Справа № 137/308/14-ц Провадження №
22-ц/772/1188/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Білик Н. В.Категорія: 27
Доповідач: Оніщук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області у складі:

головуючого: Оніщука
В.В.

суддів:
Медвецького С.К., Копаничук С.Г.,

при секретарі:
Богацькій О.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Літинського районного суду Вінницької
області від 04.03.2014 року по справі за
позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в
и л а :

В лютому 2014 року позивач звернувся в
суд з вказаним позовом, посилаючись на
те, що 11.07.2007 року між ним та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір, за яким
останній отримав кредит в сумі 2 866, 05
грн. строком на один рік, зі сплатою за
користування кредитними коштами 12
відсотків річних на суму залишку
заборгованості за кредитом. При
наданні кредиту, відповідачем була
підписана заява у якій він підтвердив,
що вказана заява разом із Умовами
надання кредиту фізичним особам
«Розстрочка», складають між ним і
Банком кредитний договір, зобов'язання
за яким позивач виконав і надав
кредитні кошти, однак відповідач свої
зобов'язання за кредитним договором
належним чином не виконує, що призвело
до виникнення заборгованості, а тому
просив стягнути з відповідача на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
в загальній сумі 21 801,68 грн., з яких 2 387,95
грн. - заборгованість за кредитом, 8 086,76
грн. - заборгованість по процентам за
користування кредитом, 378,36 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 9 434,24 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, штрафи в сумі
500 грн. (фіксована частина) та 1 014,37 грн.
(процентна складова), а також, стягнути
судовий збір.

Рішенням Літинського районного суду
Вінницької області від 04.03.2014 року
позов задоволено частково та стягнуто
з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
в сумі 14 755, 39 грн..

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись із вказаним рішенням
суду, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу,
в якій просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити,
посилаючись на неповноту з`ясування
судом обставин, що мають значення для
справи та неправильне застосування
норм матеріального та процесуального
права.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав з
посиланням на викладені в ній
обставини.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в
судовому засіданні заперечував проти
задоволення апеляційної скарги,
вказавши на її безпідставність та
законність і обґрунтованість рішення
суду.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим; законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом; обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були дослідженні в
судовому засіданні.

Задовольняючи позов частково, районний
суд виходив з того, що боржник не
виконав взяті на себе зобов'язання за
умовами кредитного договору, що
призвело до виникнення заборгованості,
яка підлягає стягненню на користь
позивача, при цьому з посиланням на
вимоги ч.3 ст. 551 ЦК України було
зменшено розмір пені.

Однак повністю погодитись з таким
висновком районного суду не можна,
оскільки висновки суду не відповідають
обставинам справи, суд неправильно
застосував норми матеріального права.

Судова колегія вважає, що вказані
порушення призвели до неправильного
вирішення справи, тому суд апеляційної
інстанції на підставі п. п. 3,4 ст.309 ЦПК
України рішення суду першої інстанції
в частині стягнення заборгованості за
кредитним договором, скасовує та
ухвалює в цій частині нове рішення з
наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що 11.07.2007 року між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір, за яким останній
отримав в кредит кошти в сумі 2 866, 05 грн.
строком на один рік, зі сплатою за
користування кредитними коштами 12
відсотків річних на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Факт укладення між сторонами
кредитного договору підтверджується
підписаною відповідачем заявою, в якій
він також засвідчив про своє
ознайомлення та згоду із Умовами
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») (Стандарт).

Відповідно до вимог ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Вимогами ст. 526 ЦК України передбачено,
що зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи видно, що на
виконання умов договору, позивач надав
ОСОБА_2 передбачені кредитним
договором кошти, однак відповідач
взяті на себе зобов'язання по погашенню
кредиту в повній мірі не виконав, що
призвело до виникнення заборгованості,
розрахунок якої надано позивачем.

Умовами укладеного кредитного
договору, передбачено, що в разі
невиконання чи неналежного виконання
умов договору, банк має право стягувати
з позичальника штраф та пеню.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Статтею 259 ЦК України визначено, що
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін.

Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

Згідно п. 5.5 Умов надання споживчого
кредиту, терміни позовної давності по
вимогам про стягнення кредиту,
відсотків за користування кредитом,
винагороди, неустойки - пені, штрафів за
даним Договором встановлюються
сторонами тривалістю 5 років.

З даним пунктом Умов боржник погодився,
про що свідчить його підпис на заяві та
вказаний пункт недійсним не визнано.

Суд першої інстанції з посиланням на
положення вимог ст. 264 ЦК України та
здійснені відповідачем проплати в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором, зробив вірний
висновок про переривання перебігу
строку позовної давності.

Крім того, судом апеляційної інстанції
встановлено, що вироком Ленінського
районного суду м. Вінниці від 04.12.2009
року, який набув законної сили, ОСОБА_3
визнаний винним у вчиненні злочинів,
передбачених ч.2 ст.358, ч.3 ст.358, ч.2 ст.190
КК України, а саме за вчинення
протиправних дій, направлених на
незаконне отримання кредиту в сумі 2 866,
05 грн., чим спричинено матеріальну
шкоду ПАТ КБ «ПриватБанк», а також
вироком суду задоволено заявлений
останнім цивільний позов та стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість в загальному розмірі 3
503, 48 грн., яка включає в себе
заборгованість за кредитом - 1 919, 75 грн.,
заборгованість по простроченому
кредиту - 1 150, 40 грн., заборгованість по
простроченим відсоткам - 379, 69 грн. та
заборгованість по пені - 53, 64 грн..

Відповідно до п. 4 ст. 61 ЦПК України
вирок у кримінальному провадженні, що
набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Суд першої інстанції стягнувши з
ОСОБА_3 заборгованість за кредитним
договором у визначеному розмірі,
допустив повторне стягнення частини
заборгованості, що є не допустимим.

Посилання представника позивача на не
виплату відповідачем коштів, стягнутих
за вироком суду, не є підставою для їх
повторного стягнення, в даному випадку
мають вживатися заходи, передбачені
Законом України «Про виконавче
провадження».

Таким чином, судова колегія вважає, що з
урахуванням стягнутих за вироком
Ленінського районного суду м. Вінниці
від 04.12.2009 року із ОСОБА_3 коштів, з
останнього на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» підлягає стягненню
заборгованість в загальній сумі 18980,40
грн., яка складається з заборгованості
по процентам за користування кредитом
в розмірі 7707,07 грн., заборгованість по
комісії за користування кредитом в
сумі 378,36 грн., 9380,60 грн. - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором, 500 грн. - штраф (фіксована
частина) та 1014,37 грн. - штраф (процентна
складова), при цьому відсутні,
передбачені ч.3 ст.551 ЦК України
підстави для зменшення розміру
нарахованої пені.

Викладені в апеляційній скарзі
посилання на не визначення у
підписаній відповідачем заяві, які
саме умови і правила надання
банківських послуг, входять до складу
кредитного договору, є безпідставними,
а також не заслуговує на увагу
посилання на ненадання позивачем
оригіналів документів по кредитному
договору, оскільки вказані документи
були вилучені під час розслідування
кримінальної справи по обвинувачення
ОСОБА_2 та інших.

На підставі наведеного, судова колегія
вважає, що рішення суду першої
інстанції в частині стягнення
заборгованості згідно заявлених
позивачем вимог, яке не ґрунтується на
вимогах закону, підлягає скасуванню з
ухваленням в цій частині нового
рішення про часткове задоволення
позову, а рішення суду в частині
стягнення судового збору підлягає
залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и
л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Літинського районного суду
Вінницької області від 04.03.2014 року в
частині стягнення заборгованості -
скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення, яким позов ПАТ КБ
«ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором № VIXRRC05150053 в
загальній сумі 18980,40 грн., яка
складається з заборгованості по
процентам за користування кредитом в
розмірі 7707,07 грн., заборгованість по
комісії за користування кредитом в
сумі 378,36 грн., 9380,60 грн. - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором, 500 грн. - штраф (фіксована
частина) та 1014,37 грн. - штраф (процентна
складова).

Рішення суду в частині стягнення
судового збору, залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: /підпис/
В.В. Оніщук

Судді:
/підпис/ С.К.
Медвецький

/підпис/ С.Г.
Копаничук

З оригіналом вірно: