У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2014 року Ленінський районний
суд м. Луганська в складі:

головуючого
- судді
Золотарьова О.Ю.

при секретарі
- Середа Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Луганську
подання державного виконавця
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Луганського
міського управління юстиції про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець звернувся до суду
з поданням, посилаючись на ту
обставину, що на виконанні в
Ленінському відділі державної
виконавчої служби Луганського
міського управління юстиції
знаходиться виконавче провадження
щодо виконання виконавчого листа №
2-17/2011 від 21.12.2011, виданого
Станично-Луганським районним судом про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
заборгованості з відшкодування
моральної шкоди у розмірі 10 000 грн.

Посилаючись на невиконання боржником
виконавчого документу, просив суд
встановити тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України боржника ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1

Державний виконавець в судове
засідання не прибув, з врахуванням
вимог ст. 377-1 ЦПК України суд вважає за
можливе розглянути подання в його
відсутність.

Суд, вивчивши матеріали справи,
приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 217 ЦПК України
суд, який ухвалив рішення, може
визначити порядок його виконання,
надати відстрочку або розстрочити
виконання, вжити заходів для
забезпечення його виконання. Одним із
таких заходів може бути тимчасове
обмеження особам (боржникам) у праві
виїзду за межі України з вилученням
паспортного документа чи без такого,
причому таке обмеження можливе на
підставі судового рішення за поданням
державного виконавця.

Згідно вимог ст. 377-1 ЦПК України питання
про тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання,
зазначене в частині першій цієї статті,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» від 21 січня
1994 року № 3857-XII визначено підстави для
тимчасових обмежень у праві виїзду
громадян України за кордон. В тому
числі зазначено, що громадянинові
України може бути тимчасово відмовлено
у видачі паспорта у випадках, якщо:
діють неврегульовані аліментні,
договірні чи інші невиконані
зобов'язання - до виконання зобов'язань,
або розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України;

Статтею 7 вищевказаного Закону
встановлено, що Правила оформлення і
видачі паспортів, їх тимчасового
затримання та вилучення визначаються
відповідно до цього Закону Кабінетом
Міністрів України і підлягають
опублікуванню.

Згідно до листа Міністерства юстиції
України від 06.06.2008 р. № 25-32/507 щодо виїзду
за кордон осіб, які мають невиконані
зобов'язання, в тому числі зі сплати
аліментів, покладені на них рішеннями
судів, на виконання пункту 2 Указу
Президента України "Про додаткові
заходи щодо підвищення ефективності
виконання рішень судів" від 24.03.2008 N 261/2008
стосовно врегулювання порядку виїзду
за кордон осіб, які мають невиконані
зобов'язання, в тому числі зі сплати
аліментів, покладені на них рішеннями
судів, та на виконання спільного листа
Міністерства юстиції України та
Адміністрації Державної прикордонної
служби України від 27.05.2008 N 25-32/463, N 25-5347, а
також з метою роз'яснення окремих норм
законодавства Міністерством юстиції
України визначено наступне. Порядок
здійснення права громадян України на
виїзд з України і в'їзд в Україну,
порядок оформлення документів для
зарубіжних поїздок, випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України, порядок розв'язання
спорів у цій сфері регулює Закон
України "Про порядок виїзду з України
та в'їзд в Україну громадян України".
Положеннями статті 6 цього Закону
встановлено, що громадянинові України
може бути тимчасово відмовлено у
видачі паспорта або громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, зокрема, у випадках, якщо діють
неврегульовані аліментні, договірні чи
інші невиконані зобов'язання - до
виконання зобов'язань або розв'язання
спору за погодженням сторін у
передбачених законом випадках, або
забезпечення зобов'язань заставою,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, або він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, - до
виконання зобов'язань.

Отже, наявність в особи невиконаних
зобов'язань, покладених на неї судовим
рішенням, є підставою для обмеження її
у праві виїзду за межі України.

Відповідно до статті 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Суд вважає, що державним виконавцем не
надано достатніх доказів щодо
застосування відповідних заходів,
оскільки даних, які б свідчили про
намагання боржника виїхати за межі
України не наведено. Як вбачається із
змісту подання, висновок про
необхідність застосування заходів
тимчасового обмеження в праві виїзду
за кордон державним виконавцем
зроблено виключно на підставі
загальної суми, що підлягає стягненню,
відомостей про відсутність майна, а
також про продаж боржником квартири та
про те, що ОСОБА_1 не мешкає за адресою м.
Луганськ, вул. Шелкового, 15.

До подання не додано доказів на
підтвердження доводів державного
виконавця щодо необхідності
застосування обмеження права виїзду за
кордон, даних з адресного бюро, ВГІРФО
не наведено. Не надано доказів на
підтвердження оформлення проїзних
документів боржником у відповідній
службі. Сама по собі наявність у
боржника паспорту громадянина України
для виїзду за кордон, на думку суду, не є
достатньою підставою для обмеження
боржника у праві виїзду за межі
України. Крім того, подання державного
виконавця не є погодженим у
встановленому законом порядку.

Враховуючи зазначене, керуючись ст. 377-1
ЦПК України, Законом України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» від 21 січня
1994 року № 3857-XII, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Луганського
міського управління юстиції про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України - залишити без
задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Луганської області протягом п'яти
днів з дня її проголошення.

Головуючий: суддя:

О.Ю.Золотарьов