Справа № 6/489/98/2014
17 квітня 2014 року Ленінський
районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді Спінчевської Н.А.,
при секретарі - Ковальовій С.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Миколаєві
заяву представника публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
про заміну сторони виконавчого
провадження - стягувача - у виконавчому
провадженні Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції про стягнення заборгованості
Рішенням Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 3 грудня 2009 року
задоволено позов АКІБ «УкрСиббанк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення бору за
кредитним договором, з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
в солідарному порядку на користь банку
стягнуто 33850,50 дол. США, що еквівалентно
258089 грн. 76 коп. заборгованості за
кредитним договором та судові витрати.

8 грудня 2011 року між публічним
акціонерним товариством «УкрСиббанк»,
та публічним акціонерним
товариством «Дельта Банк» укладений
договір купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами, згідно якого ПАТ «Дельта
Банк» набуло прав кредитора до ОСОБА_1
та ОСОБА_2

Посилаючись на викладене,
представник ПАТ «Дельта Банк» просив
суд замінити стягувача ПАТ
«УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк».

В судове засідання представник
заявника не з'явився, про дату і час
судового засідання повідомлений
належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов
наступного.

Відповідно до вимог ч.5 ст.124, п.9 ч.3 ст.129
Конституції України, ч.1 ст.14 ЦПК
України судові рішення, що набрали
законної сили, обов'язкові для всіх
органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій, посадових чи
службових осіб та громадян і
підлягають виконанню на всій території
України, а у випадках, встановлених
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, - і за її межами.

Згідно ст.ст.1,3 Закону України «Про
виконавче провадження» від
21 квітня 1999 року (з наступними
змінами та доповненнями) (далі - Закон),
виконавче провадження являється
завершальною стадією судового
провадження та примусового виконання
рішень інших органів (посадових осіб) і
становить собою сукупність дій органів
і посадових осіб, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

За правилами ч.1 ст.37 ЦПК України у разі
смерті фізичної особи, припинення
юридичної особи, заміни кредитора чи
боржника у зобов'язанні, а також в інших
випадках заміни особи у відносинах,
щодо яких виник спір, суд залучає до
участі у справі правонаступника
відповідної сторони або третьої особи
на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону сторонами у
виконавчому провадженні є стягувач і
боржник.

Стягувачем є фізична або юридична
особа, на користь чи в інтересах якої
видано виконавчий документ. Боржником
є фізична або юридична особа, яка
зобов'язана за рішенням вчинити певні
дії (передати майно, виконати інші
обов'язки, передбачені рішенням) або
утриматися від їх вчинення.

На підставі ч.5 ст.8 Закону у разі
вибуття однієї із сторін державний
виконавець з власної ініціативи або за
заявою сторони, а також сама
заінтересована сторона мають право
звернутися до суду із заявою про
заміну сторони її правонаступником.
Для правонаступника усі дії, вчинені до
його вступу у виконавче провадження,
обов'язкові тією мірою, якою вони були
б обов'язковими для сторони, яку
правонаступник замінив.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України
внаслідок цивільного
правонаступництва кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги - цесія).

До нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом (ст.
514 ЦК України).

За правилами ст.1077 ЦК України за
договором факторингу (фінансування
під відступлення права грошової
вимоги) одна сторона (фактор) передає
або зобов'язується передати грошові
кошти в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника).

Змістовний аналіз указаних норм
матеріального та процесуального права
вказує на те, що особа, яка замінила
кредитора у зобов'язанні, має право
звернутись до суду на стадії виконання
судового рішення, яка є заключною
(останньою) стадією цивільного процесу,
із заявою про заміну стягувача у
виконавчому провадженні.

Як вбачається з матеріалів
справи, 3 грудня 2009 року рішенням
Ленінського районного суду м.
Миколаєва задоволено позов АКІБ
«УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення бору за кредитним договором,
з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному
порядку на користь банку стягнуто 33850,50
дол. США, що еквівалентно 258089 грн. 76 коп.
заборгованості за кредитним договором
та судові витрати.

Зазначене рішення набрало законної
сили, та знаходилося на примусовому
виконанні в Ленінському ВДВС
Миколаївського міського управління
юстиції.

Постановою Ленінського ВДВС
Миколаївського міського управління
юстиції від 22 січня 2010 року відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 2-5384/2009,
виданого 21 грудня 2009 року, про
стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
солідарному порядку на користь банку
стягнуто 33850,50 дол. США, що еквівалентно
258089 грн. 76 коп. заборгованості за
кредитним договором.

Відповідно до договору
купівлі-продажу від 8 грудня 2011 року,
укладеного між публічним акціонерним
товариством «УкрСиббанк», та
публічним акціонерним товариством
«Дельта Банк» укладений договір
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами, згідно якого ПАТ «Дельта
Банк» набуло прав кредитора за
кредитним договором № 0 від 12
квітня 2007 року, укладеним між АКІБ
«УкрСиббанк», правонаступником якого
є ПАТ «УкрСиббанк» і ОСОБА_1

Постановою управління ДВС
Головного управління юстиції у
Миколаївській області від 9 липня 2012
року матеріали виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2-5384, виданого
Ленінським районним судом м. Миколаєва
від 21 грудня 2009 року, передано з
Ленінського відділу ДВС
Миколаївського міського управління
юстиції до відділу примусового
виконання рішень управління ДВС
Головного управління юстиції в
Миколаївській області.

Проте, з поданої ПАТ «Дельта Банк»
заяви не вбачається, чи знаходиться на
теперішній час виконавчий лист на
виконанні, чи проводяться на момент
звернення заявника до суду із заявою
про заміну стягувача у виконавчому
проваджені виконавчі дії щодо
боржників.

Таких відомостей не надано заявником
і в судове засідання, оскільки
представник заявника в судове
засідання не з'являвся.

В той час, як вбачаться з постанови від
9 липня 2012 року, матеріали виконавчого
провадження передано до відділу
примусового виконання рішень
Управління ДВС Головного управління
юстиції у Миколаївській області, та
інших відомостей про рух виконавчого
провадження у справі немає.

За такого заява представника ПАТ
«Дельта Банк» про заміну сторони
виконавчого провадження задоволенню
не підлягає.

Керуючись ст.ст. 209, 378 ЦПК України,
суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволені заяви
представника публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
про заміну сторони виконавчого
провадження у цивільній справі за
позовом АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення бору за
кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Миколаївської
області через Ленінський районний суд
м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної
скарги протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали

Суддя
Н.А. Спінчевська