Справа №487/1419/13-ц 31.03.2014 31.03.2014 31.03.2014
Провадження №22-ц/784/759/14 Суддя першої
інстанції - Андрощук В.В.
Суддя-доповідач апеляційного суду
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючої - Кутової Т.З.,

суддів - Буренкової К.О., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання -
Свіщуком О.В.,

за участю: позивачки - ОСОБА_2 її
представника - ОСОБА_3, представника
відповідача - Клюшина М.В., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
цивільну справу

за апеляційною скаргою

Вищого професійного училища № 21

на рішення Заводського районного суду
м. Миколаєва області від 23 вересня 2013
року по цивільній справі

за позовом

ОСОБА_2

до

Вищого професійного училища № 21

(далі - ВПУ № 21)

про

стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу в зв'язку з
затримкою видачі трудової книжки та
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

18 лютого 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до ВПУ № 21 про стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу в зв'язку з затримкою видачі
трудової книжки та відшкодування
моральної шкоди.

Позивачка зазначала, що з 25 травня 2009
року працювала у ВПУ № 21 на різних
посадах і була звільнена з роботи 5
серпня 2010 року у зв'язку із закінченням
строку дії контракту на підставі п.2
ст.36 КЗпП України. Однак, в день
звільнення їй не було видано трудову
книжку.

Посилаючись на викладене та на те, що
трудову книжку отримано 28 листопада 2012
року у зв'язку з примусовим виконанням
рішення Апеляційного суду
Миколаївської області від 11 жовтня 2012
року, позивачка просила суд стягнути з
відповідача середній заробіток за час
вимушеного прогулу в зв'язку з
затримкою видачі трудової книжки за 27
місяців 23 дня у розмірі 55 155 грн. 96 коп.
та 50 000 грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди.

Рішенням Заводського районного суду м.
Миколаєва від 23 вересня 2013 року позов
ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ВПУ № 21
на користь ОСОБА_2 55 155,96 грн. середнього
заробітку за час вимушеного прогулу у
зв'язку з затримкою видачі трудової
книжки та 5000 грн. у відшкодування
моральної шкоди.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення норм
матеріального права, просив рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позову.

В запереченнях на апеляційну скаргу,
позивачка просила апеляційну скаргу
відхилити, а рішення суду залишити без
змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які приймали участь у справі,
дослідивши докази по справі в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України
власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний в день звільнення видати
працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в статті
116 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст. 235 КЗпП України у разі
затримки видачі трудової книжки з вини
власника або уповноваженого ним органу
працівникові виплачується середній
заробіток за весь час вимушеного
прогулу.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником бо
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разу,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 з 25 травня 2009 року перебувала у
трудових відносинах з ВПУ №21 працюючи
техніком по експлуатації будівель. З 5
серпня 2009 року ОСОБА_2 за контрактом
виконувала обов'язки заступника
директора
адміністративно-господарської частини
і 5 серпня 2010 року була звільнена з
цієї посади у зв'язку із закінченням
контракту на підставі п.2 ч.1 ст. 36 КЗпП
України (а.с.3,32).

Рішенням Апеляційного суду
Миколаївської області від 11 жовтня 2012
року з ВПУ №21 на користь ОСОБА_2
стягнути 5000 грн. за час затримки
розрахунку при звільненні за період з 6
серпня 2010 року по 22 серпня 2012 року та
зобов'язано ВПУ №21 повернути ОСОБА_2
трудову книжку з відповідними
записами (а.с.5-7).

Згідно акту державного виконавця,
відповідачем трудову книжку ОСОБА_2
видано 28 листопада 2012 року (а.с. 12).

Таким чином, затримка видачі трудової
книжки з вини ВПУ№21 мала місце з 5
серпня 2010 року по 28 листопада 2012 року.

З урахуванням встановленого та
положень ст.ст 47, 235, 237 КЗпП України суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку про те, що на користь
позивачки підлягає стягненню середній
заробіток за вимушений прогул у зв'язку
із затримкою видачі трудової книжки та
моральна шкода.

Разом із цим, визначаючи розмір
середньої заробітної плати для
нарахування середнього заробітку за
час вимушеного прогулу 1999, 18 грн. та
період за який підлягає стягненню
середній заробіток за час затримки
видачі трудової книжки - 27 міс. 23 дня (з 6
серпня 2010 року по 28 листопада 2012 року)
суд не звернув уваги на таке.

В роз'ясненнях, що містяться в п. 32
Постанови Пленуму Верховного суду
України «Про практику розгляду судами
трудових спорів» №9 від 6 листопада 1992
року з подальшими змінами передбачено,
що у випадках стягнення на користь
працівника середнього заробітку за час
вимушеного прогулу в зв'язку з
незаконним звільненням або
переведенням, відсторонення від роботи
- невиконанням рішення про поновлення
на роботі, затримкою видачі трудової
книжки або розрахунку він визначається
за загальними правилами обчислення
середнього заробітку, виходячи з
заробітку за останні два календарні
дні місяці роботи. При цьому
враховуються положення Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого Постановою Кабінету
міністрів України від 8 лютого 1995 року
№100.

Відповідно до п. 8 Порядку обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 8 лютого 1995 року
№100 нарахування виплат, що
обчислюються із середньої заробітної
плати за останні два місяці роботи,
проводяться шляхом множення
середньоденного (годинного) заробітку
на число робочих днів/годин, а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, календарних днів, які
мають бути оплачені за середнім
заробітком. Середньоденна (годинна)
заробітна плата визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством на число календарних
днів за цей період.

Згідно довідок від 31 липня 2012 року та
від 8 жовтня 2012 року, середня заробітна
плата ОСОБА_2 за два останні місяці
роботи становила - 1 988,18 грн.,
середньоденна заробітна плата
складала - 80,33 грн. (а.с.79, 80).

Крім того, суд не звернув уваги, що за
рішенням суду від 11 жовтня 2012 року з ВПУ
№21на користь ОСОБА_2 уже було стягнуто
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільненні у розмірі 5000
грн.

Із змісту ст. 235 КЗпП України слідує, що
виплата середнього заробітку у
випадках винесення рішення про
поновлення на роботі, визнання
формулювання причини звільнення
неправильним, або таким, що не
відповідає чинному законодавству, що
перешкоджало працевлаштуванню
працівника та у разі затримки видачі
трудової книжки з вини власника або
уповноваженого ним органу носить
компенсаційний характер. Нормою
зазначеної статті не передбачене
подвійне стягнення вказаних
компенсаційних виплат за один і той же
період.

Таке виключає можливість нарахування
середнього заробітку за період з 6
серпня 2010 року по 28 серпня 2012 року,
оскільки це буде подвійним стягненням.

А тому з відповідача на користь
позивачки слід стягнути середній
заробіток за час вимушеного прогулу
лише з 22 серпня 2012 року по 28 листопада
2012 року.

Таким чином, середній заробіток який
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивачки становить 5 542,77 грн.
(69 робочих днів х 80,33 грн.)

Також, колегія суддів не погоджується з
розміром стягнутої моральної шкоди 5000
грн. та враховуючи розумність і
справедливість відповідно до положень
ст. 23 ЦК України вважає, що 300 грн. є
достатньою сумою для відшкодування
цієї шкоди.

За таких обставин, рішення суду на
підставі п.4 ч.1 ст. 309 підлягає зміні,
шляхом стягнення з відповідача на
користь позивачки середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
прогул у зв'язку із затримкою видачі
трудової книжки 5 542,77 грн. та 300 грн. в
рахунок відшкодування моральної шкоди.

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідача підлягає стягненню на
користь держави судовий збір у розмірі
458,80 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Вищого професійного
училища №21 - задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м.
Миколаєва від 23 вересня 2013 року
змінити.

Стягнути з Вищого професійного училища
№21 на користь ОСОБА_2 5 542,77 грн.
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу у зв'язку з затримкою видачі
трудової книжки та 300 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Вищого професійного училища
№21 на користь держави судовий збір у
розмірі 458,80 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів з цього часу може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуюча:

Судді: