УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2014 року м. Мукачево Справа №303/6510/14-ц 2/303/3479/14

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Кость В.В., розглянувши клопотання публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» про забезпечення позову у справі

за позовом публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк»

до відповідача (1) ОСОБА_1, яка також діє від імені ОСОБА_2

до відповідача (2) ОСОБА_3, який також діє від імені ОСОБА_2

до відповідача (3) ОСОБА_4

про звернення стягнення на предмет іпотеки, надання права доступу до предмету іпотеки та виселення,

ВСТАНОВИВ:

Позивачем заявлено клопотання про забезпечення вищевказаного позову, шляхом передання в управління банківській установі домоволодіння №7 по вул. Леніна в с. Давидково Мукачівського району, а також земельної ділянки, площею 0,1764 га., що знаходиться по вул. .Леніна, №7 «а» в с. Давидково Мукачівського району, які належать ОСОБА_3, з метою забезпечення ПАТ «ВіЕс Банк» права управителя, щодо:

- вільного доступу представників управителя та інших осіб визначених управителем до майна, що передано в управління;

- укладання договорів оренди майна переданого в управління з третіми особами;

- розпорядження коштами, отриманими за результатами управління майном;

- укладення договорів відповідального зберігання майна, що передається в управління з третіми особами;

- представляти інтереси в усіх установах чи підприємствах незалежно від організаційної форми та підпорядкування з питань повязаних з замовленням, посвідченням, отриманням необхідних документів (в тому числі у відповідній райдержадміністрації, в органах місцевого самоврядування, в банківських установах, житлово-комунальних органах, в органах державної пожежної охорони, в органах газопостачання, у відповідному структурному підрозділі енергозабезпечувальної установи, в органах зв»язку, водоканалу та інших підприємствах, установах та організаціях) з питань, що стосуються належного здійснення управління майном, передачу в оренду, забезпеченням майна електроенергією, водо-та газопостачанням, телефонним звязком;

- здійснення реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень ( в тому числі але не виключно права власності, інших речових прав, обтяжень речових прав тощо, щодо їх виникнення, припинення, переходу, зміни тощо) підписувати і подавати заяви про надання витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про державну реєстрацію припинення іпотеки та про державну припинення обтяження нерухомого майна;

- володіння, користування і розпоряджатися майном у встановлених чинним в Україні законодавством та цим Договором;

- надання інших прав, які необхідні для здійснення належного управління майном.

Як на підставу для задоволення заяви представник банківської установи посилається на те, що відповідач навмисно не здійснює виконання зобовязань за іпотечними договорами та користується майном, однак не дає можливості перевірити стан, в якому воно перебуває. Крім того існує реальна загроза неналежних умов збереження та користування предметами іпотеки з порушенням технічних вимог і правил безпеки, необхідних і достатніх для збереження належних експлуатаційних та якісних характеристик предметів іпотеки, що спричиняє втрату вартості всупереч інтересам іпотекодержателя, що суперечить умовам викладених у договорах іпотеки.

По відношенню до поданої заяви суд виходить з того, що згідно з приписами частини другої ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Аналіз змісту заяви позивача свідчить про відсутність у ній фактичних даних, які б безпосередньо свідчили про необхідність застосування судом заходів для забезпечення позову та існування реальної загрози з відчуження спірного обєкта нерухомості чи його пошкодження відповідачами.

Наведені позивачем у заяві обставини щодо перешкод з боку іпотекодавця у доступі до заставленого майно, є документально непідтвердженими. У випадку наявності таких доказів, позивач вправі повторно звернутися до суду з відповідною заявою.

На час винесення даного процесуального документу, суд, за відсутності таких фактичних даних, які повинні зазначатися в заяві з урахуванням положень п. 3 частини другої ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України, позбавлений можливості обєктивно вирішити вимоги за заявою.

Вирішення заяви по суті за такої ситуації, не може вважатися обєктивним, при наявності у заявника доказів, які б підтверджували вказані ним обставини.

Вищезазначене є підставою для повернення клопотання заявнику на підставі частини восьмої ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України.

Крім того, суд звертає увагу заявника на те, що застосування такого заходу забезпечення позову, до вирішення по суті позовних вимог банківської установи, є неприпустимим, оскільки зазначене в клопотанні прохання фактично є самостійною позовною вимогою.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Клопотання публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» про забезпечення позову повернути особі, яка його подала.

2. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Кость