Справа № 369/4359/14-ц
Провадження № 4-с/369/41/14
УХВАЛА

Іменем України

29.05.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі головуючої - судді
Медвідь Н.О.

при секретарі
Cолдатенко В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на
рішення та дії державного виконавця, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулася в суд зі
скаргою на дії державного виконавця,
посилаючись на те, що рішенням
Рішенням Києво-Святошинського суду ,
яке набрало законної сили стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5959 гр. 99 коп.
за додаткові витрати на дитину. На
виконання рішення, 25.02.2014
Києво-Святошинським районним судом
Київської області було видано
виконавчий , але постановою державного
виконавця Києво-Святошинського РУЮ
Київської області від 04.03.2014 було
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження , оскільки не вказаний код
ЄДРПОУ боржника, не вказаний
ідентифікаційний номер стягувача, або
серія і номер паспорта стягувача або
причини відмови від номера
ідентифікаційного.

12.04.014 вона отримала відповідь від
начальника ВДВС Києво-Святошинського
РУЮ ,в якій вказуються ті ж самі
причини відмови у відкритті
виконавчого провадження.

Тому просила визнати неправомірними
дії державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Дармограй М..В. від
04.03.2014 щодо відмови у відкритті
виконавчого провадження з виконання
виконавчого листа № 369/4193/13 -ц .
Скасувати постанову Державного
виконавця Дармограй М.В. про відмову у
відкритті виконавчого провадження з
виконання виконавчого листа № 369/4193/13
-ц . Зобов»язати державного виконавця
Дармограй М.В. прийняти виконавчий лист
№ 369 /4193 /13-ц до виконання та відкрити
виконавче провадження з виконання
виконавчого листа № 369/4193/13-ц.

В судовому засіданні представник
заявника скаргу підтримав.

Суб»єкти оскарження в судове засідання
не з»явились, про день слухання справи
повідомлені належним чином, надіслали
свої заперечення по скарзі, в якій
посилаючись на законність постанови
про відмову у відкритті виконавчого
провадження правомірною просили в
скарзі відмовити..

Суд, вислухавши представника заявника,
вивчивши матеріали справи, скаргу
задовольняє з наступних підстав.

Судом встановлено, що Рішенням
Києво-Святошинського суду , яке набрало
законної сили стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 5959 гр. 99 коп. за
додаткові витрати на дитину. На
виконання рішення, 25.02.2014
Києво-Святошинським районним судом
Київської області було видано
виконавчий , але постановою державного
виконавця Києво-Святошинського РУЮ
Київської області від 04.03.2014 було
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження , оскільки не вказаний код
ЄДРПОУ боржника, не вказаний
ідентифікаційний номер стягувача, або
серія і номер паспорта стягувача або
причини відмови від номера
ідентифікаційного.

12.04.014 вона отримала відповідь від
начальника ВДВС Києво-Святошинського
РУЮ ,в якій вказуються ті ж самі
причини відмови у відкритті
виконавчого провадження.

Відповідно до п. 1 ч.І ст. 19 ЗУ «Про
виконавче провадження», державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

Згідно п. 3.2. Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
підставою для вжиття заходів
примусового виконання рішень є
виконавчий документ, який пред'явлений
до виконання в установленому Законом
порядку.

Згідно ст. 18 ЗУ „Про виконавче
провадження" у виконавчому документі
зазначаються: назва і дата видачі
документа, найменування органу,
прізвище та ініціали посадової особи,
що його видали; дата прийняття і номер
рішення, згідно з яким видано документ;
ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові) (для фізичних осіб) стягувача
і боржника, їх місце проживання чи
перебування, індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувача та
боржника або номер і серія паспорта
стягувача та боржника для фізичних
осіб - громадян України, які через свої
релігійні або інші переконання
відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;
резолютивна частина рішення; дата
набрання законної (юридичної) сили
рішенням; строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

Положеннями ст. 26 ЗУ „Про виконавче
провадження" встановлено, що державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі:
пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання;
неподання виконавчого документа,
зазначеного у статті 17 цього Закону, та
неподання заяви про відкриття
виконавчого провадження у випадках,
передбачених цим Законом; якщо рішення,
на підставі якого видано виконавчий
документ, не набрало законної
(юридичної) сили, крім випадків, коли
воно у встановленому законом порядку
допущено до негайного виконання;
пред'явлення виконавчого документа до
органу державної виконавчої служби не
за місцем або не за підвідомчістю
виконання рішення; пред'явлення
виконавчого документа до органу
державної виконавчої служби не за
місцем або не за підвідомчістю
виконання рішення; якщо не закінчилася
відстрочка виконання рішення, надана
судом, яким постановлено рішення;
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 18 цього
Закону; офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури; якщо виконавчий документ
повернуто стягувачу за його заявою,
крім виконавчих документів про
стягнення аліментів та інших
періодичних платежів; наявності інших
передбачених законом обставин, що
виключають здійснення виконавчого
провадження.

Таким чином , Ст. 18 ЗУ „Про виконавче
провадження" передбачає наявність у
виконавчому документі, зокрема
індивідуального ідентифікаційного
номера стягувача, лише, якщо він
відомий суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, а відповідно,
відсутність в виконавчому документі
інформації щодо індивідуального
ідентифікаційного номера боржника не є
підставою для відмови у відкритті
виконавчого провадження.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про
державний реєстр фізичних
осіб-платників податків та інших
обов'язкових платежів», ст.ст. 2,5 Закону
України «Про захист персональних
даних» реєстраційний номер облікової
картки, номер, серія паспорта, інші
персональні дані боржника є
інформацією з обмеженим доступом, тому
отримання такої інформації стягувачем
неможливе.

Ст. 11 ЗУ „Про виконавче провадження"
передбачено, що державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. З ч. З ст. 11 ЗУ „Про виконавче
провадження" державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право з метою захисту
інтересів стягувача одержувати
безоплатно від органів, установ,
організацій, посадових осіб, сторін та
учасників виконавчого провадження
необхідні для проведення виконавчих
дій пояснення, довідки та іншу
інформацію, у тому числі і
конфіденційну.

У разі не зазначення індивідуального
ідентифікаційного номера
(реєстраційного номера облікової
картки платника податків) у рішенні
суду, судовому наказі, згідно із п. З ч. З
ст. 11 Закону України «Про виконавче
провадження», державний виконавець
може самостійно звернутися до
відповідного державного органу
державної податкової служби із запитом
про витребування довідки про
індивідуальний ідентифікаційний номер
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків) боржника.

Згідно ст. 383 Цивільного процесуального
кодексу України, сторони виконавчого
провадження мають право звернутися до
суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Згідно ст. 384 Цивільного процесуального
кодексу України, скаргу може бути
подано до суду безпосередньо або після
оскарження рішення, дії або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби до начальника
відповідного відділу державної
виконавчої служби. Скарга подається до
суду, який видав виконавчий документ.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись
ст.ст.383, 384 ЦПК України, Законом України
" Про виконавче провадження " , суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Дармограй М..В. від
04.03.2014 щодо відмови у відкритті
виконавчого провадження з виконання
виконавчого листа № 369/4193/13 -ц .

Скасувати постанову Державного
виконавця Дармограй М.В. про відмову у
відкритті виконавчого провадження з
виконання виконавчого листа № 369/4193/13
-ц.

Зобов»язати державного виконавця
Дармограй М.В. прийняти виконавчий лист
№ 369/4193/13-ц до виконання та відкрити
виконавче провадження з виконання
виконавчого листа № 369/4193/13-ц.

Ухвала суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
через Києво-Святошинський районний суд
протягом п"яти днів з дня її
проголошення.

Суддя: