Справа № 697/589/14-ц
№ пров. 2/697/229/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року

Канівський міськрайонний суд
Черкаської області в складі:

головуючого судді Бурлака О.В.

за участю секретаря с/з Мусієнко К.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Каневі, Черкаської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа:
Канівський районного сектор
управління ДМС України в Черкаській
області про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням та зняття з реєстрації
місця проживання,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся в Канівський
міськрайонний суд з позовом до ОСОБА_3,
третя особа: Канівський районний
сектор управління ДМС України в
Черкаській області про визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням та зняття з
реєстрації місця проживання. В
позовній заяві вказав, що він є
власником житлового будинку АДРЕСА_1,
що підтверджується технічним
паспортом на домоволодіння та
будинковою книгою. Крім того, в його
будинку зареєстрований, але не
проживає ОСОБА_3. На адресу позивача
надходять листи на ім'я відповідача
погрожувального характеру з установ
банку, яким останній заборгував.
Будь-якої домовленості про збереження
за відповідачем житлової площі за
період його не проживання не існує.
Просить суд визнати ОСОБА_3 таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням - житловим будинком
АДРЕСА_1, зняти з реєстрації місця
проживання у Канівському РС ДМС
України в Черкаській області ОСОБА_3 за
адресою: АДРЕСА_1, та стягнути з
відповідача судові витрати.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 та
його представник - адвокат ОСОБА_4 не
з'явилися, надали до суду заяву згідно
якої позов підтримують повністю,
просять справу розглядати у їх
відсутність (а.с.49).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, хоча був належним чином
повідомленим про час та місце розгляду
справи, через оголошення в пресі.
Повідомлення про причину неявки в
засідання відповідача до суду не
надійшло, а тому суд вважає за можливе
відповідно до п.4 ст. 169 ЦПК України
провести заочний розгляд справи на
підставі наявних у справі доказів,
враховуючи, що позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Представник третьої особи - Канівський
районний сектор управління ДМС України
в Черкаській області - Заболотських
В.В., який діє на підставі довіреності
від 08.01.2014 року (а.с.32) в судове засідання
не з'явився, про день та час розгляду
справи був повідомлений належним
чином, його неявка не перешкоджає
розгляду справи.

Суд, вивчивши матеріали справи,
вислухавши пояснення позивача, вважає,
що позов підлягає до часткового
задоволення.

Судом встановлено та вбачається з
матеріалів справи, зокрема, технічного
паспорту на житловий будинок, що
позивач ОСОБА_2 є власником будинку
АДРЕСА_1 (а.с.12-17).

З акту від 09.01.2014 року (а.с.8) вбачається,
що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживає в
АДРЕСА_1 з 20.05.2013 року по даний час.

Згідно ст. 41 Конституції України та ст.1
Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, до якої Україна приєдналася в
1997 році відповідно до Закону України
від 17 липня 1997 року № 475-ВР "Про
ратифікацію Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод 1950 року,
Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7
та 11 Конвенції" закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб (ст.316, 317, 319, 321 ЦК
України).

Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику право вимагати
усунення, будь-яких порушень його прав,
хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння. Способи
захисту права власності передбачені
нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України,

Об'єктом права власності особи може
бути, зокрема, житло - житловий будинок,
садиба, квартира (ст. 379, 382 ЦК України).

Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст.383 ЦК України та
ст.150 ЖК України, які передбачають право
власника використовувати житло для
власного проживання, проживання членів
сім'ї, інших осіб і розпоряджатися
своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до положень ст. 156 ЖК України
та ст. 405 ЦК України право члена сім'ї
власника житла, який не є його
співвласником, на користування цим
житлом обумовлено наявністю сімейних
відносин із власником і спільним із ним
проживанням у ньому.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування житлом у разі відсутності
його без поважних причин понад один
рік, якщо інше не встановлено
домовленістю між ним і власником, або
законом.

В ст.47 Конституції України закріплено,
що ніхто не може бути примусово
позбавлений житла інакше, як на
підставі закону за рішенням суду. Ст. 9
Житлового кодексу УРСР визначає, що
ніхто не може бути виселений із
займаного приміщення або обмежений у
праві користування ним інакше, ніж з
підстав і в порядку, визначених
законом.

В п. 53 Правових позицій судової колегії
Верховного Суду України висловлених в
зв'язку з аналізом причин перегляду
судових рішень у цивільних справах у 1996
році від 01.12.1997р. роз'яснено, що при
вирішенні спорів, пов'язаних з
користуванням жилими приміщеннями в
будинках і квартирах, належних
громадянам на праві приватної
власності (про виселення, право
користування тощо), слід виходити з
норм глави 6 розділу III Житлового
кодексу України про користування
жилими приміщеннями в будинках
(квартирах) приватного житлового фонду.

Згідно зі ст. 71 Житлового кодексу
України за тимчасової відсутності
наймача або членів його сім'ї за ними
зберігається житлове приміщення
протягом шести місяців. В разі, якщо
наймач або члени його сім'ї з поважних
причин були відсутні понад шість
місяців, цей строк, за заявою
відсутнього, може бути продовжено
наймодавцем, а у випадку виникнення
спору - судом.

В судовому засіданні з достовірністю
встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не
проживає в спірному житловому будинку
вже понад шість місяців, що
підтверджується актом голови
вуличного комітету від 09.01.2014 року
(а.с.8).

Відповідно до ст. ст. 319, 391 Цивільного
кодексу України власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд і має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.7 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання» від 11 грудня 2003року № 1382-IV -
зняття з реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення прав власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Виходячи зі змісту ст. 30,35,36,118 ЦПК
України, а також загальних засад
цивільного судочинства, треті особи,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору не можуть бути
зобов'язанні до вчинення певних дій, а
тому позовні вимоги в частині зняття з
реєстрації відповідача необхідно
залишити без задоволення.

Суд вважає за необхідне застосувати
вимоги ст. 217 ЦПК України встановити
порядок виконання цього рішення суду,
зокрема, вказавши що дане рішення є
підставою для зняття особи з
реєстрації за місцем мешкання.

Таким чином, суд дійшов висновку про
часткову обґрунтованість позовних
вимог та можливість їх часткового
задоволення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд
вважає за необхідне покласти на
відповідача ОСОБА_3 сплату судових
витрат по справі у вигляді судового
збору в сумі 243,60 грн., які сплачені
позивачем при подачі позову до суду.

Керуючись ст.ст.10,60,88, 212-215, 224-228 ЦПК
України, ст.ст.71,72 ЖК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа:
Канівський районного сектор
управління ДМС України в Черкаській
області про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням та зняття з реєстрації
місця проживання - задовольнити
частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1,
останнє відоме місце проживання:
АДРЕСА_1, таким, що втратив право
користуватися жилим приміщенням, а
саме будинком АДРЕСА_1.

Встановити порядок виконання рішення
суду, яким зазначити, що воно є
підставою для управління Державної
міграційної служби України в
Черкаській області для зняття ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за
адресою АДРЕСА_1, як такого, що втратив
право користування цим будинком.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1,
останнє відоме місце проживання:
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4
судові витрати по справі у вигляді
судового збору в сумі 243 (двісті сорок
три) грн. 60 коп., сплаченні останнім при
подачі позову до суду.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Головуючий
О . В . Бурлака