Єдиний унікальний номер 725/1268/14-ц
Номер провадження 2/725/300/14
28.04.2014 року Першотравневий
районний суд м.Чернівців
головуючого судді Піхало Н. В.
при секретарі Іонашку В.Д.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Чернівці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням та зняття з реєстраційного
У березні 2014 року позивачка
звернулась до суду з позовом до
відповідача, в якому просила визнати
його таким, що втратив право
користування житловим приміщенням та
зняти відповідача з реєстраційного
В обґрунтування позову зазначала, що
вона є власником житлового будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Даний
житловий будинок вона придбала у
ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу №
2412 від 30.12.2013 року.
Після укладення договору
купівлі-продажу житлового будинку та
реєстрації права власності в
державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно попередній власник
будинку разом з іншими членами своєї
сім'ї виїхали з будинку та були зняті з
реєстраційного обліку. Проте, ОСОБА_2 -
як син колишньої власниці будинку до
цього часу не знявся з реєстраційного
обліку, у спірному будинку не проживає
без поважних причин й відповідно
чинить їй як власнику будинку
перешкоди у користуванні та
розпорядженні належним їй на праві
Посилаючись на вказане, просила
визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, та
зобов'язати Управління ДМС у
Чернівецькій області зняти з
реєстраційного обліку за вищевказаною
У судове засідання позивачка та
її представник не з'явилися.
Представник позивача подав заяву, в
якій просив справу розглянути у його
відсутності , а також вказав на те, що
проти винесення заочного рішення не
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином за
останнім відомим місцем проживання, а
також шляхом розміщення оголошення в
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України
у разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів,
якщо позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.
Враховуючи зазначені вище вимоги
закону, а також те, що позивач не
заперечував проти розгляду справи у
відсутність відповідача, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутності сторін та на підставі
наявних у справі доказів.
На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України
судовий розгляд проводився без
Вивчивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
Відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
окрім випадків, встановлених ст.61 цього
Нормами статті 3 ЦПК України
передбачено, що кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод та інтересів.
Так, звертаючись до суду із
вказаним позовом, позивачка зазначала,
що ОСОБА_2 будучи зареєстрованим у
спірному будинку як син колишнього
власника будинку, у ньому не проживає
без поважних причин, що
підтверджується відповідним актом. При
цьому, реєстрація відповідача у
будинку, в якому він не проживає,
порушує її права як власника квартири
на вільне володіння та користування
своєю власністю, тому просила визнати
відповідача таким, що втратив право
користування житловим приміщенням та
зняти його з реєстраційного обліку.
Як убачається з матеріалів справи,
за договором купівлі-продажу від 13
грудня 2013 року позивачка придбала у
ОСОБА_3 житловий будинок з належними до
нього господарськими та побутовими
будівлями та спорудами, що знаходиться
в АДРЕСА_1 (а.с. 5-6).
Дана квартира на праві приватної
власності зареєстрована за позивачкою,
що підтверджується витягом з
Державного реєстру правочинів (а.с. 7).
Крім того, як встановлено судом, у
спірному будинку зареєстрований
відповідач як член сімї колишнього
власника будинку, при цьому доказів
належності йому спірного будинку на
праві власності в матеріалах справи
Також судом встановлено, що
відповідач у квартирі не проживає без
поважних причин більше 1 року, що
підтверджується складеним комісією
дільничного комітету ТзОВ «ТД
Укрвторресурс» актом, згідно якого
відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за
вищевказаною адресою, однак не
проживає там з липня 2011 року, що
підтверджується підписами сусідів (а.с.
Таким чином, судом достовірно
встановлено, що відповідач більше 1
року в спірній квартирі не проживає,
однак значиться в ній зареєстрованим.
Відповідно до положень ст.ст. 317, 319 ЦК
України особі належить право
володіння, користування та
розпорядження своїм майном. Власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.
Об'єктом власності особи може бути,
зокрема, житло - житловий будинок,
садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК
Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст. 383 ЦК України та
ст. 150 ЖК України, які передбачають
право власника використовувати житло
для власного проживання, проживання
членів сім'ї, інших осіб і
розпоряджатися своїм житлом на власний
розсуд.
Обмеження чи втручання у право
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.
Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику право вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння. Способи
захисту права власності передбачені
нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Зокрема, відповідно до вимог ст. 391
ЦК України, ст.150 ЖК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
Таким чином, ураховуючи
вищенаведене, суд вважає, що в даному
випадку до спірних правовідносин
підлягає застосуванню положення ст.ст.
383, 391 ЦК України, які регулюють спірні
правовідносини сторін й відповідно
порушене позивача право вільного
володіння житловим будинком підлягає
захисту, оскільки на час розгляду
справи відповідач не є власником
будинку, й відповідно відповідач
безпідставно значиться
зареєстрованим за адресою
місцезнаходження придбаного
позивачкою у власність будинку, чим
чинить їй перешкоди у вільному
розпорядженні та користуванні
належним їй на праві власності
За таких обставин, суд на основі
повно та всебічно з'ясованих обставин
справи, підтверджених належними та
допустимими доказами, дослідженими в
судовому засіданні, встановивши
правовідносини, які випливають із
встановлених судом обставин, та
правові норми, які підлягають
застосуванню, враховуючи, що факт
непроживання відповідача з липня 2012
року у належній позивачці на праві
власності житловому будинку
підтверджено належними та допустимими
доказами й відповідно реєстрація
відповідача порушує права позивача
вільно користуватися та
розпоряджатися своєю власністю,
приходить до висновку, що позов
ОСОБА_1 підлягає задоволенню та
відповідач підлягає визнанню таким, що
втратив право користування спірним
Щодо позовних вимог про
зобов'язання зняття відповідача з
реєстраційного обліку, то суд зазначає
Так, Крім того, на підставі ст.7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється протягом семи
днів на підставі заяви особи, запиту
органу реєстрації за новим місцем
проживання особи, остаточного рішення
суду про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням,
визнання особи безвісно відсутньою або
померлою, свідоцтва про смерть.
Отже, на підставі зазначеної норми
Закону визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням тягне обов'язок органу
реєстрації фізичних осіб зняти дану
особу з реєстраційного обліку та є
підставою для зняття особи з
реєстраційного обліку. Тобто,
наявність рішення суду про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням є
автоматичною підставою для зняття її з
реєстраційного обліку.
Крім того, на підставі ст.7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється протягом семи
днів на підставі заяви особи, запиту
органу реєстрації за новим місцем
проживання особи, остаточного рішення
суду про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням,
визнання особи безвісно відсутньою або
померлою, свідоцтва про смерть.
Отже, на підставі зазначеної норми
Закону визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням тягне обов'язок органу
реєстрації фізичних осіб зняти дану
особу з реєстраційного обліку та є
підставою для зняття особи з
реєстраційного обліку. Тобто,
наявність рішення суду про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням є
автоматичною підставою для зняття її з
реєстраційного обліку.
Тому, ураховуючи вказане, суд вважає, що
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 в частині зняття відповідача з
реєстраційного обліку задоволенню не
Крім того, ураховуючи положення
ст. 88 ЦПК України з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню
сплачений судовий збір у розмірі 243 грн.
На підставі наведеного, керуючись
ст. ст. 16, 316, 319, 321, 383, 391 ЦК України, ст. ст.
3, 10, 11, 15, 58-60, 88, 209, 212-215, 224, 228, 233, 294 ЦПК
України, суд ,-
Позов задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
року таким, що втратив право
користування житловим приміщенням, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
про зобов'язання зняти ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року з реєстраційного
обліку у будинку АДРЕСА_1 - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 243
Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
Рішення може бути оскаржено
позивачем в апеляційному порядку до
апеляційного суду Чернівецької
області через Першотравневий районний
суд м. Чернівці.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене відповідачем в апеляційному
порядку.

Заочне рішення набирає законної
сили відповідно до загального порядку,
встановленого ЦПК України.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці
Н. В. Піхало