Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2014 року Ленінський районний
суд міста Луганська в складі:

головуючого - судді Золотарьова О.Ю.

при секретарі - Красновській М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луганську
цивільну справу за позовом Прокурора
Ленінського району м. Луганська в
інтересах ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариство «Ерсте Банк» в
особі Центрального відділення АТ
«Ерсте Банк» в м.Луганську, ОСОБА_1,
ОСОБА_2, 3-і особи ОСОБА_3, Відділ опіки та
піклування в Ленінської районної в м.
Луганську ради, приватний нотаріус
Луганського нотаріального округу
ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачем подано до суду позов в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_1. В
обґрунтування позову зазначено, що
24.04.2008 року між відповідачем ВАТ «Ерсте
Банк» та ОСОБА_3 був укладений
кредитний договір на суму 80.000 доларів
США, та в той же день між ВАТ «Ерсте
Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір
іпотеки з метою забезпечення
зобов'язань ОСОБА_3 Предметом іпотеки є
квартира, розташована за адресою
АДРЕСА_1. На момент звернення до суду із
позовом в провадженні Артемівського
районного суду м. Луганська перебуває
цивільна справа за позовом ПАТ «Ерсте
Банк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості та звернення стягнення
на предмет іпотеки. Позивач послався на
те, що в квартирі проживає
неповнолітній ОСОБА_1, 1993 року
народження, який мешкає в ній з 2002 року,
з моменту придбання із своїми батьками.
На момент укладання угоди іпотеки
ОСОБА_1 виповнилось лише 16 років та для
укладання такої угоди потрібна була
згода органу опіки та піклування, але
така не надавалась. Факт проживання
ОСОБА_1 у вказаній квартирі
підтверджується наявністю реєстрації
матері за вказаною адресою, довідками
лікувального та навчального закладу,
поясненнями сусідки. Вважали, що у
зв'язку із порушенням порядку
укладання даної угоди відповідно до
вимог ч.1 ст.215 ЦК України вона повинна
бути визнана недійсною.

Просив суд визнати договір іпотеки
квартири за адресою АДРЕСА_1, укладений
між Публічним акціонерним товариством
«Ерсте Банк» та ОСОБА_2, що
зареєстрований приватним нотаріусом
Луганського нотаріального округу
ОСОБА_4 24.04.2008 року за №2735 - недійсним.
Зобов'язати приватного нотаріуса
Луганського нотаріального округу
ОСОБА_4 зняти заборону відчуження
квартири за адресою АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_2, зареєстрований в
Реєстрі заборон на відчуження за №2736,
договір іпотеки №2735 від 24.04.2008 року,
укладений між Публічним акціонерним
товариством «Ерсте Банк» та ОСОБА_2
Зобов'язати приватного нотаріуса
Луганського нотаріального округу
ОСОБА_4 виключити запис з Державного
реєстру іпотек про реєстрацію іпотеки
за договором іпотеки №2735 від 24.04.2008
року квартири за адресою АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_2, зареєстрований в
Реєстрі заборон на відчуження за №2736,
договір іпотеки №2735 від 24.04.2008 року
укладений між Публічним акціонерним
товариством «Ерсте Банк» та ОСОБА_2

В судовому засіданні представник
прокурори вимоги позову підтримував,
надав суду аналогічні пояснення. На
момент розгляду справи в суді ОСОБА_5
досяг повноліття, в судовому засіданні
участі не приймав, ОСОБА_1, його
представник та ОСОБА_2 надали суду
заяви про розгляд справи в їх
відсутність, просили позов
задовольнити.

Згідно рішення загальних зборів
акціонерів від 29.03.2013 року № зб-3/2013, Пат
«Ерсте Банк» перейменовано на Публічне
акціонерне товариство «Фідокомбанк»
(т. 1, а.с. 234-243).

Представник відповідача ПАТ
«Фідокомбанк» позовні вимоги не
визнав, подав суду письмові
заперечення проти позову, що долучені
до матеріалів справи, просив відмовити
в задоволенні позову.

3-я особа у справі ОСОБА_3, приватний
нотаріус Луганського нотаріального
округу ОСОБА_4 в судове засідання не
з'явились подали суду письмові заяви
про розгляд справи за їх відсутності.
Представник органу опіки та піклування
Ленінської районної в м.Луганську ради
в судове засідання також не з'явився,
подав суду письмові пояснення з
приводу позову, зазначивши, що ОСОБА_6 з
приводу надання дозволу на укладання
договору іпотеки до органу опіки та
піклування не зверталась (т. 1, а.с.81).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
надані докази, суд дійшов наступного
висновку.

Судом встановлено, що 24 квітня 2008 року
між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_3 укладено
кредитний договір №014/0399/9/142294 на суму
80.000 доларів США (т. 1, а.с.9-11).

Також 24 квітня 2008 року між ВАТ «Ерсте
Банк» та ОСОБА_2 укладено договір
іпотеки, згідно до якого остання
виступила майновим поручителем ОСОБА_3
за її зобов'язанням. Предметом іпотеки
виступила квартира, що розташована за
адресою АДРЕСА_1 (т. 1, а.с.12-13).

Як вбачається із статуту ПАТ «Ерсте
Банк» згідно до рішення загальних
зборів акціонерів від 22.09.2009 року
№Зб-2/2009 Банк перейменовано на Публічне
акціонерне товариство «Ерсте Банк», у
зв'язку із перейменуванням банк є
правонаступником щодо прав та
зобов'язань АКБ «Престиж», а також ВАТ
«Ерсте Банк» (а.с.72-75).

Як зазначено вище, згідно рішення
загальних зборів акціонерів від 29.03.2013
року № зб-3/2013, Пат «Ерсте Банк»
перейменовано на Публічне акціонерне
товариство «Фідокомбанк» (т. 1, а.с. 234-243).

Право власності відповідача ОСОБА_2 на
зазначену квартиру підтверджено
договором купівлі-продажу від 22.11.2002
року (т. 1, а.с.14).

Відповідно до копії довідки КП
«Стандарт-Луганськ» від 23.04.2008 року
квартира за адресою АДРЕСА_1 є
приватизованою та в квартирі мешкає 1
особа ОСОБА_2 (т. 1, а.с.36). Зазначена
довідка була надана до ПАТ «Ерсте Банк»
для укладання договору іпотеки.

Відповідачем також було надано копію
технічного паспорту на квартирі (т. 1,
а.с.49-50). На передачу квартири в іпотеку
ОСОБА_1 надав свою згоду нотаріально (т.
1, а.с.46). Луганським бюро незалежної
оцінки ТОВ «Луніг» було надано
висновок про вартість нерухомого майна
- 712.440 гривень (т. 1, а.с.51-54).

Після укладання договору іпотеки було
внесено заборону відчуження квартири,
проведено реєстрацію договору іпотеки
т. 1, а.с.44, 45).

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є сином ОСОБА_6 та
ОСОБА_1 (т. 1, а.с.6).

Як вбачається з отриманої судом по
квартирної картки за формою Б - ОСОБА_2 з
19.12.2003 року була зареєстрована у
квартирі за адресою АДРЕСА_1. Згідно до
картки з нею зареєстровані
неповнолітні діти ОСОБА_7, 1993 року
народження - позивач у справі та ОСОБА_8,
1991 року народження. Позивач ОСОБА_1 та
ОСОБА_8 зняті з реєстраційного обліку
23.04.2008 року, тобто за день до оформлення
договору іпотеки.

В ст. 572 ЦК України визначено поняття
застави. В силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави).

Відповідно до поняття застави, іпотека
визначається в ст. 1 Закону України «Про
іпотеку» як вид забезпечення виконання
зобов'язання нерухомим майном, що
залишається у володінні і користуванні
іпотекодавця, згідно з яким
іпотекодержатель має право у разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому законом. При
цьому зазначається на особливість
предмета іпотеки (нерухоме майно) і на
те, що при іпотеці він (цей предмет)
залишається у володінні та
користуванні іпотекодавця.

Загальні вимоги до предмета іпотеки
встановлюються частиною першою ст. 5
Закону України «Про іпотеку» - предмет
іпотеки має належати іпотекодавцеві на
праві власності; іпотекодавець має
право відчужувати предмет іпотеки і на
цей предмет може бути звернене
стягнення; нерухоме майно має бути
зареєстрованим у встановленому
порядку як окремий виділений в натурі
об'єкт права власності.

Статтею 6 вказаного Закону передбачено,
що майно, що є у спільній власності,
може бути передане в іпотеку лише за
нотаріально посвідченою згодою усіх
співвласників. Іпотекодавець
зобов'язаний до укладення іпотечного
договору попередити іпотекодержателя
про всі відомі йому права та вимоги
інших осіб на предмет іпотеки, в тому
числі і ті, що не зареєстровані у
встановленому законом порядку. У разі
порушення цього обов'язку
іпотекодержатель має право вимагати
дострокового виконання основного
зобов'язання та відшкодування
іпотекодавцем завданих збитків.

Стаття 18 Закону «Про іпотеку»
встановлює перелік істотних умов
іпотечного договору, до якого
включаються, зокрема, дані про його
учасників. Відсутність хоч би однієї із
умов, що визначаються істотними, є
підставою для визнання судом договору
недійсним.

З матеріалів справи вбачається, що при
укладені договору іпотеки ОСОБА_2
надала інформацію та документи щодо
предмету іпотеки - квартири, що
розташована за адресою АДРЕСА_1, яка
належить їй на праві власності на
підставі договору купівлі-продажу від
22.11.2002 року.

Даних про те, що на час укладення
договору іпотеки в квартирі
зареєстрований та користується
квартирою неповнолітній син,
іпотекодавцем надано не було.

Згідно довідки від 23.04.2008 року, у
квартирі є зареєстрованою з 19.12.2003 року
тільки ОСОБА_2 (а.с. 36).

Згідно з Законом України «Про свободу
пересування і вільний вибір місця
проживання в Україні», громадянин
України, а також іноземець чи особа без
громадянства, які перебувають в
Україні на законних підставах,
зобов'язані протягом десяти днів після
прибуття до нового місця проживання
реєструвати місце проживання. Тобто
законом встановлено, що місце
проживання підлягає обов'язковій
реєстрації.

Згідно даних у поквартирній картці (т. 1,
а.с. 105-108), у квартирі, що є предметом
іпотеки, станом на день укладання
спірного договору - 24.04.2008 року -
проживала та була зареєстрована лише
ОСОБА_2

Крім того, у п.п. 2.1.5 нотаріально
посвідченого договору іпотеки від
24.04.2008 року зазначено, що на предмет
іпотеки не мають права власності
(часткової власності) або права
користування діти (особи віком до 18
років).

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про
охорону дитинства» батьки не мають
права без дозволу органу опіки та
піклування укладати договір, який
підлягає нотаріальному посвідченню
або спеціальній реєстрації,
відмовлятися від належних дитині
майнових прав, здійснювати розподіл,
обмін, відчуження житла,
зобов'язуватися від імені дитини
порукою, видавати письмові
зобов'язання.

Отже, неповнолітній син ОСОБА_1
майнових прав щодо забезпеченої
договором іпотеки квартири не мав,
відтак для укладення договору іпотеки
дозвіл органу опіки і піклування
законом не вимагається.

Доводи позивача про порушення житлових
прав неповнолітньої дитини є
безпідставними, оскільки наявність
дозволу органу опіки та піклування
необхідно в разі відчуження майна
дитини, власником якого вона є.

При укладені іпотечного договору права
неповнолітнього сина ОСОБА_1, який
майнових прав на квартиру не мав,
зареєстрований в квартирі не був,
порушені не були, оскільки квартира
належала на праві власності його
матері, а при житті батьків діти не
мають права на їх майно.

Так, із наявних в матеріалах справи
доказів не вбачається, що права
неповнолітньої дитини були порушені. І
в подальшому, навіть при проживанні
дитини у заставній нерухомості,
Іпотекодержатель має право звернути
стягнення на це житло.

Посилання позивача на ст. 12 Закону
України «Про основи соціального
захисту бездомних громадян і
безпритульних дітей», який вимагає
попередньої згоди органу опіки і
піклування для здійснення будь - яких
правочинів стосовно нерухомого майна,
права користування якими мають діти,
також не може бути підставою для
задоволення позову, оскільки укладений
договір іпотеки за своєю природою є
способом забезпечення виконання
зобов'язання, а не угодою щодо
розпорядження майном.

Згідно з п. 1.4 іпотечного договору, на
строк дії цього договору майно
залишається у володінні та
користуванні іпотекодавця.

Крім того, всі суттєві умови,
передбачені ст. 18 Закону України «Про
іпотеку» при укладені між сторонами
договору 24.04.2008 року були дотримані.

При таких обставинах, суд дійшов
висновку про безпідставність позовних
вимог і відмовляє в задоволенні позову.

Керуючись Законом України «Про
іпотеку», ст.ст.10, 11, 59, 60, 212-215 ЦПК
України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову прокурора
Ленінського району міста Луганська в
інтересах ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Луганської області через
Ленінський районний суд міста
Луганська шляхом подачі в десятиденний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий: суддя
О.Ю.Золотарьов