Справа №
№ пров. 2/697/297/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2014 року

Канівського
міськрайонного суду Черкаської
області

в складі головуючого - судді
Штих К.М.

при секретарі
Десятник О.А.

позивача
ОСОБА_1

представника позивача
адвоката ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

представника відповідача
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Каневі справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості

В С Т А Н
О В И В :

Позивач звернувся з позовом в суд до
відповідача про стягнення
заборгованості, посилаючись на те, що
між ним та відповідачем у 2006 році була
досягнута усна домовленість по
здійсненню ремонту даху на приміщенні
магазину, яке належить ОСОБА_1 -
позивачу та розташоване за адресою по
АДРЕСА_1. При укладенні усної
домовленості відповідач запевнив, що
роботи виконає якісно та вчасно. 15.07.2012
року після пориву вітру
відремонтований відповідачем дах із
вказаного приміщення зірвало та
скинуло на сусіднє приміщення магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_4» по АДРЕСА_2, яке належить
ОСОБА_5, та пошкодило дах і цього
магазину. Позивач та відповідач усно
погодили між собою, що витрати на
відновний ремонт дахів на магазинах
поділять порівну між собою, оскільки
коштів у відповідача не було, то він -
позивач сплатив власнику магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_4» всю суму по
виставленому ним кошторису з умовою, що
відповідач поверне позивачу половину
коштів, як і домовлялися, а по магазину
позивача: - позивач за свої кошти купує
матеріали, а відповідач своїм коштом
виконує відновні роботи на даху, після
відновного ремонту даху на магазині
позивача, відповідач не маючи коштів на
сплату витрат на відновлення даху на
магазині «ІНФОРМАЦІЯ_4», які за нього -
відповідача сплатив позивач, написав
позивачу боргову розписку на 13 000грн.,
але кошти позивачу до цього часу не
сплатив, що і змусило звернутися в суд.

Позивач та його представник в судовому
засіданні підтримали позовні вимоги,
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві, та просять суд їх
задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав та пояснив, що
дійсно в 2006 році за усною домовленістю
(яку можна назвати договором), між ним
та позивачем, він - відповідач - зі своєю
бригадою виконали ремонт даху на
магазині позивача, дах був частково
прикріплений до бетонних парапетів,
але під час бурі 15.07.2012р. він сам був
свідком, як цей дах знесло разом із
бетонними парапетами, до яких був
закріплений дах, зірвало і несло
метрів 100, та перекинуло на дах магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_4» - пошкодивши дах і цього
магазину. Незважаючи на відсутність
письмового договору, по якому вони на
ремонт даху дають гарантійний термін
два роки, він на другий день був на даху
магазину позивача, дах було зірвано
приблизно 260 кв.м., вважає, що він не
зобов'язаний був нічого робить, а все ж
таки приступив до ремонту зважаючи на
погодні дощові умови, так як на першому
поверсі знаходився виставочний зал з
картинами, та міг бути пошкоджений.

Матеріали на ремонт купував позивач, а
він власним коштом розраховувався з
робітниками, які відновлювали дах.
Розписку про борг у сумі 13 000грн. писав
власноручно, домовленість між ним і
позивачем стосовно витрат понесених на
ремонт магазину «ІНФОРМАЦІЯ_4» та
магазину позивача була усна, при
обумовленні суми був присутній ОСОБА_5
В позові просить відмовити, вважаючи,
що це були форс-мажорні обставини.

Представник відповідача - ОСОБА_4
позовні вимоги не визнав, посилаючись
на те, що відповідач та позивач не
вступали в договірні стосунки, на
підставі яких могли б виникнути
боргові зобов'язання, оскільки таких
доказів позивач не надав. Через 6 років,
а саме 15.07.2012 року у результаті
стихійного лиха, що відноситься до
форс-мажорних обставин, даний дах було
зірвано поривом вітру, та невідомо чи
були якісь гарантійні зобов'язання
відповідача перед позивачем, чи була
визначена відповідальність
відповідача за надання неякісних
послуг, і чи були послуги неякісними.
Письмові гарантії, відповідальність чи
зобов'язання відповідача не були
жодним чином обумовлені, та не
зазначені відповідним договором. Разом
з цим, відповідач не заперечує, що він
за власний рахунок із матеріалів
позивача відповідно до усної
домовленості після 16.07.2012 року
відремонтував дах на магазині, який
належить позивачу (це колишня баня) і на
сьогодні жодних претензій по виконанню
даних робіт у позивача по даному
об'єкту не виникало.

Твердження про наявність
заборгованості з наданням кошторису та
ніби то боргової розписки від 30.10.2012
року, спростовується наступним:
кошторис на виконання робіт по даху на
об'єкті магазин «ІНФОРМАЦІЯ_4»
виконаний невідомо на якій підставі
без застосування ДБН, невідомо ким, не
затверджений.

Також відсутній висновок
будівельно-технічної експертизи,
розрахунок спричиненої шкоди стихією.
Даний кошторис виконаний по об'єкту -
магазин «ІНФОРМАЦІЯ_4», який позивачу
не належить і ніколи не належав. Між
власником магазину «ІНФОРМАЦІЯ_4»,
позивачем, та відповідачем по справі
ОСОБА_3 ніколи тристоронній договір
між ними не укладався. Не може бути
визнаною борговою розпискою та
належним і допустимим доказом у справі
розписка в кінці аркушу кошторису,
оскільки така форма боргового
документу може застосовуватись при
укладенні договору позики, відповідно
до ст. 1047 ЦК України, а тому
домовленість між сторонами про
розподіл витрат на відновлення
пошкоджених дахів не відповідає
вимогам ст. 203 ЦК України, в позові
просить відмовити.

Суд, вивчивши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, покази
свідків: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, вважає,
що позов підлягає до задоволення.

В судовому засіданні з достовірністю
встановлено, що між сторонами в 2006 році
був укладений усний договір побутового
підряду на ремонт та облаштування даху
на магазині позивача.

Згідно ч.1 ст.203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Відповідно до змісту ст.ст.205,639 ЦК
України правочини можуть вчинятися в
будь-якій формі (усно, письмово).

За договором побутового підряду,
підрядник, який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується на свій ризик виконати
певну роботу за завданням другої
сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу.

Таким чином, суд вважає, що позивач
відповідно до вимог ст.ст. 203,837,865 ЦК
України, уклав договір з відповідачем
побутового підряду на будівельні
роботи з наданих ним матеріалів, тобто
позивач діяв в межах чинного
законодавства, в порядку встановленому
ЦК України для укладення договору
побутового підряду, при цьому позивач
не знав, що відповідач не має ліцензії
на виконання будівельних робіт з
конструкції покрівель.

Також в судовому засіданні з
достовірністю встановлено, що 15.07.2012
року внаслідок потужного циклону з
посиленням вітру від 23, місцями до 30
м/сек. було пошкоджено меблевий
магазин, магазин ПП ОСОБА_1 та інші
будівлі по м.Канів (а.с.40-41), що в
судовому засіданні не заперечували
сторони та свідки.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5,
власник магазину «ІНФОРМАЦІЯ_4»,
пояснив, що дах на його магазині був
пошкоджений 15.07.2012р. зірваним дахом
магазину позивача, він сам склав
кошторис відновного ремонту, згідно
розцінок, які діяли на той час в м.
Каневі, оскільки за фахом
інженер-будівельник, та пред'явив його
позивачу, сума становила 26 230грн., при
цьому був присутнім відповідач при
якому обумовлювалася сума
відшкодування, і позивач і відповідач
домовилися про відшкодування вартості
відновного ремонту порівну, але кошти
сплатив позивач, ремонт виконували
наймані люди.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він був
свідком 15.07.2012 року коли піднявся буран
і він бачив як цей дах зірвало разом із
парапетними плитами, та перекинуло на
дах сусіднього магазину пошкодивши і
його. На другий день його запросив
відповідач допомогти відновити дах на
магазині позивача, він погодився, дах
було зірвано приблизно 230 кв.м., за
роботу йому платив відповідач, з
позивачем у нього не було ніякої
домовленості тільки з відповідачем,
відремонтувавши дах, що зірвало, вони
закріпили і решту даху по всьому
приміщенню магазину, бачив, що дах був
зірваний і на магазині «ІНФОРМАЦІЯ_4»,
там працювала інша бригада.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
пояснив, що він робив дах на магазині
позивача в 2006 році, а 15.07.2012 року під час
бурі частину даху зірвало приблизно
250-270кв.м., як вони розуміли, що в цьому є
і їх вина, тому всі хто робив в 2006р.
працювали і на відновному ремонті,
матеріали купував позивач, а за ремонт
платив відповідач, вважає що так вірно.
Про наявність розписки та домовленості
сторін по магазину «ІНФОРМАЦІЯ_4» йому
нічого не відомо.

Таким чином, судом встановлено, що
зобов'язання по відшкодуванню збитків
заподіяних пошкодженням дахів на
магазині позивача, та магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_4» мало місце, що
підтверджується власноруч написаною
розпискою відповідача (а.с.7,19), показами
свідка ОСОБА_5 про відшкодування
сторонами в рівних частках заподіяних
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_4» збитків,
показами відповідача про власноруч
написаною ним розпискою.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Посилання представника відповідача на
пропуск строку позовної давності суд
вважає неспроможними, оскільки
правовідносини стосуються боргу, який
виник відповідно до боргової розписки
30.10.2012 року (а.с.19), а не виконання
договору підряду, що мав місце в 2006
році.

У відповідності із ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Будь-яких доказів про наявність
форс-мажорних обставин, внаслідок чого
було пошкоджено дах на магазині
позивача та магазині «ІНФОРМАЦІЯ_4»
відповідачем та його представником
суду не надано, а посилання на те, що це
наслідки стихійного лиха, не доведено
причинного зв'язку.

За наявними в суду матеріалами справи
встановити недоліки виконаної роботи
або їх причину не представляється
можливим, вимоги про призначення
експертизи сторони в судовому
засіданні не ставили.

З урахуванням всіх обставин справи, суд
вважає, що між сторонами виникли
зобов'язальні правовідносини.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Позивач протягом тривалого часу
неодноразово звертався до відповідача
з усними вимогами погасити наявну
заборгованість. Письмову вимогу про
виконання грошового зобов'язання
позивач виставив відповідачу 18.03.2014р.,
що підтверджується відповідною
поштовою квитанцією на відправлення
цінного листа з описом вкладення
(а.с.8,9).

Таким чином, враховуючи, що відповідач
взятих на себе зобов'язань не виконав,
борг позивачу в сумі 13 000грн. не передав,
суд приходить до висновку, що позов
слід задовольнити та стягнути з
відповідача на користь позивача 13
000грн.боргу.

У відповідності до ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 11, 16, 203, 526, 530, 837, 865, 884 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 60, 61, 84, 88, 209, 212-218 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И
В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості - задовольнити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, прож. АДРЕСА_3, ІПН.-НОМЕР_1
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5
ІПН-НОМЕР_2, прож. АДРЕСА_4,
заборгованість в сумі - 13 000,00грн.,
витрати по наданню правової допомоги -
1200,00грн., та судовий збір - 365,40грн., а
всього: - 14565,40грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Черкаського
апеляційного суду через міськрайсуд в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Головуючий
К . М . Штих