Торезький міський суд Донецької
Справа № 247/1601/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2014 року Торезький міський суд
Донецької області у складі:

Головуючої судді

Арапіної Н.Є.

при секретарі

Щербініній О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Тореза подання
старшого державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Торезького міського управління
юстиції про встановлення тимчасового
обмеження виїзду за кордон ОСОБА_1,

В с т а н о в и в:

Старший державний виконавець відділу
Державної виконавчої служби
Торезького міського управління
юстиції Панченко О.В. звернулася до
суду з поданням про встановлення
тимчасового обмеження виїзду за
кордон. Свої вимоги мотивувала тим, що
на виконанні у відділі державної
виконавчої служби Торезького міського
управління юстиції знаходиться
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 2-2621,
виданого 17 вересня 2007 року Торезьким
міським судом Донецької області про
стягнення з ОСОБА_1 аліментів в розмірі
1/4 частини доходу на користь особи, якій
буде передана дитина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 09 серпня 2007
року і до досягнення дитиною
повноліття. 22 квітня 2008 року відкрито
виконавче провадження по примусовому
виконанню рішення суду. Боржник
рішення суду не виконує, про причини
невиконання відділ Державної
виконавчої служби не повідомляє.
Станом на 01 квітня 2014 року боржником не
вчинено добровільних дій направлених
на виконання рішення суду, що свідчить
про умисне його невиконання. У зв'язку з
викладеним просить встановити
тимчасове обмеження у праві виїзду
боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, за
кордон.

Представник відділу Державної
виконавчої служби Торезького міського
управління юстиції Панченко О.В. у
судове засідання не з'явилася, хоча
повідомлена про час та місце розгляду
справи належним чином. До початку
розгляду справи надала письмову заяву
про розгляд справи за її відсутності,
підтримала подання.

На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа
розглянута у відсутності сторін без
фіксування судового засідання
технічними засобами.

Відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України
сторони та інші заінтересовані особи
про розгляд подання не повідомлялись.

Судом встановлені наступні фактичні
дані.

17 вересня 2007 року рішенням Торезького
міського суду Донецької області
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, позбавлено
батьківських прав відносно
малолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1; стягнуто з ОСОБА_1 на
користь особи, якій дитина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, буде передана на
утримання, аліменти на утримання
останньої у розмірі 1/4 частки всіх
видів заробітку (доходу) щомісяця, але
не менш 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
щомісяця, починаючи з 09 серпня 2007 року і
до повноліття дитини (а.с.36-37зв.).

21 вересня 2007 року на виконання рішення
суду видано виконавчий лист (а.с.44-44зв.).

22 квітня 2008 року постановою головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Торезького міського управління
юстиції Калугіної К.С. відкрито
виконавче провадження з виконання
виконавчого листа № 2-2621, виданого 17
вересня 2007 року Торезьким міським
судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь
Дитячого будинку аліментів на
утримання неповнолітньої дитини у
розмірі 1/4 частини (а.с.45).

Згідно інформації від 22 липня 2010 року,
наданої Торезьким міським відділом
Головного управління МВС України в
Донецькій області повідомлено, що
здійснити привід ОСОБА_1 до відділу
державної виконавчої служби м. Тореза
гр. не виявилось можливим, оскільки
навесні 2010 року виїхала за межі м.
Тореза на заробітки (а.с.54).

Згідно довідки адресно-довідкового
підрозділу Головного управління ДМА
України в Донецькій області ОСОБА_1 з 24
лютого 2007 року значиться
зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.46).

Згідно листа Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль»
повідомлено, що для проведення повної
ідентифікації та надання інформації
необхідно надати ідентифікаційний
номер та/або паспортні дані фізичної
особи - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.47).

Згідно листа Публічного акціонерного
товариства Комунальний Банк
«Приватбанк» від 16 березня 2012 року
повідомлено, що надання інформації про
наявність рахунків на ім'я ОСОБА_1 не є
можливим, оскільки дана інформація є
банківською таємницею і не може бути
ними розголошена (а.с.48).

Згідно довідки БТІ м. Тореза нерухоме
майно в м. Торезі за ОСОБА_1 не
зареєстровано (а.с.49).

Згідно інформації Державної
податкової служби України від 12
березня 2012 року щодо реєстраційного
номера та місця праці ОСОБА_1,
повідомлено її реєстраційний номер.
Інформації про доходи фізичної особи
згідно запиту до Центральної бази
даних Державного реєстру фізичних осіб
ДПА України за 3 квартал 2011 року в ЦБД
ДРФО немає (а.с.50).

Згідно довідки від 07 жовтня 2013 року
ОСОБА_1 на обліку в Управлінні
пенсійного Фонду України в м. Торезі не
перебуває (а.с.51).

Згідно інформації відділу Держкомзему
у м. Торезі Донецької області
повідомлено, що згідно Книг записів
державної реєстрації земельні ділянки
на території м. Тореза не зареєстровані
і не надані в особисте користування
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.52).

Згідно довідки від 28 листопада 2012 року
за облікованими даними відділу
реєстраційно-екзаменаційної роботи з
обслуговування м. Тореза та м. Сніжне
при управлінні ДАІ Головного
управління МВС України в Донецькій
області за гр. ОСОБА_1 автотранспорт не
зареєстровано (а.с.53).

Згідно акту державного виконавця від 26
лютого 2014 року у боржника ОСОБА_1
відсутнє майно на яке може бути
звернено стягнення за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.55).

Аналізуючи набуті докази суд доходить
висновку.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, який гарантує
деякі права і свободи, не передбачені в
Конвенції та у Першому протоколі до
неї, кожен є вільним залишати будь-яку
країну, включно зі своєю власною. На
здійснення цих прав не може бути
встановлено жодних обмежень, крім тих,
що передбачені законом і є необхідними
в демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про
громадянські та політичні права
передбачено, що кожна людина має право
покидати будь-яку країну, включаючи
свою власну. Згадані вище права не
можуть бути об'єктом ніяких обмежень,
крім тих, які передбачено законом, які є
необхідними для охорони державної
безпеки, громадського порядку, здоров'я
чи моральності населення або прав і
свобод інших і є сумісними з іншими
правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до положень ст. 6 Закону
України "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України"
підставою для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадянина за кордон, є
ухилення від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням -
до виконання зобов'язання.

Законодавством України зазначені
правовідносини регулюються ст.313
Цивільного кодексу України, відповідно
до якої фізична особа має право на
свободу пересування. Фізична особа, яка
досягла шістнадцяти років, має право на
вільний самостійний виїзд за межі
України. Фізична особа може бути
обмежена у здійсненні права на
пересування лише у випадках,
встановлених законом.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.1 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи за межі
України до виконання зобов'язань за
рішенням.

Реалізація цих прав здійснюється
шляхом звернення до суду в порядку
ст.377-1 ЦПК з поданням про тимчасове
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України, яка також визначає, що
суб'єктом звернення до суду є державний
виконавець.

Статтею 90 зазначеного Закону
передбачена відповідальність за
невиконання законних вимог державного
виконавця та порушення вимог цього
Закону.

Судом встановлено, що у відділі
державної виконавчої служби
Торезького міського управління
юстиції відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
рішення Торезького міського суду від 17
вересня 2007 року про стягнення
аліментів.

В поданні підставою для тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника за
кордон зазначено ухилення від
виконання зобов'язань за рішенням суду.

До подання додано матеріали
виконавчого провадження, які містять,
зокрема: лист попередження та
ознайомлення, в якому ОСОБА_1
повідомлено, що станом на 01 листопада
2012 року заборгованість по аліментам
складає 34518 грн. 32 коп. (а.с.60).

Частиною 5 статті 25 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено
надсилання копії постанови про
відкриття виконавчого провадження не
пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Згідно ч. 4 ст. 74 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець за власною ініціативою
обчислює розмір заборгованості із
сплати аліментів, складає відповідний
розрахунок та повідомляє про нього
стягувачу і боржнику.

В матеріалах виконавчого провадження
відсутні відомості про отримання
боржником копії постанови про
відкриття виконавчого провадження та
повідомлення про наявність
заборгованості.

Діючим законодавством передбачено
юридичні санкції у вигляді тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника за
кордон за ухилення від їх виконання.

Судом не встановлено будь-яких
свідомих дій боржника, спрямованих на
невиконання відповідного обов'язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наявність майна, грошових
коштів) і цьому не заважають будь-які
незалежні від нього об'єктивні
обставини.

Заявником не доведено факт ухилення
боржника від виконання зобов'язань, що
відповідає вимогам ч.2 ст.10 ЦПК України,
відповідно до яких наявність умислу та
обставин, які є предметом посилання
суб'єкта подання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України як на підставу його вимог,
підлягають доведенню.

Оскільки особа, яка має не виконані
зобов'язання, не може вважатися винною
в ухиленні, в матеріалах виконавчого
провадження відсутні докази про вжиття
державним виконавцем будь-яких заходів
щодо встановлення його можливості
виконувати зобов'язання у повному
обсязі або частково, а він не робить
цього без поважних причин, тому у
задоволенні подання про встановлення
тимчасового обмеження виїзду за кордон
боржника ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ч.2 ст. 19, ст.33 Конституції
України, ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод, ст.12
Міжнародного пакту про громадянські та
політичні права, Законом України «Про
виконавче провадження», Законом
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України», ст.
313 ЦК України, ст.ст.78, 197, 208, 210, 375, 377-1 ЦПК
України,

У х в а л и в:

У задоволенні подання старшого
держаного виконавця відділу Державної
виконавчої служби Торезького міського
управління юстиції про встановлення
тимчасового обмеження виїзду за кордон
ОСОБА_1 відмовити.

Повний текст ухвали виготовлено 14
квітня 2014 року.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку через Торезький
міський суд шляхом подачі апеляційної
скарги в 5-денний строк з дня
проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя
Н. Є. Арапіна