Провадження №: 2/752/1591/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року Голосіївський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Пасинок В.С.

при секретарі - Тасенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

встановив:

у грудні 2013 року позивач звернувся в
Голосіївський районний суд м.Києва з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів
за договором кредиту в сумі 234 767,76 грн.
та судового збору в сумі 2 347,68 грн.,
посилаючись на те, що 13 жовтня 2006 року
між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір №
25-А2В/10-2006А, відповідно до умов якого
останньому було надано кредитні кошти
в розмірі 23 994,00 доларів США з
розрахунку 11 % річних за весь час
фактичного користування кредитом на
строк по 13 жовтня 2013 року.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк»
та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір
купівлі-продажу прав вимоги,
відповідно до якого в порядку, обсязі
та на умовах, визначених даним
договором, АТ «УкрСіббанк» передало
(відступило) АТ «Дельта Банк» права
вимоги за кредитними та
забезпечувальними договорами,
внаслідок чого АТ «Дельта Банк»
замінило АТ «УкрСиббанк» як кредитора
у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок
передачі від ТОВ «УкрСиббанк» до АТ
«Дельта Банк» прав вимоги до боржників,
до АТ «Дельта Банк» перейшло
(відступилось) право вимагати (замість
АТ «УкрСиббанк») від боржників повного,
належного та реального виконання
зобов'язань за кредитними та
забезпечувальними договорами.

Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло
право вимоги за кредитним договором №
25-А2В/10-2006А від 13 жовтня 2006 року.

Свої зобов'язання позивач виконав в
повному обсязі, відповідач порушив
умови договору, внаслідок чого станом
на 20 листопада 2013 року з боку
останнього наявна заборгованість в
розмірі 234 767,76 грн., з яких 129 934,77 грн. -
тіло кредиту; 104 832,99 грн. -
заборгованість по відсотках.

Представник позивача в судове
засідання не з»явився, подав до суду
заяву про розгляд справи у його
відсутність, зазначив, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, просив суд
їх задовольнити.

Відповідач, який в установленому
законом порядку повідомлявся про час
та місце розгляду справи, в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК
України у разі повторної неявки в
судове засідання відповідача,
повідомленого належним чином, суд
вирішує справу на підставі наявних у
ній даних чи доказів (постановляє
заочне рішення).

За таких обставин суд, враховуючи
вимоги ст. ст. 169, 224, 225 ЦПК України,
вважав за можливе розглянути справу
без участі відповідача та ухвалити по
справі заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку про те, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 13 жовтня 2006 року
між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1
укладено кредитний договір №
25-А2В/10-2006А про надання останньому
кредитних коштів в розмірі 23 994,00
доларів США з розрахунку 11 % річних за
весь час фактичного користування
кредитом на строк по 13 жовтня 2013 року
(а.с. 5-17).

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк»
та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір
купівлі-продажу прав вимоги,
відповідно до якого в порядку, обсязі
та на умовах, визначених даним
договором, АТ «УкрСиббанк» передало
(відступило) АТ «Дельта Банк» права
вимоги за кредитними та
забезпечувальними договорами,
внаслідок чого АТ «Дельта Банк»
замінило АТ «УкрСиббанк» як кредитора
у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок
передачі від ТОВ «УкрСиббанк» до АТ
«Дельта Банк» прав вимоги до боржників,
до АТ «Дельта Банк» перейшло
(відступилось) право вимагати (замість
АТ «УкрСиббанк») від боржників повного,
належного та реального виконання
зобов'язань за кредитними та
забезпечувальними договорами (а.с. 31-32).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
змінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено,
що заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідачем в розпорядження суду не
надано жодного доказу на спростування
вимог позивача та не надано доказів
того, що у ПАТ «Дельта Банк» відсутнє
право вимоги за кредитним договором №
25-А2В/10-2006А від 13 жовтня 2006 року.

За правилами ст. ст. 1050, 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. При цьому, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому.

Згідно з ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і у встановлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону, а за відсутності таких умов та
вимог - відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу
зобов'язання одна особа (боржник)
зобов'язана вчинити на користь іншої
особи (кредитора) певну дію, як то:
передати майно, виконати роботу,
сплатити гроші тощо або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язань настають
наслідки, встановлені законом або
договором.

З матеріалів справи вбачається, що
позичальником в повному обсязі були
виконані зобов'язання за кредитним
договором № 25-А2В/10-2006А від 13 жовтня 2006
року, в той час як з боку відповідача
мало місце їх неналежне виконання (а.с.
25).

В судовому засіданні встановлено, що у
відповідача існує заборгованість за
кредитним договором № 25-А2В/10-2006А від 13
жовтня 2006 року. З розрахунку
вбачається, що загальна сума
заборгованості станом на 20 листопада
2013 року становить 234 767,76 грн., з яких 129
934,77 грн. - тіло кредиту; 104 832,99 грн. -
заборгованість по відсотках (а.с. 18).

Враховуючи те, що відповідач не виконує
умови кредитного договору, беручи до
уваги всі надані суду докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку
про те, що позовні вимоги ПАТ «Дельта
Банк» є обґрунтованими, обставини,
викладені в позовній заяві, знайшли
своє підтвердження в ході розгляду
справи, вимоги позивача доведені
належними доказами, а тому підлягають
задоволенню, оскільки на день розгляду
справи суду не надано доказів з боку
відповідача, як того вимагає ст. 60 ЦПК
України, про погашення заборгованості
за договором кредиту.

Згідно з ст. 88 ЦПК України суд вважає за
необхідне стягнути з відповідача на
користь позивача судові витрати у
справі, понесені ним при зверненні до
суду.

На підставі ст. ст. 6, 15, 16, 524‚ 526, 533, 627, 638,
1049, 1054, 1056 ЦК України, керуючись ст. ст. 3,
10, 57-60, 88, 209, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,
-

вирішив:

позов публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Києва, зареєстрованого у
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) на користь публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
(01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, р/р № 373980009,
МФО 380236, )
заборгованість за кредитним договором
№ 623/ФКВ-07 від 25 травня 2007 року в розмірі
234 767 (двісті тридцять чотири тисячі
сімсот шістдесят сім) грн. 76 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Києва, зареєстрованого у
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) на користь публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
(01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, р/р № ,
МФО 380236, ) судовий збір у
розмірі 2 347 (дві тисячі триста сорок
сім) грн. 68 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подання через Голосіївський районний
суд м. Києва апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
В.С. Пасинок