Справа № 204/1415/14-ц
Провадження № 8/204/6/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючого судді
Дубіжанської Т.О.

при секретарі
Сорокіної А.С.

за участю представника позивача
ОСОБА_1

за участю відповідача
ОСОБА_2

за участю представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську справу
за заявою ОСОБА_2 про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровськ по справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, третя особа:
Третя дніпропетровська державна
нотаріальна контора про визнання
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за законом та визнання права
власності на домоволодіння в порядку
спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із заявою про перегляд рішення за
нововиявленими обставинами, просила
суд скасувати рішення
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 29.03.2006 року по
цивільній справі за позовною заявою
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, третя особа
Третя Дніпропетровська державна
нотаріальна контора про встановлення
факту прийняття спадщини, визнання
свідоцтва про право на спадщину за
законом недійсним, визнання договору
купівлі-продажу недійним та визнання
права власності, постановити нове
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі. В
обґрунтування заяви вказала, що
рішенням Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
29 березня 2006 року були задоволені
позовні вимоги ОСОБА_4, якими
встановлено факт прийняття спадщини
ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_6., визнано
свідоцтво про право на спадщину за
законом, видане Третьою
Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_5 -
недійсним, визнано договір
купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_1
між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 недійсним,
стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 - 21
210 грн., визнано за ОСОБА_4 право
власності в порядку спадкування за
заповітом на домоволодіння АДРЕСА_1
після смерті ОСОБА_6 Вказане рішення
набрало чинності 25 грудня 2006 року,
після апеляційного оскарження, згідно
ухвали Апеляційного суду
Дніпропетровської області. Заявниця
вважає, що вищевказане судове рішення
підлягає перегляду у зв`язку з тим, що 02
серпня 2005 року між нею та ОСОБА_5 було
укладено договір купівлі-продажу
житлового будинку АДРЕСА_1. Придбаний
будинок знаходився в занедбаному
аварійному стані та не був придатний
для проживання. У зв`язку з чим, станом
на серпень 2005 року, власниця зруйнувала
старий будинок та побудувала новий,
тому що сенсу реконструювати його не
було. Згідно висновку судового
експерта ринкова вартість
новозбудованого будинку складає 427 220
грн. Після завершення будівництва,
заявниця звернулася в БТІ для
реєстрації права власності на будинок,
але рішенням реєстратора КП ДМБТІ їй
було відмовлено, у зв`язку з тим, що
ухвалою Красногвардійського районного
суду м. Дніпропетровська було
накладено арешт на куплений будинок.
Вказані обставини підтверджуються
актом про знесення житлового будинку
та новим технічним паспортом, які
заявниця отримала 07.02.2014 року. ОСОБА_2
зазначила, що дані обставини їй не були
відомі при винесені рішення від 29.03.2006
року. Заявниця вважає, що дані
обставини є суттєвими для прийняття
рішення по справі та є підставою для
відмови ОСОБА_4 в позові, у зв`язку з чим
звернулася до суду із вказаною заявою.

У судовому засіданні заявниця - ОСОБА_2,
відповідачка по справі, заявлені
вимоги просила задовольнити. Скасувати
рішення Красногвардійського районного
суду м. Дніпропетровська від 29 березня
2006 року та в задоволенні позову
відмовити.

У судовому засіданні представник
заявниці ОСОБА_3, заявлені вимоги
просила задовольнити. Скасувати
рішення Красногвардійського районного
суду м. Дніпропетровська від 29 березня
2006 року та в задоволенні позову
відмовити.

У судовому засіданні представник
позивача - ОСОБА_1 просив відмовити в
задоволенні заяви про скасування
рішення суду від 29 березня 2006 року,
зазначивши що обставини, зазначені
заявницею не є нововиявленими.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що заявлені вимоги
підлягають задоволенню по наступним
підставам.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України,
підставами для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу у
зв'язку з нововиявленими обставинами є:
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

Відповідно до п. 3 Постанови № 4 Пленуму
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами»
необхідними умовами нововиявлених
обставин, визначених п.п.1.2 частини
другої статті 361 ЦПК України, є те, що
вони існували на час розгляду справи;
ці обставини не могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи; вони
входять до предмета доказування у
справі та можуть вплинути на висновки
суду про права та обов'язки осіб, які
беруть участь у справі. Нововиявлені
обставини мають підтверджуватися
фактичними даними (доказами), що в
установленому порядку спростовують
факти, покладені в основу судового
рішення.

Відповідно до п. 17 Постанови № 4 Пленуму
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами», виходячи
зі змісту статей 364-1, 365 ЦПК України
перевірка наявності підстав для
перегляду судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами або
підстав для скасування судового
рішення проводяться в одному судовому
засіданні. Заява розглядається судом
за правилами, встановленими ЦПК для
провадження у суді тієї інстанції, яка
здійснює такий перегляд. Суд розглядає
справу по суті спору з урахуванням
встановлених судом нововиявлених
обставин. Відповідно до вимог частини
другої статті 365 ЦПК за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення у зв'язку з нововиявленими
обставинами суд приймає нове судове
рішення або ухвалою залишає її без
задоволення.

У судовому засіданні встановлено, що
рішенням Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
29 березня 2006 року були задоволені
позовні вимоги ОСОБА_4, якими
встановлено факт прийняття спадщини
ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_6, визнано
свідоцтво про право на спадщину за
законом, видане Третьою
Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_5 -
недійсним, визнано договір
купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_1
між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 недійсним,
стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 - 21
210 грн., визнано за ОСОБА_4 право
власності в порядку спадкування за
заповітом на домоволодіння АДРЕСА_1
після смерті ОСОБА_6 (Т-1, а.с.160-162).

Як вбачається з рішення
Красногвардійського районного суду
ОСОБА_6 належало домоволодіння АДРЕСА_1
на підставі свідоцтва про право
власності на ? частину даного
домоволодіння та свідоцтва про право
на спадщину - ? частину цього
домоволодіння після смерті її чоловіка
- ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 склала
нотаріальна посвідчений заповіт, яким
заповідала все своє належне майно
онуку - ОСОБА_4 На день смерті
спадкодавцю ОСОБА_6 виповнилось 11
років, тому прийняття спадщини від його
імені здійснювалося його батьком -
ОСОБА_12 Із матеріалів спадкової справи
№110/2005 рік вбачається, що спадкова
справа після померлої ОСОБА_6 була
відкрита 15.02.2005 року. В поясненнях
ОСОБА_6 зазначив, що він тривалий час
після смерті своєї бабусі, проживав в
спірному домоволодінні разом із своїм
старшим братом та його дружиною,
допомагав проводити ремонт у домі, що
підтверджується показами свідків
ОСОБА_8, ОСОБА_9 З огляду на
вищевикладене, суд встановив факт
прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті
свої бабусі. Враховуючи, що ОСОБА_12 знав
про наявність заповіту на користь його
сина, свідомо не виконав дій по
оформленню спадщини, які лежали на
ньому, як законного представника
неповнолітнього та з огляду на
викладені обставини суд прийшов до
висновку про відсутність у відповідача
права на спадкування, а тому свідоцтво
про право на спадщину було визнано
недійсним. У зв`язку із прийняттям
ОСОБА_4 спадщини після померлої, судом
було визнано право власності в порядку
спадкування за заповітом на
домоволодіння АДРЕСА_1, після смерті
ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
02.08.2005 року між ОСОБА_12, від імені якого
діяв за дорученням ОСОБА_10 та ОСОБА_2
було укладено договір купівлі-продажу
вищевказаного домоволодіння, який було
посвідчено державним нотаріусом
Шостої дніпропетровської державної
нотаріальної контори. Враховуючи, що
ОСОБА_12 не мав права продавати спірне
домоволодіння, а ОСОБА_2 мала відомості
про дійсного власника домоволодіння,
суд визнав договір купівлі-продажу
недійсним. У зв`язку з цим з ОСОБА_12 на
користь ОСОБА_2 рішенням суду було
стягнуто 21 210 грн.

В судовому засіданні були дослідженні
матеріали цивільної справи №2-578/11
(2/419/162/12) Згідно яких вбачається, що
придбаний будинок знаходився у
аварійному стані та потребував
ремонтно-відновлюваних робіт, що
підтверджується технічним висновком
по обстеженню будівельних конструкцій
жилого будинку № 34, (Т-2, а.с.1-13).

Відповідно до акту обстеження експерта
з технічної інвентаризації об`єктів
нерухомого майна ОСОБА_11 від 07.02.2014 року
вбачається, що станом на 2005 рік будинок
АДРЕСА_1, загальною площею 47,8 м.2,
житловою 28,2 м.2 було зруйновано до
підземної частини (фундаменту), частка
якого відповідає 15,8 % відносно будинку
в цілому. На його місці збудовано новий
житловий будинок 2005 року, забудови А-1,
а-1 прибудова житлова загальною площею
50,4 м.2, житловою 33,3 м.2, сарай К та споруди
1-12, яке є самовільним будівництвом та
підлягає введенню в експлуатацію
закінчених будівництвом об`єктів
згідно чинного законодавства (а.с.7).

Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

В судовому засіданні сторони не
заперечували той факт, що при
постановленні судового рішення по
справі про визнання права власності за
ОСОБА_4 в порядку спадкування за
заповітом на АДРЕСА_1, даного будинку
вже в тому вигляді не існувало, на його
місці ОСОБА_2 добудувала новий житловий
будинок із власних матеріалів, за
власні кошти. Але під час розгляду
справи, учасники процесу про наявність
даної обставини суду не наголошували
та й самі не прийняли її до уваги.

Згідно ч.1 ст. 376 ЦК України житловий
будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без
відповідного документа, який дає право
виконувати будівельні роботи, чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 376 ЦК України
право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для
цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі
під уже збудоване нерухоме майно.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право
власності на новостворене нерухоме
майно (житлові будинки, будівлі,
споруди тощо) виникає з моменту
завершення будівництва (створення
майна). Особа, яка виготовила (створила)
річ зі своїх матеріалів є власником
цієї речі. Той факт, що саме заявниця
побудувала зазначений житловий
будинок із власних матеріалів,
підтверджується висновком судової
будівельно-технічної експертизи від
11.07.2011 року, який було досліджено в
судовому засіданні та знаходяться в
матеріалах цивільної справи № 2-578/11 (Т-1,
а.с.158-171). А також даний факт не
заперечується сторонами.

Житловий будинок на теперішній час
складається із зовсім інших приміщень,
ніж ті, з яких складався зруйнований
житловий будинок до його придбання
ОСОБА_2 Технічний паспорт на даний
будинок, складений до 2005 року, не
співпадає з даними проекту та
фактичними даними в домоволодінні.
Крім того, висновком тієї ж судової
будівельно-технічної експертизи
встановлено, що проведені позивачкою
ремонтні роботи складають 84,2 %
житлового будинку, у зв`язку з чим,
АДРЕСА_1 визнано новоствореним.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що на момент винесення даного рішення
суду самого об`єкта нерухомого майна,
на яке було визнано права власності за
ОСОБА_4, не існувало.

Вказані обставини підтверджуються
актом про знесення житлового будинку
та новим технічним паспортом, які
заявницею були отримані тільки 07.02.2014
року. Крім того, в судовому засіданні
сторони проти даних обставин не
заперечували.

Відповідно п. 4 ч.1 ст. 346 ЦК України право
власності припиняється у разі його
знищення.

Враховуючи той факт, що згідно рішення
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська за ОСОБА_4 визнано
право власності на будинок, який
фактично було знищено на момент
розгляду даного спору, а замість нього
ОСОБА_2 булу побудовано новостворене
майно, що позбавляє ОСОБА_4 реалізувати
своє майнове право у зв`язку із
відсутністю об`єкту спадкування, суд
вважає, що вищевикладені обставини є
підставою для скасування даного
рішення Красногвардійського районного
суду м. Дніпропетровська від 29.03.2006 року
та відмові ОСОБА_4 в задоволенні даного
позову .

На підставі викладеного, керуючись
Конституцією України, ст. ст. 10, 57-61, 88, 209,
212-215, 324, 335, 361 - 365 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровськ по справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, третя особа:
Третя дніпропетровська державна
нотаріальна контора про визнання
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за законом та визнання права
власності на домоволодіння в порядку
спадкування - задовольнити.

Скасувати рішення Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
29 березня 2006 року по цивільній справі №
2-0280/2006 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
ОСОБА_2, третя особа: Третя
дніпропетровська державна нотаріальна
контора про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину за
законом та визнання права власності на
домоволодіння в порядку спадкування.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_2, третя особа: Третя
дніпропетровська державна нотаріальна
контора про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину за
законом та визнання права власності на
домоволодіння в порядку спадкування -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
судові витрати по справі у розмірі по 121
грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Т.О. Дубіжанська