рішення виконавчого комітету
Миколаївської міської ради від 26.11.20111
року вона отримала свідоітво про право
власності на нерухоме майено, а
вподальшому цій частині домоволодіння
було присвоєно нову адресу: АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 на підставі договору
дарування від 12.12.2007 року належать 14/100
часток вищевказаного домоволоіднняі
та ОСОБА_7 14/100 часток домоволодіння на
підставі Договору дарування від 11.01.2008
року.

Рішенням Заводського районного
суду м. Миколаєва від 05.11.2007 року між
співвласникми було визначенно порядок
користування земельною ділянкою, в
домоволодінні АДРЕСА_1 в м. Миколаєва.

На теперішній час сторони
перебувають в неприязнених стосунках,
між ними виникають сварки щодо виділу в
натурі часток домоволодіння та
визначення порядку користування
земельною ділянкою.

Позивач за первісним позовом
ОСОБА_2 просила суд виділити їй в
натурі 11/100 часток будівель, а саме:
житлову кімнату 2-3 площею 9,80 кв.м. в
домоволодінні АДРЕСА_1, що належить
відповідачу ОСОБА_3 та визнати за нею
право власності на житлову кімнату 2-3
площею 9,80 кв.м. в домоволодінні АДРЕСА_1,
літню кухню літ. Л з виключенням літ. М.
і Н як сараї, вбиральню літ. Х, колодязь
№14, душ літ. Щ, зливну яму за №2.

Відповідно до ст. 358 ЦК України
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їх
згодою.

Згідно ст. 364 ЦК України
співвласник має право на виділ частки в
натурі у спільному майні, якщо така
частка є подільною та відпповідно до
положень ст. 183 ЦК може бути виділена
без втрати її цільового призначення.

Якщо виділ є неможливим то
співвласник який бажає виділу має
право за його згодою на одержання
грошової компенсації.

В іншому випадку вирішення спору
може відбуватися шляхом припинення
права власності на частку у спльному
майні, якщо частка є незначною і не може
бути виділена в натурі, річ є
неподільною; спільне володіння та
користування майном є неможливим; таке
припинення не завдасть істотної шкоди
інтересам співвласника та членам його
сім'ї.

Згідно з постановою Верховного
Суду Укураїни від 16.01.2012 року ухваленою
у відповідності з правилами п. 1 ч.1 ст. 355
ЦПК України для припинення права особи
на частку у спільному майні потрібно
встановити будь-яку з обставин,
передбачених п.п. 1-3 ч.1 ст. 365 ЦК України,
за умови, що таке припинення не
завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім'ї.

Рішення суду щодо припинення
права на частку може бути ухвалено лише
за умови попереднього внесення
позивачем вартості цієї частки на
депозитний рахунок.

Відповіднро до ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Відповідно до висновку експерта
№525-526 від 26.07.2012 року та рішення
Заводського районного сулду м.
Миколаєва віл 10.12.2012 року, на даний час
у користуванні ОСОБА_2 знаходиться 45/100
часток, що на 3/100 часток більше ніж її
ідеальна доля, у користуванні ОСОБА_3
33/100 часток, що на 3/100 частки більше ніж
її ідеальна доля, у користуванні ОСОБА_4
ОСОБА_5 22/100, що на 6/100 частки менше ніж
їх ідеальна доля.

При цьому, рішенням суду від 10.12.2012
року, яке набрало законної сили,
встановлено та не підлягає
доказиванню, відповідно до вимог ст. 61
ЦПК України, що споруди вбиральня літ.
Х, колодязь для лічильника №14,
вигрібна яма за №2, перебувають в
спільному користуванні всх
співвласників домоволодіння. При
цьому, вигрібна яма №2 знаходиться на
земельній ділянці, яку за рішееням
Заводського районного суду м.
Миколаєва від 05.11.2007 року було
відведено в особисте користвання на
той час ОСОБА_9, даною земельною
ділянкою на теперішінй час
користуються ОСОБА_4 і ОСОБА_5

Крім того, ОСОБА_2 рішенням
виконавчого комітету Заводської
районної Ради народних депутатів
оформлені літня кухня літ. Л, сарай літ.
Н, сарай літ. М, які збудовані замість
старих зі збільшенням в розмірах, у
зв'язку з чим змінилися ідеальні
частки співвласників та було виконано
перерахунок ідеальних часток.

Таким чином, на підставі
викладенного, оцінивши докази в їх
сукупності, суд приходить до
переконання, що в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 в частині виділення їй в
натурі 11/100 часток будівель, а саме:
житлову кімнату 2-3 площею 9,80 кв.м. в
домоволодінні АДРЕСА_1 та визнання
права власності на житлову кімнату 2-3
площею 9,80 кв.м. в домоволодінні АДРЕСА_1,
літню кухню літ. Л з виключенням літ. М.
і Н як сараїв, вбиральню літ. Х, колодязь
№14, душ літ. Щ, зливну яму за №2, слід
відмовити у зв'язку з їх
необгрунтованістю, оскільки позивачем
не було надано належних і допустимих
доказів на підтвердження тіх обставин,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог.

Не підлягає задоволенню і вимога
ОСОБА_2 про віднесення судових витрат
за проведення експертизи в сумі 1060 грн.
та 943 грн. по цивільній справі 2/487/385/13 за
рахунок ОСОБА_3, оскільки ця вимога не
відноситьтся до предмета даного спору.

При цьому судом встановлено, що
спільним майном співвласників
вбиральнею літ. Х, колодязем для
лічильника №14, вигрібною ямою за №2,
користується лише ОСОБА_2, що не
заперечувала і сама позивачка ОСОБА_2,
тим самим порушує права інших
співвласників і перешкоджає їм в
користуванні цім майном.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Таким чином, суд приходить до
переконання, що вимога ОСОБА_3 за
застурчним позовом про усунення
перешкоди в користуванні нею спільною
частковою власністю: вбиральнею літ. Х,
колодязем №14, вигрібною ямою за №2,
які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 є
обгрунтованою і підлягає задоволенню.

Що стосується вимоги за
зустрічним позовом ОСОБА_3 про
зобов'язання ОСОБА_2 перенести
лічильник обліку холодної води із
спільного колодязя №14 в попередній
стан, а саме: відновити трубу у
водопровідній колонці таким чином, щоб
всі співвласники мали змогу
користуватися колодязем №14 та
водопроводною колонкою №5 за
призначенням, зробити реконструкцію
вигрібної ями №2 таким чином, щоб
запобігти зливу стічних вод у вигрібну
яму №2, яка є об'єктом права спільної
часткової власності та повинна
перебувати у спільному користуванні,
то в її задоволенні слід відмовити,
виходячи з того, що вищевказана вимога
не грунтується на матеріалах справи,
оскільки припущення щодо
необхідності проведення саме ціх робіт
не можуть бути прийняти до уваги.

Керуючись ст.ст. 10, 50, 212-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позова ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про виділення частки
домоволодіння в натурі та визнання
права власності - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про усунення перешкод в користуванні
спільною власністю та зобов'язання
вчинити дії - задовільнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2 усунути
перешкоди в користуванні ОСОБА_3
спільною часткоовю ласністю:
вбиральнею літ. Х, колодязем №14,
вигрібною ямою за №2, які розташовані
за адресою: АДРЕСА_1.

В інішй частині вимог ОСОБА_3 -
відмовити.

Рішення набирає законної сили
через 10 днів після його проголошення та
може бути оскаржнго до апеляційного
суду Миколаївської області через
Заводський районний суд м. Миклаєва в
строк і порядок, встановлений ст.ст. 294,
296 ЦПК України.

Суддя:
С.В. Щербина