Справа № 135/1291/13-ц
Провадження у справі № 2/135/24/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2014 Ладижинський
міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді -
Волошиної Т.В.,

за участі секретаря судового засідання
Масняк О.О.,

особи, які беруть участь у справі: не
з?явилися

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Ладижині Вінницької
області цивільну справу за позовом ПАТ
"ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості з оплати за
поставлену теплову енергію в гарячій
воді в розмірі 4937,08 грн,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2013 року ПАТ "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО"
звернулося до суду з даним позовом, в
якому просить стягнути на свою користь
з відповідача заборгованость з оплати
за поставлену теплову енергію в
гарячій воді в розмірі 4937,08 грн,
посилаючись на те, що 16 лютого 2010 року
між Ладижинською ТЕС від імені ВАТ
„Західенерго" і ОСОБА_1 був укладений
договір № 150 по постачанню теплової
енергії в гарячій воді до приватного
будинку АДРЕСА_1

На умовах вказаного договору ДТЕК
ЛАДИЖИНСЬКА ТЕС здійснювала
постачання теплової енергії в гарячій
воді для потреб приватного будинку
АДРЕСА_1 а ОСОБА_1 (Споживач)
зобов'язувався здійснювати розрахунки
за спожиту теплову енергію у грошовій
формі відповідно до встановлених
тарифів. Термін оплати встановлено до 10
числа місяця, наступного за звітним (п.
6.2 Договору). Договір укладався на строк
до 31.12.11. У відповідності до п. 10.6
Договору він вважається дійсними на
кожний наступний рік, якщо за місяць до
закінчення строку його дії про його
припинення не буде письмово заявлено
однією із сторін. Так з боку позивача
05.04.2012 було надіслано письмове
повідомлення про розірвання договору з
10.07.2012 (п. 10.5 Договору).

За період з грудня 2011 року по березень
2012 року включно по договору № 150 від
16.02.2010 року ДТЕК ЛАДИЖИНСЬКА ТЕС
відпущено боржнику теплоенергії в
кількості 21,62 Гкал на загальну суму 4937,08
грн. Проте, відповідач в порушення п.6.2
договору не вніс оплату за спожиту
теплоенергію у результаті чого
утворилась заборгованість з оплати за
поставлену теплову енергію в гарячій
воді за вказаний вище період.

В порядку ст. 95, 96 ЦПК України було
подано заяву про видачу судового
наказу про стягнення з відповідача
заборгованості за спожиті
житлово-комунальні послуги. 23 травня 2013
року за заявою боржника судовий наказ
скасовано, що стало підставою для
звернення до суду з відповідною
позовною заявою.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, проте надав на
адресу суду заяву, в якій просив
позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі, слухати справу у його
відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 у
судове засідання не з'явився, однак
направив письмове заперечення на
позовну заяву, в якій просив слухати
справу у його відсутність, проти
задоволення позовних вимог
заперечував, просив відмовити у
задоволенні позову, посилаючись на
відсутність правових підстав для
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з
оплати за поставлену теплову енергію
за грудень 2011 року та січень-лютий 2012
року у зв'язку із тим, що послуги
надавались неналежної якості та не в
повному обсязі, температура в житлових
приміщеннях була у цей період нижче +12
?С, що підтверджується актом обстеження
теплової мережі та теплопостачання
будинку від 14 лютого 2012 року, в якому
вказано, що температура в будинку
складала +6 °С. Як результат, позивач сам
відмовився від виконання договору на
постачання теплової енергії, оскільки
не зміг виконати договірні
зобов'язання та забезпечити
температуру повітря на рівні
встановлених нормативів, не нижче + 18 ?С.

Розглянувши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані учасниками судового
процесу докази, з'ясувавши позиції
сторін, суд встановив наступне.

Відповідач ОСОБА_1 є власником
житлового будинку АДРЕСА_1 відповідно
до договору купівлі-продажу жилого
будинку від 11 березня 2003 року (а.с. 72-73).

16 лютого 2010 року між ОСОБА_1 (надалі
Споживач) та ПАТ "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО"
(надалі Енергопостачальна організація)
був укладений договір про постачання
теплової енергії в гарячій воді №150
(надалі Договір), згідно якого
Енергопостачальна організація взяла
на себе зобов'язання постачати
Споживачеві теплову енергію в гарячій
воді в потрібних йому обсягах, а
Споживач зобов'язався оплачувати
одержану теплову енергію за
встановленими тарифами в терміни,
передбачені цим Договором (а.с. 3-6).

Згідно п.2.1 теплова енергія
постачається Споживачу в обсягах
згідно з додатком 1 до цього договору у
вигляді гарячої води на такі потреби:
опалення і вентиляцію - в період
опалювального сезону; гаряче
водопостачання - протягом року.

Сторони погодили, що цей договір діє з 10
лютого 2010 року до 31 грудня 2011 року (п.10.1.
договору), та вважається дійсним на
кожний наступний рік, якщо за місяць до
закінчення терміну його дії про його
припинення не буде письмово заявлено
однією із сторін (п.10.6).

В п.10.5. сторони погодили випадки, з яких
цей договір припиняє свою дію -
закінчення строку, на який він був
укладений; взаємної згоди сторін про
його припинення; розірвання договору
за вимогою однієї із сторін
дозволяється у разі письмового
попередження іншої сторони в термін до
трьох місяців; прийняття рішення
господарським судомі та ліквідація
сторін.

Згідно матеріалів справи, за період з
грудня 2011 року по березень 2012 року
позивач виконав свої зобов'язання за
договором, поставив відповідачу
теплову енергію на суму 4937,08 грн, що
підтверджується рахунками за теплову
енергію, наданими до матеріалів
справи, які направлялися на адресу
відповідача.

Згідно п. 6.1.та п.6.2. Договору, розрахунки
за теплову енергію, що споживається,
проводяться виключно у грошовій формі
відповідно до встановлених тарифів,
щомісячно, до 10 числа місяця наступного
за звітним.

Однак, відповідач порушив умови
договору і не оплатив своєчасно та у
повному обсязі вартість отриманої
теплової енергії, яка і на день
розгляду справи залишається
несплаченою.

Згідно копії особового рахунку
відповідача заборгованість станом на
01.05.2013 року складає 4937 грн 08 коп., а саме:
за грудень 2011 року - 1206 грн 80 коп., січень
2012 року - 2477 грн 80 коп., березень 2012 року
- 1252 грн 48 коп. (а.с.7)

У відповідності до п.10.5 Договору
позивачем 05.04.2012 було надіслано на
адресу відповідача письмове
повідомлення про розірвання Договору з
10.07.2012.

Проте, згідно п. 10.4. припинення дії
Договору не звільняє Споживача від
обов'язку повної оплати спожитої
теплоенергії.

Посилання відповідача на те, що оплата
за період з грудня 2011 року по січень -
лютий 2012 року взагалі не повинна була
нараховуватись, оскільки температура в
житлових приміщеннях за спірний період
була нижче +12 ?С не можуть бути судом
прийняті до уваги з наступного.

Актом обстеження теплової мережі та
теплопостачання від 21.01.2011 позивачем
дійсно встановлено, що на час перевірки
в кімнатах першого поверху температура
повітря складала +11 ?С, другого поверху
+8 ?С (а.с.57).

Згідно акту обстеження теплової мережі
та теплопостачання від 14.02.2012
встановлено, що батареї в кімнатах
першого поверху на час перевірки були
холодні, температура повітря в будинку
складала + 6 ?С (а.с.55).

Відповідно до п. 5.9 та 5.10 протоколу
розбіжностей до Договору у разі
ненадання послуг або надання їх не в
повному обсязі, зниження якості,
зокрема відхиленню їх кількісних і
якісних показників від нормативних,
Енергопостачаюча організація
проводить перерахунок розміру плати за
фактично надані послуги шляхом
зменшення розміру плати за фактично
надані послуги шляхом зменшення
розміру плати за надання послуг. У разі
перевищення допустимого строку
відхилення показників якості надання
послуг з централізованого опалення, а
саме, якщо температура в приміщенні
нижча від нормативної більше 12 годин на
добу (один раз на місяць)
Енергопостачальна організація зменшує
розмір плати за надані послуги на 5
відсотків за кожний градус відхилення
від +18 ?С до +12 ?С у житлових приміщеннях
(у наріжних кімнатах від +20 ?С до +14 ?С)
плати за період відхилення (протягом
усього строку відхилення) за 1 мі обґєму
будинку. При температурі в житлових
приміщеннях нижче ніж +12 ?С ( у наріжних
кімнатах нижче ніж +14 ?С) плата за
централізоване опалення не
справляється.

Згідно п. 29 Постанови КМУ №630 «Про
затвердження Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення» (далі
Постанова) споживач має право на
зменшення розміру плати у разі надання
послуг не в повному обсязі, зниження їх
якості, зокрема відхилення їх
кількісних та/або якісних показників
від затверджених нормативів (норм)
споживання.

Згідно п.33 Постанови у разі
неналежного надання або ненадання
послуг виконавцем споживач повідомляє
про це виконавця в усній формі за
допомогою телефонного зв'язку чи у
письмовій формі за адресами, що
зазначені у договорі.

Відповідно до п.35 Постанови
представник виконавця, якому не відомі
причини неналежного надання або
ненадання послуг, зобов'язаний
узгодити з виконавцем точний час та
дату встановлення факту ненадання
послуг, надання їх не у повному обсязі
або перевірки кількісних та/або
якісних показників надання послуг. За
результатами перевірки складається
акт-претензія про неналежне надання
або ненадання послуг, який
підписується споживачем та
представником виконавця.

У зв'язку з тим, що при складанні актів
21.01.2011 та 14.02.2012 було встановлено
температуру повітря нижче нормативної,
позивачем виконано перерахунок шляхом
зняття нарахувань за січень 2011 року та
лютий 2012 року, що передбачено
постановою КМУ «Про затвердження
порядку проведення перерахунків
розміру плати за надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення в разі ненадання їх або
надання не в повному обсязі, зниження
якості» №151 від 17.02.10.

Отже, наслідками ненадання послуг за
постачання теплової енергії в гарячій
воді належної якості є не звільнення
споживача від оплати послуг, а є
перерахунок розміру плати за надання
послуг за формулою визначеною у
зазначеній постанові.

Окрім того, суд бере до уваги ту
обставину, що згідно рішення
Апеляційного суду Вінницької області
від 28 листопада 2013 року у задоволені
позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ "ДТЕК
ЗАХІДЕНЕРГО" про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
завданої невиконання умов договору №
150 від 16 лютого 2010 року щодо постачання
теплової енергії, що призвело до
перемерзання в лютому 2012 року системи
опалення його будинку, у зв'язку з цим
на її відновлення він поніс затрати у
сумі 9138 грн. 73 коп. - відмовлено у
зв'язку з необґрунтованістю.

Відповідно до положень ст. 714 ЦК України
за договором постачання енергетичними
та іншими ресурсами через приєднану
мережу одна сторона (постачальник)
зобов'язується надавати другій
стороні (споживачеві, абонентові)
енергетичні та інші ресурси,
передбачені договором, а споживач
(абонент) зобов'язується оплачувати
вартість прийнятих ресурсів та
дотримуватись передбаченого договором
режиму її використання, а також
забезпечити безпечну експлуатацію
енергетичного та іншого обладнання. До
договору постачання енергетичними та
іншими ресурсами через приєднану
мережу застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж,
положення про договір поставки, якщо
інше не встановлено законом або не
випливає із суті відносин сторін.

У відповідності до ст. 1 Закону України
"Про теплопостачання" постачання
енергії (теплопостачання) -
господарська діяльність, пов'язана з
наданням теплової енергії (теплоносія)
споживачам за допомогою технічних
засобів транспортування та розподілом
теплової енергії на підставі договору.

У відповідності до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а статтею 525 ЦКУ
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання.

Положеннями статті 625 ЦК України
встановлено відповідальність за
порушення грошового зобов'язання,
зокрема, визначено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного,
суд вважає, що вимоги позивача про
стягнення заборгованісті з оплати за
поставлену теплову енергію в гарячій
воді за період з грудня 2011 року по
березень 2012 року в розмірі 4937,08 грн. є
обґрунтованими та такими що підлягають
задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК
України підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 509,525, 526, 610, 611, 625 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ "ДТЕК
ЗАХІДЕНЕРГО" заборгованість за спожиту
теплову енергію за грудень 2011 року -
січень 2012 року, березень 2012 року у сумі
4937 грн 08 коп., а також витрати зі сплати
судового збору в сумі 229 грн 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя