Справа № 412/1576/14-ц
УХВАЛА

07 березня 2014 року
м.
Краснодон.

Краснодонський міськрайонний суд
Луганської області у складі:
головуючого судді Смирнова В.В., при
секретарі Чукавової А.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні, в залі
суду в м. Краснодоні скаргу КП
"Водоканал" на дії державного виконавця
ВДВС Краснодонського МРУЮ,

В
С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду зі скаргою,
в обґрунтування якої вказав, що 03.12.2013
року Краснодонським міськрайонним
судом був виданий судовий наказ №
412/9946/13-ц про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2
та ОСОБА_3 на користь КП "Водоканал"
заборгованості за послуги питного
водопостачання та водовідведення у
сумі 3638,33 грн. та судових витрат у
розмірі 114,70 грн. 27.01.2014 року заявником
подана заява до ВДВС Краснодонського
МРУЮ про відкриття виконавчого
провадження, у якій вказані ПІБ, дата
народження, паспортні дані боржника.
Постановою ВДВС Краснодонського МРУЮ
від 28.01.2014 року заявнику було
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження з тих підстав, що у
виконавчому документі не зазначено
ідентифікаційного номеру боржника. З
такими діями ВДВС Краснодонського МРУЮ
заявник не згоден, вважає їх
незаконними, оскільки в порядку п. 3 ч. 3
ст. 11 Закону України "Про виконавче
провадження" державний виконавець
самостійно може звернутися до
відповідного органу з запитом про
надання ідентифікаційного номеру
особи. У зв'язку з наведеним, заявник
просить суд визнати дії державного
виконавця ВДВС Краснодонського МРУЮ
неправомірними та зобов'язати
державного виконавця відкрити
виконавче провадження по примусовому
виконанню вказаного судового наказу.

Представник КП "Водоканал" за
довіреністю Лупанов П.В. надав суду
письмову заяву, якою підтримав вимоги
за скаргою, просив суд їх задовольнити.

Від начальника ВДВС Краснодонсього
МРУЮ Рожнова М.С. надійша заява, якою
він просив розглянути справу за його
відсутності. Також, надав письмові
заперечення проти вимог заявника, у
яких просив відмовити у задоволення
скарги та зазначив, що у заяві про
відкриття виконавчого провадження КП
"Водоканал" не зазначив відомості, що
ідентифікують боржника, а також, не
надав відомості про ідентифікаційний
номер боржника чи його відсутність.
Відмова ВДВС Краснодонсього МРУЮ у
відкритті виконавчого провадження
ґрунтується на положеннях ч. 3 ст. 18, п. 6
ст. 26 Закону України "Про виконавче
провадження", Положенні ДВС України №
3-14/32/1036 від 29.08.2013 року та ст. 6 розділу 1
Закону України "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
вдосконалення та спрощення процедури
державної реєстрації земельних
ділянок та речових прав на нерухоме
майно".

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що 03.12.2013 року
Краснодонським міськрайонним судом
був виданий судовий наказ № 412/9946/13-ц
про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на користь КП "Водоканал"
заборгованості за послуги питного
водопостачання та водовідведення у
сумі 3638,33 грн. та судових витрат у
розмірі 114,70 грн. (а.с. 16, 19, 20). У вказаному
виконачому документі зазначені дати
народження, паспортні дані та адреса
боржників.

27.01.2014 року предствником КП
"Водоканал" були подані заяви до ВДВС
Краснодонського МРУЮ про відкриття
виконавчого провадження, у якій
вказані ПІБ, дати народження, паспортні
дані та адреса боржників (а.с. 8-10, 15, 17, 19).

Постановами ВДВС Краснодонського
МРУЮ від 28.01.2014 року було відмовлено у
відкритті виконавчого провадження з
тих підстав, що у виконавчому документі
не зазначено ідентифікаційного номеру
боржників з посиланням на ч. 3 ст. 18, п. 6
ст. 26 Закону України "Про виконавче
провадження", Положення ДВС України №
3-14/32/1036 від 29.08.2013 року та ст. 6 розділу 1
Закону України "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
вдосконалення та спрощення процедури
державної реєстрації земельних
ділянок та речових прав на нерухоме
майно" (а.с. 3-4а, 15, 17, 19).

Дані постанови КП "Водоканал" були
отримані 12.02.2014 року (а.с. 5-7).

У якості прикладу представником
ВДВС Краснодонського МРУЮ були надані
суду копії судових рішень по
аналогічних справах (а.с. 24-31).

Дослідивши обставини справи, суд
встановив, що спеціальним законом, який
визначає умови і порядок виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), що підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, є Закон України "Про виконавче
провадження" від 21.04.1999 року № 606-ХІV
(надалі - Закон № 606-ХІV).

Так, згідно з ч. 1 ст. 6 Закону № 606-ХІV,
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону №
606-ХІV, у виконавчому документі повинні
бути зазначені повне найменування (для
юридичних осіб) або ім'я (прізвище,
власне ім'я та по-батькові) (для
фізичних осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також, інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які
ідентифікують стягувача та боржника чи
можуть сприяти примусовому
виконанню, зокрема, дата народження
боржника та його місце роботи
(для фізичних осіб), місцезнаходження
майна боржника, рахунки стягувача та
боржника тощо.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-ХІV,
державний виконавець з метою захисту
інтересів стягувача може самостійно
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі,
конфіденційну.

Тобто, у разі не зазначення
індивідуального ідентифікаційного
номера (реєстраційного номеру
облікової картки платника податків) у
рішенні суду, судовому наказі, згідно
із п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-ХІV, державний
виконавець може самостійно звернутися
до відповідного органу державної
податкової служби із запитом про
витребування довідки про
індивідуальний ідентифікаційний номер
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків) боржника.

Відповідно до ст. 98 ЦПК України, заява
про видачу судового наказу подається в
суд у письмовій формі та повинна бути
містити: 1) найменування суду, в який
подається заява; 2) ім'я (найменування)
заявниа та боржника, а також ім'я
(найменування) представника заявника,
якщо заява подається представником,
їхнє місце проживання або
місцезнаходження; 3) вимоги заявника і
обставини, на яких вони ґрунтуються; 4)
перелік документів, що додаються до
заяви.

Зазначені норми не містять вимог
щодо наявності у процесуальних
документах і судових рішеннях
інформації про індивідуальний
ідентифікаційний номер (реєстраційний
номер облікової картки платника
податків) осіб, які беруть участь
справі.

Відмовляючи у відкритті виконавчого
провадження, державний виконавець не
врахував, що стягувач самостійно
обмежений правами отримати
конфіденційну інформацію щодо
боржника. Отримання такої інформації
судом у рамках наказного провадження
та після завершення розгляду справи і
видачі виконавчого листа, законом не
передбачена.

Крім того, згідно зі ст. 32 Конституції
України, ст. 302 ЦК України, ніхто без
згоди особи не може збирати та
поширювати конфіденційну інформацію
про неї чи її персональні дані.

Таким чином, у суду чи заявника
відсутні можливості без згоди
боржника, який не викликався до суду,
отримати дані, про які в своїй
постанові зазначив державний
виконавець.

У ч. 1 ст. 82 Закону України "Про
виконавче провадження" від 21.04.1999 року
№ 606-ХІV зазначено, що рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця та
інших посадових осіб державної
виконавчої служби можуть бути
оскаржені стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) до начальника відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

У відповідності зі ст. 383 та ч. 1, 2 ст. 384
ЦПК України сторони виконавчого
провадження мають право звернутися до
суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи. Скаргу може бути подано до
суду безпосередньо або після
оскарження рішення, дії або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби до начальника
відповідного відділу державної
виконавчої служби. Скарга подається до
суду, який видав виконавчий документ.

В силу ст. 387 ЦПК України, за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність були
прийняті або вчинені відповідно до
закону, в межах повноважень
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби і права чи свободи заявника не
було порушено, суд постановляє ухвалу
про відмову в задоволенні скарги. У
разі встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

На підставі наведеного, суд
приходить до висновку, що дії
державного виконавця ВДВС
Краснодонського МРУЮ щодо відмови КП
"Водоканал" у відкритті виконаачого
провадження з примусового виконання
судового наказу № 412/9946/13-ц від 03.12.2013
року є неправомірними, у зв'язку з чим
вважає за необхідне задовольнити
вимоги за данною скаргою та зобов'язати
ВДВС Краснодонського МРУЮ відкрити
виконавче провадження по примусовому
виконанню вказаного судового наказу.

Керуючись ст. 10, 11, 209, 214, 215, 218, 386, 387 ЦПК
України, Законом України "Про виконавче
провадження", суд,

У ХВ А Л И В :

Скаргу КП "Водоканал" на дії
державного виконавця ВДВС
Краснодонського МРУЮ задовольнити.

Визнати неправомірними дії ВДВС
Краснодонського МРУЮ щодо відмови КП
"Водоканал" у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
судового наказу № 412/9946/13-ц від 02.12.2013
року, виданого Краснодонським
міськрайонним судом Луганської
області.

Зобов'язати ВДВС Краснодонського
МРУЮ відкрити виконавче провадження по
примусовому виконанню судового наказу
№ 412/9946/13-ц від 03.12.2013 року, виданого
Краснодонським міськрайонним судом
Луганської області.

На ухвалу може бути подана
апеляційна скарга протягом п'яти
днів з дня проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
ухвали, можуть подати апеляційну
скаргу протягом п'яти днів з дня
отримання копії цієї ухвали в
апеляційний суд Луганської області
через Краснодонський міськрайонний
суд Луганської області.

Головуючий

Смирнов В.В.