КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа
№552/139/14-ц
Провадження № 2/552/388/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2014 року Київський районний суд м.
Полтави в складі:

головуючого судді
Миронець О.К.

при секретарі
Шаня О.О.

позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтава цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, стягнення аліментів,
визначення місця проживання дитини

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом про розірвання шлюбу
укладеного з ОСОБА_2 та стягнення з
нього аліментів на утримання
малолітньої дитини ОСОБА_3 та
визначення місця проживання дитини
разом з матір'ю. Свій позов мотивує тим,
що 23.10.2010 року вона уклала шлюб з
відповідачем, реєстрований
Центральним відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Полтавського міського управління
юстиції Полтавської області, актовий
запис №1470. Шлюб з відповідачем
виявився невдалим, спільне життя не
склалося на ґрунті несхожості
характерів, в сім'ї почали виникати
часті сварки внаслідок непорозуміння.
Позивач також вважає, що примирення та
подальше збереження сім'ї неможливо,
оскільки на даний час вони не
проживають разом. Крім того, відповідач
є батьком їх малолітньої доньки, але
матеріальної допомоги на її утримання
добровільно не надає, тому вона просить
суд шлюб розірвати та стягнути з
відповідача аліменти на її користь на
утримання малолітньої доньки в розмірі
1/4 частини заробітної плати щомісячно,
починаючи з дня подання заяви і до
повноліття дитини, а також визначити
місце проживання дитини разом з матір'ю
за адресою АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач
підтримала свої позовні вимоги у
повному обсязі та просила суд їх
задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги в частині розірвання
шлюбу не визнав, просив суд в цій
частині позову відмовити, що
стосується стягнення аліментів та
визначення місця проживання дитини, то
в цій частині позову відповідач
позовні вимоги визнав та не
заперечував проти їх задоволення. Але
після оголошеної перерви відповідач до
суду не з'явився, про причини неявки
суду не повідомив.

Суд дослідивши докази по справі,
приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що 23.10.2010 року між
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, було укладено шлюб,
зареєстрований Центральним відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Полтавського міського
управління юстиції Полтавської
області, актовий запис № 1470, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_1 від 23.10.2010 року. Від шлюбу
сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком якої є ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про
народження НОМЕР_2. Відповідач
ухиляється від утримання малолітньої
доньки, матеріальної допомоги на її
утримання не надає. Згідно довідки №1927
виданої КП «ЖЕО №2» ОСОБА_3
зареєстрована та проживає за адресою
АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 104 СК України шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання.

Відповідно до ст.112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 183 СК України частка
заробітка (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Згідно з ч.2 ст. 182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Згідно ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та
батько, які проживають окремо, не
дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися органом
опіки та піклування або судом.

Отже, аналізуючи всі докази в
сукупності суд приходить до висновку
про необхідність задоволення позовних
вимог у частині розірвання шлюбу та
стягнення аліментів на утримання
малолітньої дитини. В частині
визначення місця проживання дитини
разом з матір'ю, суд приходить до
висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог, оскільки позивач не
навела жодних доказів того, що між нею
та відповідачем є спір стосовно місця
проживання дитини.

Згідно ч. 1 ст 191 СК України, аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову.

Крім того, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5
Закону України «Про судовий збір»
ОСОБА_1 звільнено від сплати судового
збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Керуючись ст. ст. 180, 181, 183 СК України,
ст. ст. 88, 214-215, ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, стягнення аліментів, визначення
місця проживання дитини задовольнити
частково.

Шлюб, зареєстрований 23.10.2010 року
Центральним відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Полтавського міського управління
юстиції Полтавської області, актовий
запис №1470, укладений між ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
розірвати.

Прізвище жінки та чоловіка залишити
без змін.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
проживає в АДРЕСА_2 аліменти в розмірі
1/4 частки від його заробітку (доходу)
щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, на користь ОСОБА_1,
яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, на
утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3,
до досягнення дитиною повноліття,
починаючи з 10.01.2014 року.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів
підлягає негайному виконанню, але не
більше як за 1 місяць.

Апеляційна скарга на рішення подається
протягом десяти днів після його
оголошення.

Суддя
Миронець
О.К.