Номер провадження: 22-ц/785/1038/14
Головуючий у першій інстанції Бобуйок
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого судді:
Погорєлової С.О.

суддів: Сєвєрової Є.С.,
Цюри Т.В.

при секретарі
Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
представника ОСОБА_2 на ухвалу
Малиновського районного суду м. Одеси
від 07 листопада 2013 року про
забезпечення позову у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_7,
ОСОБА_8, про визнання договору
купівлі-продажу недійсним,-

встановила:

Позивачка звернулася з позовом до
відповідачів, який в процесі розгляду
справи неодноразово уточнювала, про
поновлення строку звернення, визнання
частково недійсною довіреності та
договору купівлі-продажу квартири.

В обґрунтування вимог позивачка
посилалася на те, що 20.09.1996 року її
донька ОСОБА_9 позичила у ОСОБА_4 6 000
доларів США, під 5 % річних строком на 1
рік, до 20.09.1997 року. У вказаний період
часу її донька працювала в Болгарії,
тому пересилала їй гроші для подальшої
передачі боргу ОСОБА_4. 17.06.1995 року помер
чоловік позивачки ОСОБА_10, у зв'язку із
чим відкрилась спадщина на ? частку
квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_4 запропонував
ОСОБА_3 допомогу в оформленні спадщини
і познайомив позивачку з ОСОБА_11,
остання запропонувала ОСОБА_9
звернутись до знайомого нотаріуса для
видачі їй довіреності для
представництва її інтересів при
оформленні спадщини, яку та отримала.
30.05.2005 року ОСОБА_3 дізналась, що її
квартира була незаконно продана, після
чого звернулась до суду.

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 07 листопада 2013 року
задоволено заяву представника ОСОБА_3
про забезпечення позову та накладено
арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 21 листопада 2013 року позов
ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 недійсним. В іншій частині
позову-відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить
скасувати ухвалу суду та постановити
нову, якою відмовити у задоволенні
клопотання про забезпечення позову,
посилаючись на її необґрунтованість та
порушення судом норм процесуального
права. (а. с. 222-224)

Заслухавши суддю -
доповідача, дослідивши матеріали
справи та перевіривши наведені у
скарзі доводи, колегія дійшла висновку,
що апеляційна скарга представника
ОСОБА_2 підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Приймаючи рішення про
забезпечення позову ОСОБА_3, суд першої
інстанції з метою попередження
ухилення відповідача від виконання
майбутнього рішення суду, вважав за
необхідним накласти арешт на квартиру
АДРЕСА_1.

Згідно з п. 3 ст. 151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

В порядку ст. 152 ЦПК України,
способами забезпечення позову, зокрема
можуть бути накладення арешту (п. 1 ч. 1).

Як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_3 звернулась з позовними
вимогами до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
визнання договору купівлі-продажу
зазначеної квартири недійсним.

Вирішуючи питання про
забезпечення позову, суд має брати до
уваги відповідність обраного заходу
забезпечення заявленим позовним
вимогам, при цьому враховувати
інтереси не тільки позивача, а й інших
осіб, права яких можуть бути порушення
застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до роз'яснень п.4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 9 від
22.12.2006 року "Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову", розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Судова колегія вважає, що суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку про необхідність
забезпечення позову ОСОБА_3 шляхом
накладання арешту, оскільки заходи
забезпечення позову співмірні і
відповідають заявленим вимогам,
безпосередньо зв'язані з предметом
спору, є необхідними і достатніми для
забезпечення виконання можливого
судового рішення

Доводи представника ОСОБА_2,
які наведені в апеляційній скарзі не
спростовують висновки суду першої
інстанції щодо необхідності
забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312
ЦПК України, розглянувши скаргу на
ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає ухвалу без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону.

За таких обставин, судова
колегія дійшла висновку, що суд першої
інстанції постановив законну та
обґрунтовану ухвалу, і підстав для її
скасування не вбачається

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст.
312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- відхилити.

Ухвалу Малиновського районного суду м.
Одеси від 07 листопада 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Погорєлова С.О.

Судді
Сєвєрова Є.С.

Цюра Т.В.