У х в а л а

іменем україни

26 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:

Євтушенко О.І.,
Горелкіної Н.А.,
Журавель В.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, яка діє в
своїх інтересах та інтересах ОСОБА_7,
треті особи: ОСОБА_8, Орган опіки та
піклування Деснянської РДА, про
визначення порядку користування
квартирою;

за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_8, Орган опіки
та піклування Деснянської РДА, КП ЖЕК №
317, про визначення порядку користування
квартирою та поділ особових рахунків,

за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 17 вересня 2013 року та рішення
апеляційного суду м. Києва від 27
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6,
яка діє в своїх інтересах та інтересах
ОСОБА_7 про визначення порядку
користування квартирою АДРЕСА_1.

Посилалися на те, що
спірна квартира знаходиться у їх та
відповідачів спільній власності, а
саме: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7
належить по ј частини даної квартири.
Оскільки співвласники не дійшли
домовленості про порядок користування
зазначеною квартирою, то відповідно до
висновку експерта Київської
незалежної судово-експертної установи
за результатами проведення
будівельно-технічного дослідження від
18 березня 2012 року, просили встановити
наступний порядок користування: ОСОБА_4
виділити кімнату площею 13,6 кв.м, ОСОБА_5
кімнату площею 10,3 кв.м, ОСОБА_6 та ОСОБА_7
кімнату площею 17,4 кв.м, решту приміщень
залишити в загальному користуванні.

ОСОБА_6 звернулась до
суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 про визначення порядку
користування квартирою АДРЕСА_1 та
просила виділити їй та її матері ОСОБА_8
кімнату площею 13,6 кв.м., кімнати площею
10,3 кв.м. та 17,4 кв.м. виділити у
користування ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
а також розподілити особові рахунки та
зобов'язати КП «Дирекція з управління
та обслуговування житлового фонду
Деснянської районної у м. Києві ради»
відкрити на її ім'я окремий особовий
рахунок.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 17 вересня 2013 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 відмовлено. Зустрічні позовні
вимоги ОСОБА_6 задоволено частково.
Розподілено особові рахунки між
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по
оплаті житлово-комунальних послуг у
квартирі АДРЕСА_1. В іншій частині
зустрічних позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
27 листопада 2013 року рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 17 вересня 2013 року в частині
задоволення зустрічних позовних вимог
про розподіл особових рахунків -
скасовано та ухвалено в цій частині
нове рішення, яким в задоволенні
зустрічних позовних вимог ОСОБА_6 про
поділ особових рахунків відмовлено. В
іншій частині рішення суду залишено
без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_5
просять скасувати оскаржувані судові
рішення першої та апеляційної
інстанцій, ухвалити нове рішення, яким
позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5
задовольнити, мотивуючи свої вимоги
порушенням судами попередніх
інстанцій норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції
в межах касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Відмовляючи в
задоволенні позовних вимог за
первісним позовом, суд першої
інстанції виходив з того, що у спірній
квартирі, крім співвласників,
зареєстровані і інші особи, які також
мають право користування вказаною
квартирою, а саме: ОСОБА_8 - мати ОСОБА_6
та ОСОБА_9 - син ОСОБА_4, тому не можна, не
порушуючи прав інших, виділити кімнати,
які б відповідали за розміром
ідеальним часткам (10,33 кв.м.) всіх
співвласників у квартирі.
Задовольняючи зустрічні позовні
вимоги ОСОБА_6 про розподіл особових
рахунків, суд посилався на п. 10 Правил
користування приміщеннями житлових
будинків і гуртожитків, відповідно до
якого мешканці квартири, в якій
проживає два і більше співвласника,
розподіляють за узгодженням загальні
витрати на оплату житлово-комунальних
та інших послуг; за умови відсутності
згоди між мешканцями квартири щодо
оплати житлово-комунальних та інших
послуг плата розподіляється.

Скасовуючи рішення
суду першої інстанції в частині
задоволення зустрічних позовних вимог
про поділ особових рахунків та
ухвалюючи нове про відмовлення в
задоволенні зустрічних вимог в цій
частині, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що ці вимоги не
ґрунтуються на вимогах закону та є
безпідставними, оскільки судом
відмовлено в задоволенні позовних
вимог про встановлення порядку
користування квартирою за
неможливістю виділити кожному з
співвласників окрему кімнату.

Таким чином,
перевіривши доводи касаційної скарги,
суд касаційної інстанції дійшов до
висновку про відхилення касаційної
скарги та залишення без змін рішення
апеляційного суду м. Києва від 27
листопада 2013 року яким змінено рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 17 вересня 2013 року, тому що судове
рішення законне та обґрунтоване.

Із матеріалів справи
вбачається, що оскаржуване судове
рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 17 вересня 2013 року, яке в
частині зустрічних позовних вимог
скасовано рішенням апеляційного суду
м. Києва від 27 листопада 2013 року,
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332
ЦПК України суд касаційної інстанції
при попередньому розгляді справи
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5
відхилити.

Рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 17 вересня 2013
року яке в частині скасовано рішенням
апеляційного суду м. Києва від 27
листопада 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, яка діє в
своїх інтересах та інтересах ОСОБА_7,
треті особи: ОСОБА_8, Орган опіки та
піклування Деснянської РДА, про
визначення порядку користування
квартирою; за зустрічним позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи:
ОСОБА_8, Орган опіки та піклування
Деснянської РДА, КП ЖЕК № 317, про
визначення порядку користування
квартирою та поділ особових рахунків,
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Н.А. Горелкіна В.І.
Журавель