У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2014 р. м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Попович О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2,
подану представником ОСОБА_3, на
рішення Харківського районного суду
Харківської області від 12 грудня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 28 квітня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про стягнення боргу за
договором позики; за зустрічним
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання
договору позики та договору іпотеки
недійсною,

в с т а н о в и л а:

12 серпня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення
з останньої суму боргу за договором
позики від 02 листопада 2010 року в
розмірі 58 530,67 грн, неустойку у вигляді
штрафу за невиконання зобов'язання за
договором позики в розмірі 423 500 грн та
судові витрати.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_4 подала
зустрічний позов в якому просила
визнати договір позики та договір
іпотеки від 02 листопада 2010
року недійсними, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що договори укладені з
порушенням вимог законодавства в
частині змісту.

Рішенням Харківського районного суду
Харківської області від 12 грудня 2013
року позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
суму боргу за договором позики від 02
листопада 2010 року, з урахуванням
встановленого індексу інфляції та 3%
річних від простроченої суми, в розмірі
12 270, 82 грн. Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_2 суму процентів за договором
позики від 02 листопада 2010 року в
розмірі 6 920,08 грн. Стягнути з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 суму штрафу за
договором позики від 02 листопада 2010
року в розмірі 6000 грн.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання договору
позики та договору іпотеки недійсними,
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 24 квітня 2014 року рішення
Харківського районного суду
Харківської області від 12 грудня 2013
року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
процесуального права, просить
скасувати оскаржувані судові рішення в
частині задоволення позовних вимог, в
цій частині передати справу на новий
судовий розгляд до суду першої
інстанції. В іншій частині судові
рішення залишити без змін.

Вивчивши касаційну скаргу вважаю, що у
відкритті касаційного провадження
слід відмовити, оскільки касаційна
скарга є необґрунтованою і викладені в
ній доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК
України підставами для касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного
провадження, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. 328 ЦПК України

у х в а л и л а :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2, подану
представником ОСОБА_3, на рішення
Харківського районного суду
Харківської області від 12 грудня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 28 квітня 2014
року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я
О.В. Попович