інстанції: Пахолюк А.М. Провадження №
22-ц/773/641/14 Категорія: 57 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого судді Данилюк В.А.

суддів Подолюка В.А., Киці С.І.

при секретарі Захаровій Н.А.

з участю: представника відповідача
ОСОБА_1,

представника відповідача ДВС Денисюк
В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до Другого
відділу Державної виконавчої служби
Луцького міського управління юстиції у
Волинській області, Приватного
підприємства «Спеціалізоване
підприємство «Юстиція» в особі Луцької
філії, ОСОБА_4 про визнання прилюдних
торгів недійсними, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
Публічне акціонерне товариство «ВТБ
Банк» за апеляційною скаргою
представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_11
на рішення Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 11 березня
2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 11 березня 2014
року в задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивача, покликаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просив оскаржуване рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь в справі, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін з таких
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції свої висновки
обґрунтовував тим, що підстави для
визнання проведених 23 серпня 2013 року
прилюдних торгів по реалізації
належного позивачу нерухомого майна
відсутні, оскільки при їх проведенні не
було порушень закону, норми якого
регулюють правила проведення
прилюдних торгів.

Висновки суду відповідають
встановленим в справі обставинам та
нормам матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
04 квітня 2012 року головним державним
виконавцем Другого ВДВС ЛМУЮ Воробей
О.А., винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження на виконання
виконавчого напису нотаріуса № 505 від 26
березня 2012 року про звернення
стягнення на предмет іпотеки, квартиру
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
позивачу ОСОБА_3 та третім особам
ОСОБА_5, ОСОБА_6, для погашення кредитної
заборгованості в розмірі 303 537,42 грн..

З матеріалів справи вбачається, що 11
березня 2013 року державним виконавцем в
ході здійснення виконавчих дій було
накладено арешт на вищезазначену
квартиру, яка згідно іпотечного
договору №09.13.-06/07-ДИ1 від 25.10.2007 року
перебуває у заставі стягувача ПАТ «ВТБ
банк».

На підставі постанови державного
виконавця зазначена майно було оцінено
експертом та згідно звіту визначено
ринкову вартість майна в розмірі 247 900
грн., який був направлений державним
виконавцем сторонам виконавчого
провадження.

Із матеріалів справи вбачається, що
згідно договору №09-В/285/13/І від 31.07.2013
року уповноваженим органом щодо
реалізації квартири АДРЕСА_1 являється
ПП «СП «Юстиція» в особі Луцької філії.

Судом встановлено, що 23.08.2013 року за
наслідками проведених прилюдних
торгів щодо продажу вищезазначеного
нерухомого майна згідно протоколу
№09-В/285/13/І-4 переможцем аукціону
визначена відповідач ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України
одним із способів захисту порушеного
права є визнання недійсним правочину,
укладеного з недодержанням вимог,
встановлених ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього
Кодексу, зокрема, у зв'язку з
невідповідністю змісту правочину ЦК
України та іншим актам цивільного
законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Реалізація майна на прилюдних торгах,
яка полягає в продажу майна, тобто в
забезпеченні переходу права власності
на майно боржника, на яке звернено
стягнення, до покупця - учасника
прилюдних торгів, та ураховуючи
особливості, передбачені
законодавством щодо проведення
прилюдних торгів, складання за
результатами їх проведення акта про
проведення прилюдних торгів є
оформленням договірних відносин
купівлі-продажу майна на прилюдних
торгах, а відтак є правочином.

Законом України «Про виконавче
провадження» визначено загальні
правові основи організації та
діяльності державної виконавчої
служби, її завдання та компетенцію, а
також учасників виконавчого
провадження, закріплює їхні права та
обов'язки, у тому числі право
стягувачів і боржників та інших
учасників виконавчого провадження на
оскарження дій (бездіяльності)
державного виконавця та порядок цього
оскарження (ст. ст. 1, 2, 6, 12 Закону).

Порядок здійснення підготовки
державним виконавцем та проведення
прилюдних торгів з реалізації
нерухомого майна, а також реалізації
арештованого майна визначені
Інструкцією про проведення виконавчих
дій, затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від № 512/5 від 02.04.2012
року і зареєстрованої у Міністерстві
юстиції України, яка розроблена на
виконання Закону України «Про
виконавче провадження» і визначає
умови та порядок виконання рішень
судів та інших органів (посадових осіб),
що відповідно до Закону, інших
нормативно-правових актів підлягають
примусовому виконанню в разі
невиконання їх у добровільному
порядку.

Правовий аналіз положень указаного
Закону та Інструкції свідчить про те,
що вони не встановлюють порядку та
правил проведення прилюдних торгів, а
лише закріплюють, як і ст. 650 ЦК України,
такий спосіб реалізації майна, як його
продаж на прилюдних торгах, і
відсилають до інших
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України та Міністерства
юстиції України, якими визначається
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого майна (ст. 62
Закону України «Про виконавче
провадження» та пп. 5.11, 5.12 Інструкції).

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України
«Про виконавче провадження»
реалізація арештованого майна, крім
майна, вилученого з обігу згідно із
законом, та майна, зазначеного в
частині восьмій статті 57 цього Закону,
здійснюється шляхом його продажу на
прилюдних торгах, аукціонах або на
комісійних умовах.

Правила проведення прилюдних торгів
визначені Тимчасовим положенням про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції від 27.10.1999 року
№68/5 (далі - Положення), за яким прилюдні
торги є спеціальною процедурою продажу
майна, за результатами якої власником
майна стає покупець, який у ході торгів
запропонував за нього найвищу ціну (п.
2.2 Положення).

Згідно з п. 1.4 цього Положення
організація та проведення прилюдних
торгів з реалізації предмета іпотеки
здійснюється з урахуванням Закону «Про
іпотеку».

Оскільки об'єктом прилюдних торгів
було нерухоме майно боржника ОСОБА_3,
заставлене нею згаданому стягувачу, то
організація і проведення цих торгів
повинно відбуватися з урахуванням
вимог цього Закону.

Статтею 41 Закону України «Про іпотеку»
(далі - Закон) визначено, що реалізація
предмета іпотеки, на який звертається
стягнення за рішенням суду або за
виконавчим написом нотаріуса,
проводиться, якщо інше не передбачено
рішенням суду, шляхом продажу на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження, передбаченої
Законом України «Про виконавче
провадження», з дотриманням вимог
цього Закону.

Даний Закон як і Тимчасове положення
про порядок проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна, затверджене наказом
Міністерства юстиції України від 27.10.1999
року № 68/5, містять норми, які
визначають порядок проведення
прилюдних торгів по реалізації
нерухомого майна, проте Закон в даному
випадку має вищу юридичну силу і
підлягає застосуванню в першу чергу.

Статтею 43 цього Закону передбачено, що
прилюдні торги проводяться в
двомісячний строк з дня одержання
організатором прилюдних торгів заявки
державного виконавця на їх проведення.

Початкова ціна продажу предмета
іпотеки встановлюється рішенням суду
або за згодою між іпотекодавцем та
іпотекодержателем, а якщо вони не
досягли згоди, - на підставі оцінки,
проведеної відповідно до
законодавства про оцінку майна і
майнових прав та професійну оціночну
діяльність, при цьому початкова ціна
продажу майна не може бути нижчою за 90
відсотків його вартості, визначеної
шляхом його оцінки.

Організатор прилюдних торгів не
пізніше ніж за 15 днів до дня початку
прилюдних торгів публікує за
місцезнаходженням предмета іпотеки
принаймні в двох місцевих друкованих
засобах масової інформації
повідомлення про проведення прилюдних
торгів. У повідомленні зазначається
інформація про день, час, місце
проведення прилюдних торгів, опис
предмета іпотеки, що підлягає продажу,
місце, де можна отримати додаткову
інформацію про умови проведення
прилюдних торгів та іншу необхідну
інформацію.

Не пізніше дня публікації повідомлення
про проведення прилюдних торгів у
засобах масової інформації
організатор прилюдних торгів письмово
сповіщає державного виконавця,
іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх
осіб, що мають зареєстровані у
встановленому законом порядку права та
вимоги на предмет іпотеки, про день, час
і місце проведення прилюдних торгів та
про початкову ціну продажу майна.

Як убачається з матеріалів справи,
організатором прилюдних торгів - ПП
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція», у визначені законом терміни
було розміщено оголошення у друкованих
засобах масової інформації -
«Волинська реклама» №30 (287) від 08.08.2013
року та «Об'ява» №31 (184) від 07.08.2013 року.
Крім того, на офіційному веб-сайті
«система реалізації конфіскованого та
арештованого майна» ДП «Інформаційний
центр» Міністерства юстиції України
було опубліковано повідомлення про
проведення прилюдних торгів, зміст
якого відповідає вимогам Закону
України «Про іпотеку» та п.п. 3.5, 3.6, 3.9
Тимчасового положення.

Про заплановану дату проведення
аукціону організатор прилюдних торгів
відповідно до ст. 43 Закону України «Про
іпотеку» 07.08.2013 р. повідомив орган ДВС,
боржників - ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
стягувача у виконавчому провадженні
ПАТ «ВТБ Банк» рекомендованими
листами.

Згідно із ст. 45 Закону прилюдні торги
проводяться прозоро. Організатор
прилюдних торгів забезпечує кожного
учасника прилюдних торгів правилами
проведення прилюдних торгів до їх
початку.

Будь-який учасник може бути покупцем
предмета іпотеки, якщо він запропонує
найвищу ціну. Якщо покупцем є
іпотекодержатель, він зобов'язаний
сплатити лише різницю між
запропонованою ним ціною і розміром
невиконаного основного зобов'язання.

Прилюдні торги проводяться принаймні
за умови присутності одного учасника. У
разі участі у прилюдних торгах одного
покупця майно може бути придбане ним за
початковою ціною.

Якщо жоден учасник не зареєструвався
або у разі якщо предмет іпотеки не був
проданий, прилюдні торги визнаються
такими, що не відбулися.

За результатами проведення прилюдних
торгів і продажу предмета іпотеки
складається протокол, який
підписується уповноваженим
представником організатора прилюдних
торгів та покупцем предмета іпотеки.

Таким чином позивачем у відповідності
до ст. 60 ЦПК України не було доведено
факту порушення відповідачами чинного
законодавства при проведенні
прилюдних торгів по примусовій
реалізації нерухомого майна, що
належало ОСОБА_3.

Що стосується доводів апелянта про
незаконність прилюдних торгів через
відсутність згоди органу опіки і
піклування на примусову реалізацію
арештованого майна у зв'язку з правом
користування житлом її дочки ОСОБА_10,
2004 року народження, то дане твердження
не ґрунтується на законі.

Відповідно до ст.ст. 17, 18 Закону України
«Про охорону дитинства» обов'язок
укладати договори, які підлягають
нотаріальному посвідченню, та вчиняти
дії, які пов»язані з відмовою від
належних дитині майнових прав лише з
дозволу органу опіки та піклування
покладено на батьків або осіб, які їх
замінюють. Такого обов'язку для
стягувача при зверненні до суду або до
нотаріуса про звернення стягнення на
предмет іпотеки законодавством не
передбачено.

З тексту іпотечного договору, зокрема,
п. 1.6 договору убачається, що
іпотекодавці заявляли, що передача в
іпотеку предмета іпотеки не порушує
законних прав та інтересів дітей та/або
інших членів сім'ї іпотекодавця.
Іпотечний договір не оскаржувався і не
визнаний недійсним з зазначених
підстав, тому є обов'язковим до
виконання.

Отже, з врахуванням наведених правових
норм та встановлених судом обставин
справи, відсутності доказів, які б
підтверджували наявність підстав
відповідно до ст. 203, 215 ЦК України для
визнання недійсними прилюдних торгів
від 23 серпня 2013 року по реалізації
квартири АДРЕСА_1, місцевий суд прийшов
до обґрунтованого висновку про відмову
в позові.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права. Підстави для
його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_11 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 11 березня 2014
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: