Номер провадження 2/754/881/14
РІШЕННЯ

Іменем України

08.04.2014
м. Київ

Деснянський районний суд міста
Києва у складі: головуючого судді
Петріщевої І.В., при секретарях
судового засідання Сивенко В.В.,
Кузьменко А.П.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду у місті
Києві цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до Деснянської районної
в м. Києві державної адміністрації,
треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, Служба у справах дітей
Деснянської районної в місті Києві
державної адміністрації, про визнання
права користування квартирою,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
зазначеною позовною заявою, в якій
просить визнати за нею право
користування квартирою АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач,
представник позивача позовні вимоги
підтримали, пояснивши, що квартиру
заробила мати позивачки, працюючи
протягом усього життя, тому після її
смерті, квартира повинна належити
ОСОБА_1, яка проживала в цій квартирі,
після того, як переїхала до матері
після смерті брата, підтримувала її,
лікувала, доглядала, оплатила борг за
комунальні послуги у розмірі 5000 грн. в
грудні 2012 року, підключила Інтернет.
Також позивач зазначила, що в квартирі
знаходяться її речі та речі її рідних.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнала, пояснивши, що ордер,
виданий на право зайняття жилого
приміщення, було надано ОСОБА_6 на
родину у складі трьох осіб, у тому числі
на її дочку - ОСОБА_1, яка у спірній
квартирі зареєстрована не була. Після
смерті ОСОБА_6, зареєстрованих осіб у
цій квартирі, яка не приватизована та
належить до державного житлового
фонду, не залишилось. На підставі
відповідного розпорядження був
виданий ордер на дане жиле приміщення
ОСОБА_2, на підставі чого у даній
квартирі зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_5,
та їх малолітні діти.

Треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 у судове засідання не з'явились.

Третя особа Служба у справах
дітей Деснянської районної в місті
Києві державної адміністрації, у
судове засідання не з'явилась,
звернувшись до суду з заявою, про
розгляд справи без участі
представника.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
показання свідків, перевіривши
матеріали справи та дослідивши надані
сторонами докази, встановив такі факти
та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що Державною
адміністрацією Старокиївського району
м. Києва 22.01.1993р. було видано ордер на
жиле приміщення № 65679 серії Б гр.ОСОБА_6
з сім'єю з трьох осіб: ОСОБА_6, донька -
ОСОБА_1, син - ОСОБА_7, на право зайняття
жилого приміщення в квартирі за
адресою АДРЕСА_1 (а.с 6).

Згідно Довідки Форми 3 №1056 від 06.11.2013р.
Житлово-експлуатаційної контори №317
Комунального підприємства "Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду" Деснянського району м.
Києва, виданої по запиту 11/3 від 04.10.2013р.,
ОСОБА_6 мешкала, була зареєстрована в
АДРЕСА_1, є власником особового рахунку,
померла, знята з реєстрації 29.08.2013 р., та
по даній адресі зареєстрованих не
значиться (а.с. 7).

ОСОБА_1 є донькою померлої ОСОБА_6, була
членом сім'ї, в спірній квартирі за
адресою АДРЕСА_1, не зареєстрована.

Згідно довідки №343 від 25.10.2013р.
Житлово-експлуатаційної контори №317
Комунального підприємства "Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду" Деснянського району м.
Києва, виданої гр. ОСОБА_1 в тому, що її
мати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживала та
була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1
згідно ордеру з 06.01.1998 р. по 29.08.2013р.,
виписана як померла (а.с. 8).

Рішенням Ватутінського районного суду
м. Києва від 1998 року шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_9 розірвано (а.с. 15-16).

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_11, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть (а.с. 9).

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, поступила до
терапевтичного відділення лікарні
24.05.2013 року, 28.05.2013 року була переведена
у відділення інтенсивної реанімації,
де і знаходилась до 12.07.2013 року.
Придбанням медичних засобів займалася
донька ОСОБА_1, що підтверджується
листом №920 від 13.11.2013р. (а.с. 20).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_12, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть (а.с. 10).

Власником особового рахунку є
громадянка ОСОБА_6, що підтверджується
довідкою форми 3 № 1056 від 06.11.2013р. від
Житлово-експлуатаційної контори № 317
Комунального підприємства «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду» (а.с. 7).

Відповідно Договору від 20.07.2012р. про
надання послуги доступу до мережі
ІНТЕРНЕТ за технологією ADSL, укладеному
між Публічним акціонерним товариством
«Укртелеком» в особі інженера з
комп'ютерних систем Центру продажу
послуг та обслуговування споживачів
Київської міської філії ОСОБА_10, що діє
на підставі Довіреності №1620 та
Абонентом ОСОБА_6, ОСОБА_6 здійснила
підключення до вузла Інтернет
Укртелекому в квартирі за адресою:
АДРЕСА_1, підписавши його особисто, що
підтверджується копією Договору (а.с.
12-14).

Рахунок №?І0191571 по особовому рахунку
НОМЕР_2 на Абонплату та новий страховий
завдаток у розмірі 280,01 грн. сплачено
10.02.2003 року (а.с. 18-19).

Розрахунок за телекомунікаційні
послуги за грудень 2013 р. абонента
ОСОБА_6 сплачено на суму 62,98 грн. згідно
фіскального чеку від 15.01.2014 р. № 3584 із
зазначенням платника ОСОБА_1 (а.с. 79).

Згідно особового рахунку, рахунок на
сплату за житлово-комунальні та інші
послуги за жовтень 2013р. на утримання
будинків та прибудинкових територій та
опалення на суму боргу 11945,88грн.,
сплачено, згідно квитанції від 13.11.2013р.,
платіж № 3150 у сумі 440,30 грн. (а.с. 80).

Згідно особового рахунку, рахунок на
сплату за житлово-комунальні та інші
послуги за серпень 2013р. на утримання
будинків та прибудинкових територій,
холодне водопостачання та
водовідведення, гаряче постачання,
водовідведення гарячої води на суму
боргу 18763,88 грн., оплачено, згідно
квитанції від 11.09.2013р., платіж № 1813 у
сумі 315,45 грн. (а.с. 80).

Згідно особового рахунку, рахунок на
сплату за житлово-комунальні та інші
послуги за вересень 2013 р. на утримання
будинків та прибудинкових територій на
суму боргу 11945,88грн., сплачено, згідно
квитанції від 17.10.2013р., платіж № 5670 у
сумі 245,93 грн. (а.с. 81).

Згідно особового рахунку, рахунок на
сплату за житлово-комунальні та інші
послуги за грудень 2012 р. на утримання
будинків та прибудинкових територій,
холодне водопостачання та
водовідведення, опалення, гаряче
постачання, водовідведення гарячої
води на суму боргу 23712,65 грн. оплачено
ОСОБА_6 згідно квитанції від 14.01.2012 р.,
платіж № 3756 у сумі 5539,94 грн. (а.с. 82).

Рахунок за телекомунікаційні послуги
за вересень 2013 р. нараховано за послуги
на суму 31,49 грн. оплачено згідно
квитанції від 17.10.2013р., платіж № 5671 у
сумі 31,49 грн. (а.с. 83).

Рахунок за телекомунікаційні послуги
за серпень 2013р. нараховано за послуги
на суму 41,15 грн. оплачено згідно
квитанції від 11.09.2013р., платіж № 1814 у
сумі 41,15 грн. (а.с. 83).

Заборгованість за утримання будинку та
прибудинкової території та за
комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1
станом на 01.12.2013р. складає 12459,32 грн.,
нарахування комунальних послуг
проводилось відповідно до кількості
зареєстрованих мешканців: з 06.01.1998 р. по
24.07.2012 р. на 2 особи, з 25.07.2012р. по 29.08.2013р.
на 1 особу, що підтверджується довідкою
№ 418 від 21.12.2013р.
Житлово-експлуатаційної контори № 317
Комунального підприємства «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду» (а.с. 84).

Діл. інспектор Деснянського РУ ГУ МВС
України в м. Києві ст. лейтенант міліції
ОСОБА_11 розглянув матеріали по заяві
гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючої в
АДРЕСА_6, встановив, що 28.12.2013 року до
чергової частини Деснянського РУ ГУ
МВС України в м. Києві з заявою
звернулася гр. ОСОБА_1 в якій
повідомила, що 25.12.2013 року приблизно о
15.00 в АДРЕСА_1, невідомі особи
самоправно замінили замки до квартири,
в якій залишилися її особисті речі так
як в даній квартирі проживали її
покійна мати гр.ОСОБА_6 та покійний брат
ОСОБА_7, після смерті яких квартира була
опечатана, що підтверджується
висновком по заяві гр. ОСОБА_1 (а.с. 40).

Деснянська районна в місті Києві
державна адміністрація прийняла
рішення, щодо затвердження спільного
рішення керівництва профгрупи
прокуратури Деснянського району міста
Києва про надання старшому слідчому
прокуратури ОСОБА_2, склад сім'ї якого:
він, дружина - ОСОБА_3, дочка - ОСОБА_4, син
- ОСОБА_5, трикімнатної квартири
АДРЕСА_1.

Родина ОСОБА_2 була зареєстрована у
службовій однокімнатній квартирі
АДРЕСА_8 та перебувала на квартирному
обліку за місцем роботи та за місцем
проживання у Деснянській районній в
місті Києві державній адміністрації з
07 вересня 2006 року на загальних
підставах та по категорії «працівники
прокуратури», справа №22134. Спірне житло
було надано за умовою звільнення
однокімнатної службової квартири, з
квартирного обліку за якою вони зняти,
облікову справу № 22134 закрити, згідно
розпорядження № 646 від 13.11.2013 про
затвердження спільного рішення
керівництва профгрупи прокуратури (а.с.
49).

Ордер на жиле приміщення №015033 від 02.12.13
виданий ОСОБА_2 з сім'єю з 4 осіб на право
зайняття жилого приміщення за адресою
АДРЕСА_1 (а.с. 50).

ОСОБА_2 мешкає і зареєстрований в
АДРЕСА_1 та є власником особового
рахунку. На цій житловій площі
проживають і прописані чотири особи, в
тому числі: власник - ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_7, прописаний з 24.12.2013р.,
дружина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8, прописана
з 24.12.2013р., дочка - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_9,
прописана з 24.12.2013р., син - ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_10, прописаний з 24.12.2013р., що
підтверджується довідкою №14 від 14.01.14р.
(а.с. 51).

Заперечуючи проти позовних вимог
представник Деснянської районної в
місті Києві державної адміністрації
зазначив про те, що після смерті ОСОБА_6
у спірній квартирі не залишилося
зареєстрованих осіб, спірна квартира
не приватизована, отже будинок АДРЕСА_1
знаходиться на балансі Комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства «Житлорембудсервіс»
Деснянського району м. Києва, який
видав ордер на жиле приміщення № 015033
від 02.12.2013р., надавши цю квартиру ОСОБА_2,
склад сім'ї якого: він, дружина - ОСОБА_3,
дочка - ОСОБА_4, син - ОСОБА_5 ОСОБА_2 є
наймачем спірної квартири, зайняв її на
законних підставах, тому просить
ОСОБА_1 у позові про визнання права
користування квартирою АДРЕСА_1,
пред'явленому до Деснянської районної
в місті Києві державної адміністрації,
відмовити повністю.

Згідно зі ст. 58 ЖК України на підставі
рішення про надання жилого приміщення
в будинку державного або громадського
житлового фонду виконавчий комітет
районної, міської, районної в місті,
селищної, сільської Ради народних
депутатів видає громадянинові ордер,
який є єдиною підставою для вселення в
надане жиле приміщення.

Вирішуючи питання про визнання права
користування за ОСОБА_1 суд виходить із
такого.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР члени
сім'ї наймача, які проживають разом з
ним, користуються нарівні з наймачем
усіма правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення. Повнолітні члени сім'ї
несуть солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору. До
членів сім'ї наймача належать дружина
наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї
наймача може бути визнано й інших осіб,
якщо вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство.

За змістом ст. 65 ЖК УРСР наймач вправі в
установленому порядку за письмовою
згодою всіх членів сім'ї, які
проживають разом з ним, вселити в
займане ним жиле приміщення свою
дружину, дітей, батьків, а також інших
осіб. У такому випадку особи, що
вселилися в жиле приміщення як члени
сім'ї наймача, набувають рівного з
іншими членами сім'ї права
користування жилим приміщенням, якщо
при вселенні між цими особами, наймачем
та членами його сім'ї, які проживають з
ним, не було іншої угоди про порядок
користування жилим приміщенням.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985
року із змінами, внесеними згідно з
Постановами Пленуму Верховного Суду
України № 2 від 10.03.1989 року, № 13 від
25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року, "Про
деякі питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового Кодексу
України",, вирішуючи спори про право
користування жилим приміщенням осіб,
які вселилися до наймача, суд повинен
з'ясувати, чи дотриманий встановлений
порядок при їх вселенні, зокрема: чи
була письмова згода на це всіх членів
сім'ї наймача, чи приписані вони в
даному жилому приміщенні, чи було це
приміщення постійним місцем їх
проживання, чи вели вони з наймачем
спільне господарство, тривалість часу
їх проживання, чи не обумовлювався
угодою між цими особами, наймачем і
членами сім'ї, що проживають з ним,
певний порядок користування жилим
приміщенням.

Отже, у осіб, які вселилися до наймача,
виникають усі права й обов'язки за
договором найму жилого приміщення,
якщо особи постійно проживали разом із
наймачем і вели з ним спільне
господарство та були визнані членами
сім'ї наймача (чч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР). Крім
того, особи, які вселилися до наймача,
набувають рівного з іншими членами
сім'ї права користування жилим
приміщенням, якщо особи вселилися в
жиле приміщення як члени сім'ї наймача
та якщо при вселенні між цими особами,
наймачем та членами його сім'ї, які
проживають з ним, не було іншої угоди
про порядок користування жилим
приміщенням (ст. 65 ЖК УРСР). Під час
вирішення спору про право користування
жилим приміщенням осіб, які вселилися
до наймача, суд повинен з'ясувати, крім
обставин щодо реєстрації цих осіб у
спірному приміщенні, дотримання
встановленого порядку при їх вселенні
та наявності згоди на це всіх членів
сім'ї наймача та обумовлення угодою між
указаними особами, наймачем і членами
сім'ї, що проживають з ним, певний
порядок користування жилим
приміщенням, й інші обставини справи,
що мають значення для справи, а саме: чи
було це приміщення постійним місцем
проживання цих осіб, чи вели вони з
наймачем спільне господарство,
тривалість часу їх проживання.

Відповідна правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
11 липня 2012 року № 6-60цс12, про наступне.

У осіб, які вселилися до наймача,
виникають усі права й обов'язки за
договором найму жилого приміщення,
якщо особи постійно проживали разом із
наймачем і вели з ним спільне
господарство та були визнані членами
сім'ї наймача (чч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР).

Крім того, особи, що вселилися в жиле
приміщення як члени сім'ї наймача,
набувають рівного з іншими членами
сім'ї права користування жилим
приміщенням, якщо при вселенні між цими
особами, наймачем та членами його сім'ї,
які проживають з ним, не було іншої
угоди про порядок користування жилим
приміщенням (ч. 2 ст. 65 ЖК УРСР).

У разі вселення особи до жилого
приміщення за договором піднайму, вона
не набуває самостійного права
користування цим приміщенням, якщо не
буде встановлено, що ця особа вселилася
як член сім'ї наймача.

При цьому під час вирішення спору про
право користування жилим приміщенням
осіб, які вселилися до наймача, суд
повинен з'ясувати, крім обставин щодо
реєстрації цих осіб у спірному
приміщенні, дотримання встановленого
порядку при їх вселенні та наявності
згоди на це всіх членів сім'ї наймача та
обумовлення угодою між указаними
особами, наймачем і членами сім'ї, що
проживають з ним, певний порядок
користування жилим приміщенням, й інші
обставини справи, що мають значення для
справи, а саме: чи було це приміщення
постійним місцем проживання цих осіб,
чи вели вони з наймачем спільне
господарство, тривалість часу їх
проживання.

Суд з'ясувавши вищезазначені обставини
справи, встановив, що в матеріалах
справи немає жодних доказів на
підтвердження зазначених у позовній
заяві обставин та фактів та наявності
вищезазначених умов ч. 1 ст. 64 ЖК УРСР,
необхідних для задоволення позовних
вимог, з чого б убачалося, що у позивача
дійсно виникли усі права й обов'язки за
договором найму жилого приміщення, що
вона постійно проживала за адресою
спірної квартири та безперервно
користувалась усіма правами і несла
усі обов'язки, що випливають з договору
найму жилого приміщення, була
зареєстрована у спірному приміщенні,
дотрималась встановленого порядку при
вселенні та наявності згоди, на це всіх
членів сім'ї відповідно.

Зазначених обставин позивач не довела,
чим не виконала вимоги ст. 10 ЦПК
України, відповідно до якої кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 3 СК України, сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані, спільним
побутом, мають взаємні права та
обов'язки.

Ознака постійного місця проживання
ОСОБА_1, яка була членом сім'ї наймача, в
спірній квартирі судом не встановлена,
тимчасове ведення спільного
господарства не є вирішальною
обставиною по цій справі, за
відсутності інших підстав,
передбачених статтею 64 ЖК УРСР, для
задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у спірній
квартирі постійно не проживала, а
мешкала за адресою: АДРЕСА_6 (а.с. 40).

Договір житлового найму спірної
квартири з ОСОБА_1 не укладався,
нарахування комунальних послуг на неї
не здійснювалось, плату за утримання
будинку та прибудинкової території, за
комунальні послуги за проживання у
спірній квартирі вона не сплачувала, що
підтверджується довідкою №418 від
21.12.2013р. (а.с. 84).

Вищезазначені обставини також
підтверджуються свідками, допитаними
за клопотанням представника позивача,
які показали, що дійсно позивачка
проживала з матір'ю у спірній квартирі
протягом її хвороби та несплачена
заборгованість по квартирі була дуже
значною.

У зв'язку з наведеним вище, суд
приходить до висновку про те, що спірне
приміщення не було постійним місцем
проживання ОСОБА_1, що є обов'язковою
умовою та юридично значимим фактом, що
підлягає доведенню, при визнанні права
користування, так як ОСОБА_1 не могла не
знати, що вселення у квартиру
проводиться за ордером та підлягає
реєстрації, оскільки таким чином вона
вселялась у свою квартиру, в якій була
зареєстрована, та в якій проживала до
вселення в спірну квартиру, тривалість
часу її проживання в спірній квартирі є
незначною.

Зазначені обставини підтвердили
допитані судом свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, які показали, що позивачка
постійно приходила до матері, яка
хворіла та мала борги за комунальні
послуги, допомагала їй, але була
зареєстрована в іншому житловому
приміщенні, після смерті брата
проживала з матір'ю, протягом догляду
за нею, допомагала вести господарство,
але при цьому також проживала і у себе в
квартирі, де була зареєстрована, борги
за спірну квартиру не були сплачені.

Заява від ОСОБА_1 до Деснянської
районної в м. Києві державної
адміністрації про те що, 3-я особа по
справі ОСОБА_2 заволодів спірною
квартирою АДРЕСА_1, поміняв замки в
квартирі і ОСОБА_1 немає до неї доступу,
тому ОСОБА_1 просить суд зобов'язати
ОСОБА_2 не чинити їй перешкод в
користуванні квартирою і впустити її в
спірну квартиру є необгрунтованою,
безпідставною, тому суд не знайшов
підстав для її задоволення.

Судом при цьому також враховуються
вимоги ст. 64 ЖК УРСР, виконання яких з
боку позивача, не доведені.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Разом з тим, позивачем суду не надано
жодних належних та допустимих доказів
для доведення обставин, на які вона
посилається як на підставу своїх
позовних вимог, не здобуто таких
доказів і в ході судових засідань.

Повно та всебічно з'ясувавши обставини
справи, оцінивши зібрані у справі
докази, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги не ґрунтуються на
вимогах закону, обставини справи не
підтверджені певними засобами
доказування, тому позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 218, 222 ЦПК
України; ст.ст. 64, 65 ЖК УРСР,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Деснянської
районної в м. Києві державної
адміністрації, треті особи: ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Служба у справах
дітей Деснянської районної в місті
Києві державної адміністрації, про
визнання права користування квартирою
залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Апеляційна
скарга на рішення суду подається
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.
Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Суддя
Петріщева І.В.