АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/1562/2014
інстанції Терещенко О.Є.
Доповідач: Цуканова І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року травня місяця «26» дня
колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Херсонської області в складі:

Головуючого Цуканової І.В.

Суддів: Бугрика В.В.

Склярської І.В.

при секретарі Благовещенській
О.О.

за участю адвокатів ОСОБА_2

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_4, кредитної спілки
«Громада» на рішення Новотроїцького
районного суду Херсонської області від
2 квітня 2014 року у справі за позовом
кредитної спілки «Громада» до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за зустрічним позовом ОСОБА_4 до
кредитної спілки "Громада" про визнання
недійсним правочину, зустрічними
позовами ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до
кредитної спілки "Громада" про визнання
недійсним частини договорів поруки,
визнання договорів поруки припиненими,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року кредитна спілка
«Громада» (далі КС) звернулася до суду
із зазначеним позовом до відповідачів,
в якому просила стягнути з
відповідачів солідарно заборгованість
за кредитним договором в сумі 826 349,39
грн., яка утворилася станом на 23.12.2013
року та складається із заборгованості
за кредитом у сумі 628 677,27 грн. та
заборгованості по процентам - 197 672,12
грн. При цьому позивач посилався, що
24.12.2009 року між КС та ОСОБА_4 було
укладено Генеральний договір про
кредитування, на виконання якого 29.12.2009
року між ними укладено кредитний
договір у формі кредитної лінії на суму
950 000 грн. на строк до 25.12.2010 року зі
сплатою річних 40%.

ОСОБА_4 отримав 7-ма траншами кредит на
загальну суму 928 583,189 грн. Додатковою
угодою №1 до кредитного договору від
25.12.2010 року збільшено строк дії кредиту
до 24 місяців та зменшено розмір
процентів до 31,55% річних. Додатковою
угодою №2 від 28.12.2011 року збільшено
строк дії кредиту до 25.12.2012 року та
зменшено проценти до 16,5% річних.

Оскільки ОСОБА_4 зобов'язання за
кредитним договором не виконує, а інші
відповідачі є поручителями за
виконання ОСОБА_4 зобов'язань за
кредитним договором, то позивач просив
позов задовольнити за рахунок усіх
відповідачів солідарно.

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із зустрічним позовом до КС
«Громада», в якій просив визнати
недійсними договори позики від 24.12.2009
року та 29.12.2009 року, посилаючись на те,
що вказаних позивачем кредитних коштів
не отримував, керівництво спілки
шляхом умовлянь змусило його
підписувати кредитні договори на
протязі 2009-2011 років у зв'язку з тим, що 24
вересня 2008 року КС "Громада" надала йому
кредит в сумі 357 000 грн., який він
зобов'язувався повернути до 20 вересня
2009 року, але своєчасно не повернув. З 29
грудня 2009 року по 22 серпня 2013 року
сплачував кредитну заборгованість
саме за договором від 24 вересня 2008 року.

У лютому 2014 року ОСОБА_12 звернувся до
суду із позовом до КС «Громада» про
визнання недійсним п.3.1 договору
поруки №421 від 29.12.2009 року в частині
зазначення дії договору поруки на
протязі трьох років після закінчення
зобов'язань позичальника та
поручителя перед кредитором, як такого,
що суперечить нормам права, та визнання
припиненим вказаного договору поруки
внаслідок збільшення без його згоди
обсягу відповідальності як поручителя
за виконання зобов'язань ОСОБА_4

У березні 2014 року з аналогічним позовом
щодо цього ж договору поруки звернувся
до суду ОСОБА_8

У березні 2014 року ОСОБА_9 звернувся до
суду із зустрічним позовом до КС, в
якому просив визнати недійсним з
аналогічних підстав п.3.1 договору
поруки №421/1п від 29.12.2009 року та визнати
цей договір припиненим.

Рішенням Новотроїцького районного
суду Херсонської області від 02.04.2014
року позов КС задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10 на користь
кредитної спілки "Громада"
заборгованість за кредитним договором
в сумі 826 349,39 грн., яка складається із
заборгованості за кредитом - 62 8677 грн. 27
коп. та заборгованості по процентам за
користування кредитом - 197 672 грн. 12 коп.

В решті позову відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_4 відмовлено.

Зустрічні позови ОСОБА_12, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 задоволено.

Визнано недійсним п.3.1 договору поруки
№421 від 29.12.2009 року та визнано
припиненим цей договір в частині
зобов'язань поручителів ОСОБА_12 і
ОСОБА_8

Визнано недійсним п.3.1 договору поруки
№421/1 від 29.12.2009 року та визнано
припиненим цей договір в частині
зобов'язань ОСОБА_9

Вирішено питання щодо судових витрат.

Рішення оскаржено ОСОБА_4 та КС
«Громада».

ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просив
рішення суду скасувати в частині
задоволеного первісного позову та в
частині відмови в задоволенні його
зустрічного позову і ухвалити в цій
частині нове рішення, яким відмовити КС
в задоволенні позову і задовольнити
його позовні вимоги, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, недоведеність
обставин, які суд вважав встановленими,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, неправильне
застосування норм матеріального і
процесуального права.

КС «Громада» в апеляційній скарзі
просила рішення суду скасувати,
ухвалити нове, яким первісний позов
задовольнити повністю, в задоволенні
зустрічних позовів відмовити,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невірну оцінку доказів,
неправильне застосування норм
матеріального права.

В судове засідання апеляційного суду
з'явилися представник КС «Громада»,
ОСОБА_11, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_11,
ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_8, ОСОБА_9

Інші особи, які приймають участь у
справі, в судове засідання не з'явилися,
про час і місце слухання справи
повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідача, осіб, які
з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційних скарг і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що скарги
задоволенню не підлягають.

З матеріалів справи вбачається, що 24
грудня 2009 року між кредитною спілкою
"Громада" та ОСОБА_4 укладено
Генеральний договір про кредитування
№8ГН. Відповідно до вказаного договору
КС "Громада" зобов'язувалась на протязі
дії договору - з 24 грудня 2009 року по 24
грудня 2013 року надавати ОСОБА_4 окремі
кредити з лімітом 1 000 000 грн., а останній
зобов'язувався повернути кредит та
сплатити проценти. 29 грудня 2009 року, в
межах дії договору №8ГН, між КС
"Громада" та ОСОБА_4 укладено кредитний
договір у формі кредитної лінії №421 на
суму 950 000 грн., сторони обумовили плату
за користування кредитом в розмірі 40 %
річних від суми залишку кредиту, з
кінцевим терміном повернення - 25 грудня
2010 року. На підставі додаткових угод до
кредитного договору № 421 ОСОБА_4
отримав кредит сімома траншами, а саме
29 грудня 2009 року у сумі 7456046 грн., 2
лютого 2010 року у сумі 29441 грн., 23 лютого
2010 року у сумі 18 445, 88 грн.. 1 березня 2010
року у сумі 30031, 30 грн., 29 квітня 2010 року у
сумі 33 446, 5 грн., 27 травня 2010 року у сумі
27160 грн., 30 червня 2010 року у сумі 34012, 50
грн., а всього 928 583 грн. 18 коп., що
підтверджується видатковими касовими
ордерами. Визначено графік повернення
кредитних коштів та процентів за
користування ними.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_4 за вказаним
кредитним договором №421, були укладені
договори поруки, а саме за №421 п від 29
грудня 2009 року між КС "Громада" та
ОСОБА_8, ОСОБА_12, за №421/1 п від 29 грудня
2009 року між КС "Громада" та ОСОБА_6,
ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_10 та за №421/2 від 25
січня 2011 року між КС "Громада" та ОСОБА_5
Пунктами 1.2., 1.3 вказаних договорів
встановлено, що поручитель та
позичальник відповідають як солідарні
боржники. Поручитель відповідає по
зобов'язаннях позичальника в повному
об'ємі: за повернення суми кредиту,
процентів за його користування.

25 грудня 2010 року між КС "Громада" та
ОСОБА_4 укладено додаткову угоду №1,
якою внесено зміни до п.1.3, 2.2, 3.4
кредитного договору №421, а саме
збільшено строк дії договору до 24
місяців та зменшено плату за
користування кредитом до 31,55 % річних,
встановлено графік погашення кредиту
та процентів. 28 грудня 2011 року між
вказаними особами укладено додаткову
угоду №2 якою внесено зміни до п.1.3, 2.2, 3.4
кредитного договору №421, а саме
збільшено строк дії договору, з
визначенням кінцевого терміну
повернення кредиту 25 грудня 2012 року та
зменшено плату за користування
кредитом до 16,5% річних.

З розрахунку заборгованості,
дослідженого в судовому засіданні,
вбачається, що станом на 23 грудня 2013 за
кредитним договором №421 від 29 грудня 2009
року мається заборгованість у сумі 826 349
грн. 39 коп., яка складається із
заборгованості за кредитом - 628677 грн. 27
коп. та заборгованості по сплаті
процентів - 197672 грн. 12 коп.

Враховуючи вищевказані положення ст. 526
ЦК, положення ч.І ст.554 ЦК України та
п.п.1.2, 1.3 договорів поруки №421 п, 421/Іп,
про солідарну відповідальність
боржника та поручителя перед
кредитором, суд дійшов висновку, що
позов КС "Громада" до ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10, як солідарних
боржників, є законним та обгрунтованим.

Що стосується позовів ОСОБА_9 ОСОБА_8 та
ОСОБА_12 про визнання договорів поруки
припиненими, суд зазначив наступне.

Відповідно до ч.І ст.559 ЦК України
порука припиняється у разі зміни
зобов'язання без згоди поручителя,
внаслідок чого збільшується обсяг його
відповідальності.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що
до припинення поруки призводять такі
зміни умов основного зобов'язання без
згоди поручителя, які призвели до
збільшення обсягу відповідальності
останнього. Збільшення
відповідальності поручителя внаслідок
зміни основного зобов'язання виникає в
разі: підвищення розміру процентів;
відстрочення виконання, що призводить
до збільшення періоду, за який
нараховуються проценти за
користування чужими грошовими коштами;
установлення (збільшення розміру)
неустойки; встановлення нових умов
щодо порядку зміни процентної ставки в
бік збільшення тощо.

Як встановлено судом, строк дії
кредитного договору №421 від 29 грудня 2009
року і який було забезпечено порукою
ОСОБА_9 ОСОБА_8, ОСОБА_12, становив 12
місяців, а саме до 25 грудня 2010 року.
Продовжуючи строк дії договору №421
після 25 грудня 2010 року, КС "Громада" не
інформувала вказаних поручителів про
таку зміну умов договору і вказана
обставина сторонами не оспорюється.

За таких обставин, суд вважав, що при
продовженні строку дії кредитного
договору №421 від 29 грудня 2009 року,
збільшився обсяг відповідальності
поручителів, оскільки збільшився
період, за який нараховувались
проценти за користування коштами. Така
ж правова позиція Верховного Суду
України викладена в постанові від 25
вересня 2013 року у справі № 6-97цс13, яка
відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є
обов'язковою для всіх судів України.

Враховуючи вищевикладене, а також
положення ст. 11 ЦПК України щодо
диспозитивності цивільного
судочинства, договори поруки №421 п від
29 грудня 2009 року між КС "Громада" та
ОСОБА_8, ОСОБА_12, та за №421/1п від 29 грудня
2009 року між КС "Громада" та ОСОБА_6,
ОСОБА_9, ОСОБА_7 та ОСОБА_10, за думкою
суду, припинилися з 25 грудня 2010 року в
частині зобов'язань ОСОБА_9 ОСОБА_8,
ОСОБА_12.

Згідно з ч.І ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу.

Пунктом 3.1 договорів поруки №421 п та
№421/1п передбачено, що договір поруки
діє протягом трьох років після
закінчення зобов'язань позичальником
та поручителем перед кредитором по
кредитному договору №421 від 29 грудня 2009
року.

Враховуючи положення ч. І ст. 559 ЦК
України про те, що порука припиняється
з припиненням забезпеченого нею
зобов'язання і законодавством не
передбачено можливості встановлювати
сторонами договору строків дії поруки
після припинення забезпеченого нею
зобов'язання, п.3.1, вказаних договорів
поруки щодо ОСОБА_9 ОСОБА_8, ОСОБА_12, суд
вважає необхідним визнати недійсними в
частині дії цього договору на протязі
трьох років після закінчення
зобов'язань позичальником та
поручителем перед кредитором.

За таких обставин суд дійшов висновку,
що позов КС "Громада" підлягає
задоволенню частково, а позови ОСОБА_9
ОСОБА_8, ОСОБА_12 підлягають задоволенню
в повному обсязі.

Стосовно позову ОСОБА_4 про визнання
договору недійсним суд зазначив
наступне.

Згідно ст.204 ЦК України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним

Відповідно до ч.І ст. 202 ЦК України
правочин - це дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Як зазначено вище підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог які встановлені
частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу.
(ч.І ст. 215 ЦК України)

Частиною третьою статті 203 ЦК України
передбачено, що волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.

Доводи ОСОБА_4 про те, що кредитний
договір №421 він підписав у зв'язку із
наявністю заборгованості за іншим
кредитним договором, при цьому грошові
кошти в суму 928 583 гри. не отримував, суд
вважає безпідставними, оскільки
відповідно до ч.І ст. 13, ч.І ст.627 ЦК
України особа здійснює свої цивільні
права вільно, на власний розсуд,
сторони є вільними в укладенні
договору.

Як вище встановлено судом, 29 грудня 2009
року між КС "Громада" та ОСОБА_4 укладено
кредитний договір №421 і вказаний факт
останнім не заперечується. З моменту
укладення оспореного договору ОСОБА_4
претензій з приводу процедури його
укладення чи змісту правочину не мав,
виконував умови договору тривалий час -
повертав кредитні кошти, що
підтверджується касовими ордерами, а з
позовом до суду про визнання цього
договору недійсним звернувся лише
після ініціювання КС "Громада" питання
про примусове стягнення кредитної
заборгованості. З показань свідка
ОСОБА_17 вбачається, що будь-якого
психічного тиску при укладені
правочину на ОСОБА_4 не здійснювалось,
останній займався
сільськогосподарським
підприємництвом, постійно
кредитувався у КС "Громада", у зв'язку з
чим, у неї не було підстав відмовляти
йому у вчиненні правочину.

Показання свідка ОСОБА_5 про те, що
кредитні кошти за договором №421 ОСОБА_4
не отримував, з врахуванням вимог ч.І
ст.218 ЦК України, не є допустимим
доказом, до її показань про здійснення
психологічному тиску на останнього,
суд ставиться критично, оскільки вона
являється дружиною ОСОБА_4, крім того
присутньою при укладені оспореного
кредитного договору не була.

Надана в судовому засіданні довідка,
про перебування ОСОБА_4 на лікуванні в
період підписання договору №421 від 29
грудня 2009 року, не вказує на здійснення
відносно нього психологічного тиску з
метою примушування до укладення
вказаного договору, як і довідка про
перебування на обліку у лікаря
психіатра, у зв'язку з чим вони, в межах
заявлених вимог, за думкою суду, не є
належними доказами.

Відповідно до ч.І ст. 60 ЦПК України
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

На думку суду, ОСОБА_4 не надано доказів
щодо застосування з боку представника
КС "Громада" або іншої особи психічного
тиску відносно нього при укладенні
кредитного договору №421 від 29 грудня 2009
року.

За таких обставин, в задоволенні позову
ОСОБА_4 суд відмовив за недоведеністю.

Такі висновки суду відповідають
обставинам справи, підтверджуються
дослідженими доказами, ґрунтуються на
вимогах закону.

Рішення ухвалено судом з додержанням
норма матеріального і процесуального
права, тому підстав для його скасування
не вбачається.

Доводи апеляційної скарги КС про
помилковість висновку суду про
збільшення обсягу відповідальності
поручителів з посиланням на
відповідний розрахунок фактичного
зменшення зобов'язань ОСОБА_4 /а.с. 141/ до
уваги не приймаються, оскільки
поручителі, (зокрема позивачі за
зустрічним позовом), згоди на сплату
будь-яких процентів ОСОБА_4 після 25.10.2010
року не давали.

Безпідставними є також посилання КС на
відповідність п.3.1 оспорюваних
договорів вимогам ст.ст.252,253 ЦК України,
які містять визначення строку та
терміну, початок перебігу строку,
оскільки судом вимога про визнання
цього пункту задоволено не на підставі
вказаних норм права, а у зв'язку з
неможливістю існування
забезпечувального зобов'язання після
закінчення строку дії основного
зобов'язання, як це передбачено ч. 1 ст.
559 ЦК України.

Колегія суддів не приймає також до
уваги доводи апеляційної скарги
ОСОБА_4, оскільки вони були предметом
дослідження судом першої інстанції та
додаткової перевірки і правового
аналізу не потребують, оскільки при їх
дослідженні і оцінці судом були
дотримані норми матеріального і
процесуального права, ці доводи
зводяться до переоцінки доказів та
незгоди апелянта з висновком суду щодо
їх оцінки.

Безпідставними є також доводи ОСОБА_4
про незаконність рішення щодо
солідарної відповідальності інших
поручителів, для яких п.3.1 кредитних
договорів також має бути визнаний
недійсним, оскільки ці доводи
суперечать принципу диспозитивності
цивільного процесу. Зокрема, інші
поручителі вимог про визнання
недійсним цього пункту та припинення
поруки щодо себе не заявляли.

Підстав для перевірки правильності
одночасного солідарного стягнення
заборгованості за кредитним договором
з відповідачів за первісним позовом
апеляційні скарги не містять, а згідно
ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду
справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги.

Керуючись ст.ст.303,308,315, п.1 ч.1 ст. 307
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_4 та
кредитної спілки «Громада» відхилити.

Рішення Новотроїцького районного
суду Херсонської області від 2 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

З оригіналом згідно:

Копія ухвали оформлена 26 травня 2014
року

Ухвала набрала законної сили 26 травня
2014 року

Суддя:
І.В. Цуканова

Секретар судового засідання:
О.О.Благовещенська