У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О., суддів:
Євграфової Є.П., Завгородньої І.М.,
Журавель В.І., Ситнік О.М.,розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом
Українсько-канадського спільного
підприємства «Донбас-Ліберті» у формі
Товариства з обмеженою
відповідальністю до ОСОБА_6 про
відшкодування збитків, за касаційною
скаргою ОСОБА_6 на рішення Харцизького
міського суду Донецької області від 15
січня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від
11 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року Українсько-канадське
спільне підприємство «Донбас-Ліберті»
у формі Товариства з обмеженою
відповідальністю (далі - СП
«Донбас-Ліберті» у формі ТОВ)
звернулося до суду з позовом, у якому
зазначало, що постановою Харцизького
міського суду Донецької області від 21
грудня 2011 року встановлено, що
внаслідок винних дій ОСОБА_6, а саме:
халатного ставлення до своїх посадових
обов'язків позивачу було завдано
матеріальну шкоду у розмірі 204 014 грн.54
коп. Просило стягнути з ОСОБА_6 204 014 грн
54 коп. на відшкодування матеріальної
шкоди.

Справа переглядалася неодноразово.

Рішенням Харцизького міського суду
Донецької області від 15 січня 2013 року
позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на
користь СП «Донбас-Ліберті»
у формі ТОВ 201 014 грн 54 коп. матеріальної
шкоди.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 11 грудня 2013 року
рішення Харцизького міського суду
Донецької області від 15 січня 2013 року
скасовано, стягнуто з ОСОБА_6 на користь
СП «Донбас-Ліберті» у формі ТОВ
матеріальну шкоду, заподіяну
підприємству з вини працівника, у
розмірі 204 014 грн 54 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідь судді,
дослідивши матеріали цивільної справи
та вивчивши доводи касаційної скарги,
вважає, що вона має бути задоволена
частково.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції керувався тим, що
кримінальну справу відносно
відповідача закрито не з реабілітуючих
підстав, тому завдана ним матеріальна
шкода має бути відшкодована на
підставі вимог ст. 1166 ЦК України.

Апеляційний суд у рішенні вважав, що
позовні вимоги мають бути задоволені
відповідно до положень ст. 134 КЗпП
України.

Із такими висновками судів погодитися
не можна з огляду на наступне.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу відповідно до норм
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин, а
за їх відсутності - на підставі закону,
що регулює подібні відносини, або
керуючись загальними засадами і
змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у
якому повно відображені обставини, що
мають значення для цієї справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний
з'ясувати питання, зокрема, щодо:
наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами. У рішенні суду
обов'язково повинні бути зазначені
встановлені судом факти і відповідні
їм правовідносини.

Вказані вимоги судами не дотримано.

Встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що наказом генерального
директора СП «Донбас-Ліберті» у формі
ТОВ м. Харцизька від 25 вересня 2007 року №
330-к ОСОБА_6 переведено на посаду
начальника метисного виробництва СП
«Донбас-Ліберті» у формі ТОВ, до
обов'язків якого входили
організаційно-розпорядчі та
адміністративно-господарські функції,
а саме: здійснення керівництва
виробничо-господарською діяльністю
ввіреного йому виробництва.

Постановою Харцизького міського суду
Донецької області від 21
грудня 2011 року встановлено, що при
складанні виробничої звітності з
метисного виробництва СП
«Донбас-Ліберті» у формі ТОВ м.
Харцизька ОСОБА_6 на порушення п. п. 4.1,
4,2, 4.4 посадової інструкції неналежним
чином перевірив дані щодо руху металу в
метисному виробництві та підписав
звіт, що потягло необґрунтоване
списання металу у липні, серпні 2008 року
у кількості 27,502 т на загальну суму 204 014
грн 54 коп. (а.с. 5).

Вказаною постановою кримінальна
справа по обвинуваченню
ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 367 КК України закрита,
він звільнений від кримінальної
відповідальності на підставі Закону
України «Про амністію».

Звертаючись до суду, позивач посилався
на вимоги п. 1 ст. 134, ст. ст. 135-1, 135-3
КЗпП України.

Відповідно до п. 1 ст. 134 КЗпП України
працівники несуть матеріальну
відповідальність у повному розмірі
шкоди, заподіяної з їх вини
підприємству, установі, організації, у
випадку, коли між працівником і
підприємством, установою, організацією
відповідно до ст. 135-1 цього Кодексу
укладено письмовий договір про взяття
на себе працівником повної
матеріальної відповідальності за
незабезпечення цілості майна та інших
цінностей, переданих йому для
зберігання або для інших цілей.

Згідно зі ст. 135-1 КЗпП України письмові
договори про повну матеріальну
відповідальність може бути укладено
підприємством, установою, організацією
з працівниками (що досягли
вісімнадцятирічного віку), які
займають посади або виконують роботи,
безпосередньо зв'язані із зберіганням,
обробкою, продажем (відпуском),
перевезенням або застосуванням у
процесі виробництва переданих їм
цінностей. Перелік таких посад і робіт,
а також типовий договір про повну
індивідуальну матеріальну
відповідальність затверджуються в
порядку, який визначається Кабінетом
Міністрів України.

При цьому у матеріалах справи
відсутній договір про повну
матеріальну відповідальність
відповідача, а є лише договір про
колективну матеріальну
відповідальність (а.с. 55−?57), але
питання про відповідальність інших
осіб, матеріальна відповідальність
яких передбачена договором, не
вирішено.

У ч. 2 п. 3 постанови Пленуму Верховного
Суду країни від 29 грудня 1992 року №
14 «Про судову практику у справах про
відшкодування шкоди, заподіяної
підприємствам, установам, організаціям
їх працівниками» роз'яснено, що суд у
кожному випадку зобов'язаний вживати
передбачених законом заходів до
всебічного, повного й об'єктивного
з'ясування обставин, від яких згідно зі
статтями 130, 135-3, 137 КЗпП України
залежить вирішення питання про
покладення матеріальної
відповідальності та про розмір шкоди,
що підлягає відшкодуванню. Зокрема,
з'ясовувати: наявність прямої дійсної
шкоди та її розмір; якими
неправомірними діями її заподіяно і чи
входили до функцій працівника
обов'язки, неналежне виконання яких
призвело до шкоди; в чому полягала його
вина; в якій конкретно обстановці
заподіяно шкоду; чи були створені
умови, які забезпечували б схоронність
матеріальних цінностей і нормальну
роботу з ними; який майновий стан
працівника.

З матеріалів цивільної справи
вбачається, що в ухвалі апеляційного
суду Донецької області від 15 лютого 2011
року вирок відносно ОСОБА_6
скасовано, а кримінальну справу
повернуто на додаткове розслідування.
Однією із підстав повернення справи на
додаткове розслідування було
невстановлення розміру матеріальної
шкоди та необхідність проведення
ревізії фінансово-господарської
діяльності СП «Донбас-Ліберті» у
формі ТОВ, оскільки за вказаний період,
а саме: з 01 січня по 01 жовтня 2008
року на підприємстві вбачалися
одночасно і залишки, і нестача металу.

Наданий акт ревізії стосується періоду
з 01 серпня по 30 вересня 2008 року, тому не
може бути належним доказом на
підтвердження розміру матеріальної
шкоди.

Судами не встановлено, якими діями
ОСОБА_6 спричинено шкоду, розмір шкоди з
урахуванням вимог про проведення
інвентаризації та перевірки всього
підприємства, що дає підстави вважати,
що висновки судів ґрунтуються на
припущеннях.

При розгляді справи судами не
враховано вимоги ст. 233 КЗпП України
щодо річного строку звернення до суду з
дня виявлення заподіяної шкоди.

За таких обставин ухвалені у справі
судові рішення не можуть вважатись
законними й обґрунтованими, тому
відповідно до ст. 338 ЦПК України вони
підлягають скасуванню з передачею
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 335, 336, 338, 343, 344, 345, 347
ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Рішення Харцизького міського суду
Донецької області від 15 січня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 11 грудня 2013 року
скасувати, справу передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: П.О.
Гвоздик Судді: Є.П.
Євграфова В.І. Журавель І.М. Завгородня
О.М. Ситнік