РІШЕННЯ

Іменем України

29 квітня 2014 року Ворошиловський
районний суд м. Донецька у складі:

головуючого судді - Алтухової О.С.,

секретар - Щукіна О.В.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про припинення права спільної сумісної
власності, встановлення права спільної
часткової власності, визнання права
власності, -

встановив:

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1
звернулась до суду з позовною заявою до
відповідача ОСОБА_3 про поділ майна
подружжя, посилаючись на наступні
обставини.

У період проживання однією сім'єю
позивачем було придбано майно, що є
спільною сумісною власністю подружжя,
а саме:

- квартира за адресою: АДРЕСА_1 була
придбана за вартістю - 600 000 (шістсот
тисяч) грн.;

- квартира за адресою: АДРЕСА_2 була
придбана за вартістю - 28741 (двадцять
вісім тисяч сімсот сорок одну) грн.;

- автомобіль LEXUS IS250, державний номер
НОМЕР_1 був придбаний за вартістю - 540 000
(п'ятсот сорок тисяч) грн.

За період розгляду справи у
Ворошиловському районному суді м.
Донецька, сторонами було досягнуто
згоди продати наступне майно: квартиру
за адресою: АДРЕСА_2; автомобіль LEXUS IS250,
державний номер НОМЕР_1, та поділити у
рівних частинах отримані з продажу
грошові кошті (50/50), що і було зроблено.
Сторони не мають взаємних претензій
щодо продажу зазначеного вище майна,
щодо розміру отриманих з продажу
грошових коштів, та їх розділу в рівних
частках для кожного.

Однак спірним залишилось питання
розподілу квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Просила встановити за подружжям право
спільної часткової власності на спірну
квартиру; визнати за кожним з подружжя
право власності по 1/2 частині квартири
за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 06.02.2014 р. до спільного
провадження із первинним позовом було
прийнято зустрічний позов ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, в якому вона просила припинити
право спільної сумісної власності
подружжя на квартиру за адресою:
АДРЕСА_1; встановити за подружжям право
спільної часткової власності на
квартиру за адресою: АДРЕСА_1; визнати
за нею право власності на 2/3 частини
квартири за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_2
право власності 1/3 частину за адресою:
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 підтримала заявлені
позовні вимоги, надала пояснення,
аналогічні викладеним у позовній
заяві. В задоволенні зустрічного
позову просила відмовити в повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилась, належним чином
повідомлялась про час та місце
слухання справи.

Суд, вислухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги за первинним позовом
підлягають задоволенню, а в
задоволенні зустрічного позову
необхідно відмовити виходячи з
наступних підстав.

Згідно статті 60 Сімейного кодексу
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини самостійного
заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Сімейного
кодексу України об'єктами права
спільної власності подружжя може бути
будь-яке майно, за винятком виключеного
з цивільного обороту.

Частиною 1 ст. 70 Сімейного кодексу
України передбачено, що у разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

Як встановлено у судовому засіданні,
07.02.2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було
зареєстровано шлюб у відділі
реєстрації актів цивільного стану
Ленінському районного управління
юстиції у м.Донецьку, актовий запис №33,
що підтверджується свідоцтвом про
укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 09.01.2013
р.

Рішенням Ворошиловського районного
суду м.Донецька від 28 березня 2013 року
шлюб між ними розірвано.

У період шлюбу позивачем було придбано
майно, що є спільною сумісною власністю
подружжя, а саме: квартира за адресою:
АДРЕСА_1 була придбана за вартістю - 600 000
(шістсот тисяч) грн.;

Оскільки спільна сумісна власність
подружжя передбачає рівні частки, суд
вважає за можливе визнати спільною
сумісною власністю подружжя квартиру
за адресою: АДРЕСА_1, та поділити
спільне сумісне майно подружжя
визнавши за кожним по 1/2 частині
нерухомого майна, при цьому суд не
вбачає у вказаному спорі обставин, які
мають істотне значення для
відступлення від засад рівності часток
подружжя.

На підставі ст. ст.60, 61, 70 СК України та
керуючись ст. ст. 5, 60, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд -

вирішив :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна
подружжя - задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною
сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та
ОСОБА_3.

Провести розподіл майна подружжя,
визнавши за ОСОБА_2 та ОСОБА_3, право
власності по 1/2 частині на квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 132,8 кв.м,
припинивши право спільної сумісної
власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на вказане
майно.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про припинення права
спільної сумісної власності,
встановлення права спільної часткової
власності, визнання права власності -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Донецької області
через Ворошиловський районний суд м.
Донецька протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя Ворошиловського

районного суду м. Донецька

О.С.Алтухова