АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Владичан А. І.

суддів: Галичанського А.Д., Лисака
І.Н.

секретаря Лисак О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості, за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» на
рішення Кельменецького районного суду
Чернівецької області від 15 серпня 2013
року,-

В С Т А Н О В
И Л А :

У травні 2013 року ПАТ КБ
«Приватбанк» звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
відповідачем ОСОБА_1 29.01 2007 року був
укладений кредитний договір № 47814 -CRED
згідно якого останній отримав кредит в
розмірі 6 000 доларів США, зі сплатою
відсотків у розмірі 24% річних, з
кінцевим терміном повернення 25 січня
2008 року.

Зобов'язання за вказаним договором
було забезпечено договорами поруки від
29 січня 2007 року, укладених з
поручителями - ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_1 належним чином не
виконував зобов'язання за договором,
внаслідок чого утворилась
заборгованість в сумі 15204,40 доларів США,
що складає 121483,16 грн.

____________________________________________________________________

№ 22ц/794/800/2014 р.
Головуючий у І інстанції
Телешман О.В.

Категорія: 19/27

Суддя-доповідач Владичан А.І.

ПАТ КБ «Приватбанк» просив суд
стягнути солідарно з відповідачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на свою користь
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 15204,40 доларів США, що складає
121483,16 грн.

Рішенням Кельменецького районного
суду Чернівецької області від 15 серпня
2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Чернівецької
області від 02 жовтня 2013 року, позов ПАТ
КБ «Приватбанк» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк" 45 653,22 грн. боргу.

Вирішено питання про сплату
судового збору.

В задоволенні позову до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 26 березня 2014
року касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» задоволено частково,
ухвалу апеляційного суду Чернівецької
області від 02 жовтня 2013 року в частині
позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк»
скасовано, справу в цій частині
передано на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача про суть
оскаржуваного рішення, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову
до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач
звернувся до суду з пропуском строку
позовної давності.

Колегія суддів вважає, що висновки
суду не відповідають обставинам справи
та не ґрунтуються на законі.

Стаття 309 ЦПК України передбачає, що
рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення, якщо неповно з'ясовано судом
обставини, що мають значення для
справи, не доведено обставини, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушено або неправильно застосовано
норми матеріального та процесуального
права.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Як встановлено судом 29.01.2007 року між
позивачем ЗАТ КБ «ПриватБанк» в
подальшому реорганізоване в ПАТ КБ
«Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1
укладено кредитний договір, згідно
якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі
6000 доларів США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 24 % на
рік з кінцевим терміном повернення
25.01.2008 року.

29 січня 2007 року з метою забезпечення
виконання ОСОБА_1 зобов'язань взятих за
кредитним договором було укладено
договори поруки із ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
Договорами поруки встановлено строк її
припинення - після закінчення п'яти
років, починаючи від останнього дня
передбаченого для виконання
зобов'язань за договором кредиту.

ОСОБА_1 зобов'язання за кредитним
договором належним чином не
виконував, отриманий кредит та
відсотки за користування ним не
сплачував, у зв'язку з чим виникла
заборгованість в розмірі 45653,22 гривень.
Сума заборгованості визначена з
урахуванням рішення Кельменецького
районного суду від 11 серпня 2010 року.

У зв'язку з невиконанням боржником
взятих на себе зобов'язань, позивач
пред'явив вимоги до нього та
поручителів про стягнення солідарно
заборгованості за кредитним договором.

Задовольняючи частково позов ПАТ
КБ «Приватбанк» та стягуючи суму
заборгованості лише з боржника, суд
першої інстанції виходив з того, що
договором поруки не встановлено строку
припинення поруки, а тому має
застосовуватися ч.4 ст.559 ЦК України,
відповідно до якої порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя. Строк
виконання ОСОБА_1 основного
зобов'язання визначеного кредитним
договором до 25 січня 2008 року.
Пред'явивши позов у травні 2013 року,
позивач пропустив визначений ч.4 ст.559
ЦК України строк пред'явлення вимог до
поручителів.

Колегією суддів встановлено що, суд
першої інстанції дійшов неправильного
висновку про відсутність підстав для
стягнення із поручителів
заборгованості за кредитним договором
у зв'язку із припиненням договору
поруки, оскільки, як вбачається з
договорів поруки - умова договору про
дію поруки протягом п'яти років з дня
настання строку виконання основного
зобов'язання є установленням строку
дії поруки, так як відповідає вимогам
ч.1 ст.251, 252 ЦК України.

Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 251 ЦК України
строком є певний період у часі, зі
спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення. Строк може
бути визначено актами цивільного
законодавства, правочином або рішенням
суду.

На підставі ч. 1 ст. 252, ч. 1 ст. 253 ЦК
України строк визначається роками,
місяцями, тижнями, днями, годинами.
Перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок

Згідно з п. 11 договорів поруки від 29
січня 2007 року, укладених ЗАТ КБ
«Приватбанк» з поручителями: ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 - договір вступає в силу з
моменту його підписання й діє до
закінчення п'ятирічного терміну від
останнього дня, передбаченого для
виконання зобов'язань за договором
кредиту. У разі якщо кредитором не
пред'явлено вимоги до поручителя
протягом п'яти років, починаючи від
останнього дня, передбаченого для
виконання зобов'язань за договором
кредиту, порука припиняється (а.с. 21,22).

Підпунктом 1.4. кредитного договору від
29.01.2007 року установлено дію цього
договору до 25 січня 2008 року. Отже, днем
настання строку виконання основного
зобов'язання, з якого починається
відлік п'ятирічного строку для
пред'явлення кредитором вимоги до
поручителів, буде - 25 січня 2008 року, а
припинення поруки відповідно до вимог
ч.4 ст.559 ЦК України - 25 січня 2013 року,
позовна заява подана до суду в травні
2013 року, тобто з пропуском звернення до
суду.

Однак, у відповідності до положень
ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення.

Дослідивши матеріали справи колегією
суддів встановлено, що відповідачами
по справі до суду першої інстанції
будь-яких заяв чи клопотань щодо
застосування строків позовної
давності не надавали.

Зважаючи на викладене, вимоги позивача
про стягнення заборгованості за
кредитним договором № 47814-cred від 29
січня 2007 року із ОСОБА_2, ОСОБА_3 є
обґрунтованими, а тому рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням у справі нового рішення про
повне задоволення позовних вимог ПАТ
КБ «Приватбанк».

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з
відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк» слід
стягнути по 152 гривні 18 копійок
судового збору з кожного .

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Кельменецького районного
суду Чернівецької області від 15 серпня
2013 року по цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості , в частині відмови в
позові про стягнення заборгованості
солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 скасувати.

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_1), ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2), ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_3) на користь публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк», ,
рахунок № 3111 (для погашення
заборгованості) - заборгованість за
кредитним договором № 47814-cred від 29
січня 2007 року у розмірі 45653(сорок п'ять
тисяч шістсот п'ятдесят три) грн. 22
копійки

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
судові витрати у розмірі по 152 грн. 18
коп. - (рахунок № 0001), МФО№ 305299, з
кожного.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: