Провадження № 2/755/219/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Бондар О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Заступника прокуратури м. Києва в інтересах держави в особі: Іпотечного центру в м.Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву» до ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним та стягнення безпідставно отриманих коштів, -

в с т а н о в и в:

В червні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним та стягнення безпідставно отриманих коштів посилаючись на те, що прокуратурою міста Києва проведено перевірку та встановлено, що на підставі п.4.2 розпорядження Дніпровської РДА у м. Києві №167 від 21.04.2010 року ОСОБА_1 прийнято на квартирний облік за категорією «висновок ЛКК 39», порядок забезпечення житлом - позачерговий та включено до списку осіб на надання житла з оплатою 70% його вартості. Між Іпотечним центром та ОСОБА_1 24.11.2010 року укладено договір про управління коштами для будівництва (придбання) доступного житла за державної підтримки, за умовами якого відповідачу було надано державну підтримку в сумі 204104 грн. (30%) для будівництва квартири НОМЕР_1, площею 85,15/44,94 кв.м. по АДРЕСА_1. Медичний висновок № 2684 від 05.08.2009 року, який разом з заявою був підставою для прийняття розпорядження Дніпровської РДА у м. Києві №167 від 21.04.2010 року, ОСОБА_1 не видавався, а тому на підставі подання прокуратури міста Києва №07/1/1-95вих.13 від 21.03.2013 розпорядженням Дніпровської РДА у м.Києві від 04.04.2013 року № 164 п.4.2 розпорядження Дніпровської РДА у м. Києві №167 від 21.04.2010 року було скасовано. Тому просив суд визнати недійсним договір про управління коштами для будівництва (придбання) доступного житла за державної підтримки від 24.11.2010 року, укладений між Іпотечним центром в місті Києві та Київської області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву та ОСОБА_2; стягнути з відповідача безпідставно отримані збитки в сумі 408208 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги збільшив та пояснив, що відповідачем шляхом обману укладено договір про управління коштами для будівництва (придбання) доступного житла за державної підтримки від 24.11.2010 року та безпідставно за державної підтримки набуто квартиру АДРЕСА_1, а тому договір підлягає визнанню недійсним, а відповідач повинен повернути Іпотечному центру безпідставно отримані кошти в сумі 1278229 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що відповідач перебував за загальній черзі. Скасування розпорядження, яким ОСОБА_1 прийнято на квартирний облік за категорією «висновок ЛКК 39», порядок забезпечення житлом - позачерговий та включено до списку осіб на надання житла з оплатою 70% його вартості не є підставою для визнання договору недійсним, оскільки перебування на загальній черзі дає підстави для укладення договору на придбання квартири з державною підтримкою 30% на 70%.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, 24.11.2010 року між Іпотечним центром в м.Києві та Київський області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» (надалі Іпотечний центр) та ОСОБА_1 був укладений договір про управління коштами для будівництва (придбання) доступного житла за державної підтримки (а.с.6-10).

За цим договором ОСОБА_1 (за рахунок власних коштів) спільно з Іпотечним центром (за рахунок бюджетних коштів) здійснюють фінансування будівництва (придбання) для громадянина Обєкту фінансування у Обєкті будівництва у порядку передбаченому цим договором.

Пунктом 1.8 вказаного договору передбачено, що державна підтримка надається у розмірі 204104 грн.; частка грошових коштів Громадянина, необхідних для будівництва (придбання) доступного житла за державної підтримки, становить 553731 грн., а також суми винагороди (відшкодування) за обслуговування коштів, становить 0,7 відсотка вартості договору 5305 грн., яка вноситься першочергово на власний поточний рахунок згідно п. 1.9 договору.

З матеріалів справи та пояснень представників сторін вбачається, що умови договору сторонами були повністю виконані і внаслідок виконання договору ОСОБА_1 разом зі своєю сім'єю отримав у власність по 1/4 частині квартири АДРЕСА_1 (а.с.65).

Наполягаючи на позові представник позивача в судовому засіданні пояснив, що вказаний договір повинен бути визнаний недійсним, оскільки на час укладання договору ОСОБА_1 було достовірно відомо про те, що він не відноситься до категорії осіб, які потребують поліпшення житлових умов з підстав, визначених п.3 ст. 34 ЖК України, п.п.3 п.13 Правил, не мав права на придбання житла на пільгових умовах, однак умисно надав неправдиві документи, які стали підставою для отримання квартири, що є введенням в оману Іпотечного центру.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 згідно з розпорядженням Дніпровської районної державної адміністрації в м.Києві № 728 від 30.10.1992 року (а.с.28) перебуває на квартирному обліку на загальних підставах з 23.06.1980 року.

Розпорядженням № 167 від 21.04.2010 року було внесено зміни в облікову справу № 1240Б, відповідно до яких вважати на квартобліку родину з 4 осіб родини ОСОБА_1; категорія обліку висновок ЛКК 39, порядок забезпечення житлом - першочерговий (а.с.24).

Постановою КМУ № 140 від 11.02.2009 року, якою затверджено Порядок забезпечення громадян доступним житлом, визначено, що право на державну підтримку мають громадяни, які перебувають на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, та визначені центральними органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які ведуть зазначений облік, такими, що мають право на доступне житло.

Відповідно до Постанови КМУ № 509 від 09.06.2010 року, якою затверджено Порядок використання у 2010 році коштів Стабілізаційного фонду для забезпечення житлом громадян…. вбачається, що бюджетні кошти у сумі 390000 тис. грн., у тому числі відповідно до постанови КМУ від 07.04.2010 року № 292 «питання використання коштів Стабілізаційного фонду для забезпечення житлом військовослужбовців» спрямовуються на безповоротній основі з урахуванням Порядку використання коштів Стабілізаційного фонду, затвердженого постановою КМУ від 11.03.2009 року № 289 на, зокрема, надання державної підтримки для будівництва (придбання) доступного житла громадянам, які перебувають на обліку як такі, що потребують поліпшення житлових умов.

Листом відділу обліку і розподілу житлової площі було повідомлено Іпотечний центр, що враховуючи термін перебування на загальній черзі, перенаселеність займаної жилої площі та письмової згоди на сплату 50 % вартості квартири у будинку - новобудові, пропонується кандидатура ОСОБА_1 для надання житлової площі відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 17.04.2009 року № 437 «Про затвердження Порядку передачі квартир для багатодітних сімей та інших пільгових категорій громадян, які перебувають на квартирному обліку, з оплатою 50 відсотків вартості квартир» з урахуванням житлової площі, яка належить родині на праві приватної власності (а.с.23).

З довідки № 26 від 18.11.2010 року, виданої Дніпровською районною у м.Києві державною адміністрацією вбачається, що Дніпровська районна у м.Києві державна адміністрація підтвердила, що ОСОБА_1 перебуває на обліку з 23.06.1980 року та потребує поліпшення житлових умов; включений для участі у програмі «Доступне житло» (пільгова програма змішаного фінансування із залученням коштів черговиків « 50/50, 60/40, 70/30», в разі отримання квартири (поліпшення житлових умов) згідно з вимогами чинного законодавства він буде знятий з обліку (а.с.11).

Відповідно до п.1 ст. 34 ЖК України, потребуючим поліпшення житлових умов визнаються громадяни, зокрема: забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановленому Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок.

Враховуючи, що ОСОБА_1 отримав квартиру за програмою « 70/30», то подання ним до відділу обліку і розподілу житлової площі даних, які не відповідають дійсності щодо отримання права на поліпшення житлових умов відповідно до п.3 ст. 34 ЖК України, не могло вплинути на його право на отримання спірної квартири.

Постановою ПВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009 року пунктом 20 роз'яснено, що правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу у діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження того, що договір про управління коштами для будівництва (придбання) доступного житла за державної підтримки було укладено Іпотечним центром під впливом обману і тому він підлягає визнанню судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього кодексу.

Відповідно до частин 1-3, 5 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

З урахуванням викладеного, виходячи із фактичних обставин справи, встановлених судом, зокрема, спірний правочин був спрямований на набуття цивільних прав та обов'язків, сторони спірного правочину були наділені необхідним обсягом цивільної дієздатності, їх волевиявлення було вільним та відповідало їх внутрішній волі, крім того, правочин був спрямований на реальне настання наслідків, обумовлених ним, суд не приймає позицію позивача і знаходить, що позов щодо визнання недійсним договору про управління коштами для будівництва (придбання) доступного житла за державної підтримки є безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає.

Оскільки судом відмовлено в задоволенні позову в частині визнання правочину недійсним також відсутні підстави для стягнення безпідставно отриманих збитків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 203, 215 ЦК України, ст. 34 ЖК України, Постановою ПВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В позові Заступника прокуратури м. Києва в інтересах держави в особі: Іпотечного центру в м.Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву» до ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним та стягнення безпідставно отриманих коштів відмовити.

До суду може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його проголошенні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя