Справа № 750/3101/14 Провадження №
22-ц/795/1140/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції -Жук
М. І. Доповідач - Шарапова О. Л.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіШарапової
О.Л.суддів:Тагієва С.Р., Євстафіїва
О.К.при секретарі:Остапенко Г.С.за
участю:ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5
на рішення Деснянського районного суду
м. Чернігова від 15 квітня 2014 року в
справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного
акціонерного товариства
«Чернігівоблбуд», виконавчого
комітету Чернігівської міської ради
про визнання незаконним та скасування
рішення виконавчого комітету, визнання
недійсним свідоцтва про право
власності, зобов'язання передати жиле
приміщення у власність територіальної
громади,-

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
оскаржуване рішення скасувати та
ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Чернігова від 15 квітня 2014 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Доводи апеляційної скарги полягають в
тому, що рішення суду є незаконним.
Апелянт посилається на те, що в ході
розгляду справи представник
виконавчого комітету Чернігівської
міської ради позовні вимоги визнав, але
суд не постановляв ухвалу про відмову
у прийнятті визнання відповідачем
позову і безпідставно відмовив у
задоволенні позовних вимог. Апелянт
вказує на те, що його сім'ї на підставі
рішення виконавчого комітету
Чернігівської міської ради № 39 від 19
лютого 1990 року виділено квартиру
НОМЕР_15 в буд. АДРЕСА_1, дане рішення є
чинним, а тому рішення виконавчого
комітету Чернігівської міської ради
від 20 червня 1994 року № 116 в частині
виділення квартири НОМЕР_15 в буд.
АДРЕСА_1 Чернігівському проектному
ремонтно-будівельному орендному
підприємству «Чернігівоблбуд» повинно
було визнано незаконним. Апелянт
зазначає, що в рішенні виконавчого
комітету Чернігівської міської ради
від 20 червня 1994 року № 116 в частині
виділення квартири НОМЕР_15 в буд.
АДРЕСА_1 Чернігівському проектному
ремонтно-будівельному орендному
підприємству «Чернігівоблбуд»
зазначено: «Виділити житло у
звільненому фонді…», але суд не дав
вказаним обставинам належної правової
оцінки.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до
наступного висновку.

Встановлено, що рішенням виконавчого
комітету Чернігівської міської ради №
272 від 29 грудня 1989 року затверджений акт
державної приймальної комісії про
прийняття в експлуатацію 20-ти
квартирного житлового будинку по
АДРЕСА_1. Згідно з рішенням виконавчого
комітету Чернігівської міської ради №
43 від 19 лютого 2000 року вказаному
житловому будинку була присвоєна
поштова адреса: АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету
Чернігівської міської ради № 116 від 20
червня 1994 року передано Чернігівському
проектному ремонтно-будівельному
орендному підприємству
„Чернігівоблбуд" 16 квартир у будинку
АДРЕСА_1, в тому числі і квартира
НОМЕР_15.

25 липня 1994 року Чернігівське проектне
ремонтно-будівельне орендне
підприємство „Чернігівоблбуд"
отримало свідоцтво про право власності
на квартири №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3,
НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8,
НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12,
НОМЕР_13, НОМЕР_14, НОМЕР_15, НОМЕР_16 у
будинку АДРЕСА_1.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції дійшов
висновку, що квартира НОМЕР_15 в буд.
АДРЕСА_1 не належала до відомчого
житлового фонду та правомірно
перебуває у власності Публічного
акціонерного товариства
«Чернігівоблбуд».

Апеляційний суд погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 31
березня 1989 року між обласним
управлінням житлово-комунального
господарства Чернігівського
облвиконкому та колективом
працівників Чернігівського
спеціалізованого
ремонтно-будівельного тресту був
укладений договір оренди державного
майна.

Відповідно до умов укладеного
договору, який вступив в силу з 01 квітня
1989 року, управління передало в оренду
трудовому колективу тресту основні
фонди виробничого та невиробничого
призначення, закріпило оборотні
засоби, грошові кошти на рахунках, а
трест прийняв це майно в оренду до 2011
року. Згідно з п. 2.11 укладеного договору
трест зобов'язався здійснювати
будівництво житла як за рахунок коштів
бюджету, так і за рахунок власних
коштів.

Чернігівське спеціалізоване
ремонтно-будівельне управління № 1
являлося структурним підрозділом без
права юридичної особи Чернігівського
ремонтно-будівельного тресту
„Чернігівоблбуд".

З акту державної приймальної комісії
про прийняття в експлуатацію 20-ти
квартирного житлового будинку по
АДРЕСА_1 вбачається, що замовником і
генеральним підрядником будівництва
було Чернігівське спеціалізоване
ремонтно-будівельне управління № 1
тресту „Чернігівоблбуд", будівництво
будинку розпочато в січні 1989 року та
закінчено в грудні 1989 року.

З довідки акціонерно-комерційного
банку соціального розвитку
„Укрсоцбанк" № 21010 від 23 травня 1994 року
вбачається, що будівництво житлового
будинку АДРЕСА_1 профінансовано в сумі
234 845 грн., в тому числі: 15 364 крб. за
рахунок державних капітальних
вкладень, 219 481 крб. за рахунок коштів
тресту „Чернігівоблбуд".

Після здачі житлового будинку АДРЕСА_1
в експлуатацію чотири квартири були
передані виконавчому комітету
Чернігівської міської ради, що
встановлено рішенням апеляційного
суду Чернігівської області від 24
грудня 2009 року.

За таких обставин, апеляційний суд
знаходить, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про те, що
квартира НОМЕР_15 в буд. АДРЕСА_1 не
належала до відомчого житлового фонду
і вона правомірно перебуває у
власності Публічного акціонерного
товариства «Чернігівоблбуд».

Доводи апелянта про те, що в ході
розгляду справи представник
виконавчого комітету Чернігівської
міської ради позовні вимоги визнав, але
суд безпідставно відмовив у
задоволенні позовних вимог,
апеляційний суд до уваги не приймає,
оскільки визнання представником
виконавчого комітету Чернігівської
міської ради позовних вимог порушує
права ПАТ «Чернігівоблбуд».

Доводи апелянта про те, що його сім'ї на
підставі рішення виконавчого комітету
Чернігівської міської ради № 39 від 19
лютого 1990 року виділено квартиру
НОМЕР_15 в буд. АДРЕСА_1, дане рішення є
чинним, а тому рішення виконавчого
комітету Чернігівської міської ради
від 20 червня 1994 року № 116 в частині
виділення квартири НОМЕР_15 в буд.
АДРЕСА_1 Чернігівському проектному
ремонтно-будівельному орендному
підприємству «Чернігівоблбуд» повинно
було визнано незаконним, апеляційний
суд до уваги не приймає, оскільки
вказане жиле приміщення збудоване за
рахунок коштів орендного підприємства
та є власністю ПАТ «Чернігівоблбуд».

Доводи апелянта про те, що в рішенні
виконавчого комітету Чернігівської
міської ради від 20 червня 1994 року № 116 в
частині виділення квартири НОМЕР_15 в
буд. АДРЕСА_1 Чернігівському проектному
ремонтно-будівельному орендному
підприємству «Чернігівоблбуд»
зазначено: «Виділити житло у
звільненому фонді…», не спростовують
правильність висновків суду першої
інстанції, оскільки в пункті 3.8 рішення
виконавчого комітету Чернігівської
міської ради № 116 від 20 червня 1994 року
зазначається лише про виділення жилих
приміщень, що збудовані за рахунок
власних коштів орендного підприємства.

Інші доводи апелянта не спростовують
правильність висновків суду першої
інстанції та не дають підстав для
скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317 ЦПК
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 15 квітня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: