Справа № 127/2-5146/09
Провадження № 6/127/987/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області у складі:

головуючого судді Борисюк І.Е.

за участю: секретаря Ліщишина О.С.,

заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

представника стягувача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за заявою ОСОБА_1 про визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду
Вінницької області звернувся ОСОБА_1 із
заявою про визнання виконавчого листа
таким, що не підлягає виконанню.

Заява мотивована тим, що рішенням
Ленінського районного суду м. Вінниці
від 09.12.2009 року з ОСОБА_1 солідарно із
ТОВ «Диженю Плаза» на користь ВАТ
«Універсал банк» стягнуто
заборгованість за договором кредиту в
сумі 252 516, 33 гривень. На підставі
вказаного рішення судом видано
виконавчий лист, за яким 23.03.2010 року
відкрито виконавче провадження. Але
проведеним розслідуванням по
кримінальному провадженню № 0000159
було встановлено, що ОСОБА_1 не брав
кредит і його визнано потерпілим.

Вище викладене й стало підставою для
звернення ОСОБА_1 до суду із вимогами
про витребування із суду виконавчого
листа № 2-5146/09 від 23.03.2010 року, зупинення
стягнення за виконавчим листом
відносно ОСОБА_1 та визнання вказаного
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню.

В судовому засіданні заявник та його
представник заяву підтримали,
аргументуючи мотивами, викладеними в
ній та просили задовольнити.

Представник стягувача просив
відмовити в задоволенні заяви.

В судове засідання представник
боржника - ТОВ «Диженю Плаза» не
з’явився, хоча належним чином був
повідомлений про час і місце розгляду
справи. Про причини неявки суду не
повідомлено.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 369 ЦПК
України суд ухвалив провести розгляд
справи у відсутність представник
боржника - ТОВ «Диженю Плаза».

По справі встановлені наступні факти
та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Вінниці від 09.12.2009 року у цивільній
справі № 2-5146/09 за позовом ВАТ
«Універсал банк» до ОСОБА_1, ТОВ «Диженю
Плаза» про стягнення заборгованості за
кредитним договором позов задоволено.
Дане рішення суду набрало законної
сили 02.03.2010 року згідно ухвали
апеляційного суду Вінницької області.

З матеріалів цивільної справи
вбачається, що за вищевказаним судовим
рішенням Ленінським районним судом м.
Вінниці 23.03.2010 року видано виконавчі
листи.

06.08.2013 року державним виконавцем
Вишенського відділу ДВС ВМУЮ відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа щодо
стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Універсал Банк».

Згідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України суд, який
видав виконавчий лист, може за заявою
стягувача або боржника виправити
помилку, допущену при його оформленні
або видачі, чи визнати виконавчий лист
таким, що не підлягає виконанню, та
стягнути на користь боржника
безпідставно одержане стягувачем за
виконавчим листом.

Заявник та його представник
посилаються як на підставу для
визнання виконавчого листа таким, що не
підлягає виконанню на повідомлення
слідчого відділення розслідування
злочинів у сфері господарської
діяльності СВ ВМВ УМВС України у
Вінницькій області ОСОБА_4 від 12.03.2014
року про те, що ОСОБА_1 визнаний
потерпілим по кримінальному
провадженню № 0000159, оскільки
слідством встановлено, що він не брав
кредит у ПАТ «Унівесал банк».

Окрім того, судом звернуто увагу на те,
що зі змісту ст. 61 ЦПК України випливає,
що постанови слідчих органів не
володіють ознакою преюдиціальності.
Тому такі факти і правовідносини не є
обов’язковими для суду.

Підстави для визнання виконавчого
листа таким, що не підлягає виконанню
загалом містить ч. 4 ст. 369 ЦПК України,
відповідно до якої суд визнає
виконавчий лист таким, що не підлягає
виконанню, повністю або частково, якщо
його було видано помилково або якщо
обов’язок боржника відсутній повністю
чи частково у зв’язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин.

Судом встановлено, що виконавчий лист,
який заявник просить визнати таким, що
не підлягає виконанню, було видано
правомірно, не помилково.

Судом не встановлено наявність
передбачених законом
матеріально-правових підстав, які б
свідчили про відсутність у ОСОБА_1
матеріально-правового обов’язку
повністю чи частково у зв’язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин. Обов’язок боржника може
припинятися виключно на передбачених
законом підставах.

Всі твердження, покладені в основу
заяви ОСОБА_1, не підтверджені
належними і допустимим доказами.

Оскільки рішення Ленінського
районного суду м. Вінниці від 09.12.2009
року набрало законної сили 02.03.2010 року
згідно ухвали апеляційного суду
Вінницької області, воно, у
відповідності до ст. 14 ЦПК України та
Конституції України, є обов’язковим
для всіх органів державної влади і
органів місцевого самоврядування,
підприємств, установ та організацій,
посадових чи службових осіб та
громадян і підлягає виконанню на всій
території України. Невиконання
судового рішення є підставою для
відповідальності, встановленої
законом.

Отже, судом встановлено, що спірний
виконавчий лист не був виданий судом
помилково, обов’язок боржника наявний
у відповідності до судового рішення,
добровільне виконання рішення суду
відсутнє.

Заслухавши пояснення
заявника-боржника та його
представника, представника стягувача,
дослідивши матеріали справи,
враховуючи вище зазначене, суд прийшов
до висновку, що підстави для
витребування із суду виконавчого листа
№ 2-5146/09 від 23.03.2010 року, зупинення
стягнення за виконавчим листом
відносно ОСОБА_1 та задоволення заяви
про визнання виконавчого листа,
виданого Ленінським районним судом м.
Вінниці 23.03.2010 року за судовим рішенням
у цивільній справі № 2-5146/09 таким, що не
підлягає виконанню - відсутні.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про
судовий збір», сплачена сума судового
збору повертається за ухвалою суду в
разі внесення судового збору в
більшому розмірі, ніж встановлено
законом. Повернення сплаченої суми
судового збору здійснюється в
порядку, встановленому центральним
органом виконавчої влади із
забезпечення реалізації державної
фінансової політики, згідно ч. 3 ст. 7
Закону України «Про судовий збір».

Судом встановлено, що заявником
сплачено судовий збір в сумі 243, 60
гривень згідно квитанції № 12 від 16.05.2014
року за звернення до суду із заявою про
визнання виконавчого листа таким, що не
підлягає виконанню. Однак, ні
процесуальним законом, ні Законом
України «Про судовий збір» не
передбачено сплату судового збору при
зверненні до суду із даною заявою.

Тому, враховуючи вище зазначене суд
прийшов до висновку, що судовий збір в
сумі 243, 60 гривень, сплаченого згідно
квитанції № 12 від 16.05.2014 року, підлягає
поверненню заявнику в порядку,
визначеному ст. 7 Закону України «Про
судовий збір», оскільки був сплачений
безпідставно (в більшому розмірі, ніж
встановлено законом).

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України
«Про судовий збір», ст. 369 ЦПК України,
суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви
про визнання виконавчого листа,
виданого Ленінським районним судом м.
Вінниці 23.03.2010 року за судовим рішенням
у цивільній справі № 2-5146/09 таким, що не
підлягає виконанню.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в сумі
243, 60 гривень, сплачений згідно
квитанції № 12 від 16.05.201412, згідно якої
«отримувач: УК у м. Вінниці, призначення
платежу: судовий збір, код отримувача
38054707».

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п’яти днів з дня її проголошення. У
разі, якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя: