ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2620/14-ц
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2014 р. Дарницький районний
суд м. Києва в складі

головуючого судді
Колесника О.М.

при секретарі
Заболотній Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про повернення суми за
договором оренди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом
до відповідачки про повернення суми за
договором оренди.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2
позовні вимоги підтримав, просив їх
задовольнити, пояснивши, що 11.01.2014 року
між ним та ОСОБА_3 було укладено договір
оренди житла, а саме окремої кімнати в
квартирі АДРЕСА_1. ОСОБА_2 було сплачено
суму в розмірі 3800 грн., яка складається
з передоплати за останній місяць - 1900
грн.; передоплати за половину місяця - 950
грн. та послуг брокера - 950 грн. В
орендоване приміщення позивач
заселився 16.01.2014 року. Після отримання
передоплати в сумі 950 грн. поведінка
ОСОБА_3 різко змінилась. Вона разом зі
своїм співмешканцем систематично
розпивали спиртні напої, постійно
лаялись між собою, знаходячись в стані
алкогольного сп'яніння, вона почала
безпідставно забігати до нього в
кімнату, не давала заснути, погрожувала
йому виселенням, неодноразово
висловлювала образи в його адресу. Як
зрозумів позивач потім, відповідачка
створювала всі умови для його
добровільного виселення. 28.04.2014 року
він, прийшовши до орендної квартири,
знову застав ОСОБА_3 та її співмешканця
п'яними, які почали чіплятись до нього,
після чого відповідачка звернулась до
міліції з повідомлення про перебування
в її квартирі сторонніх людей,
перебуваючи стані алкогольного
сп'яніння, однак вказане будь-якого
позитивного результату не дало. Після
неодноразових погроз від орендодавця
позивач пропонував розірвати договір
і просив повернути йому сплачені кошти,
але ОСОБА_3 відповіла відмовою,
одночасно висловлюючи образи на його
адресу, при цьому вона весь час
провокувала його до агресивних дій.
Тому після повторного приїзду міліції,
він вийшов з ними з квартири і більше не
повернувся.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2
свої вимоги підтримав, просив їх
задовольнити, надавши суду пояснення
аналогічні змісту позову.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому
засіданні позов не визнала, пояснивши,
що на прохання своєї знайомої вона
надала в оренду позивачу одну кімнату
своєї двохкімнатної квартири, уклавши
договір 11.01.2014 року. Після заселення
позивача в її квартиру 16.01.2014 року він
став порушувати умови проживання,
почав приходити систематично в стані
алкогольного сп'яніння, неодноразово
приводив сторонніх осіб, які разом з
ним вчиняли галас, крик, вели себе
агресивно, нахабно, порушували спокій
її та мешканців навколо. З цього
приводу у неї з ОСОБА_2 виникали сварки,
після яких позивач ніяких висновків не
робив. Потім, проживши 2 тижні в її
квартирі, він добровільно з власної
ініціативи виселився. Тому підстав для
задоволення позову немає, поскільки
вона ніяких прав позивача не
порушувала.

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріалів справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Суд в межах заявлених позовних вимог
та наданих доказів по справі встановив
наступні факти та правовідносини.

Згідно ч.1, ст.810 ЦК України за
договором найму (оренди) житла одна
сторона - власник житла (наймодавець)
передає або зобов'язується передати
другій стороні (наймачеві) житло для
проживання у ньому на певний строк за
плату.

За змістом ч.1, ст.820 ЦК України розмір
плати за користування житлом
встановлюється у договорі найму житла.

Як встановлено у судовому засіданні,
11.01.2014 року між позивачем ОСОБА_2 та
відповідачкою ОСОБА_3 було укладено
договір оренди житла, а саме окремої
кімнати в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.9; 39).
Згідно акту прийому-передачі орендного
приміщення ОСОБА_2 11.01.2014 року прийняв у
оренду вказане приміщення (а.с.10; 40).
Одночасно позивачем було сплачено суму
в розмірі 3800 грн., яка складається з
передоплати за останній місяць - 1 900
грн.; передоплати за половину місяця - 950
грн. та послуг брокера - 950 грн. Вказані
обставини не заперечувались сторонами
по справі.

Як передбачено ч.1, ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Ствердження позивача про те, що
протягом проживання у орендованій
кімнаті в квартирі АДРЕСА_1
відповідачка разом зі своїм
співмешканцем систематично розпивали
спиртні напої, постійно лаялись між
собою, знаходячись в стані
алкогольного сп'яніння, вона почала
безпідставно забігати до нього в
кімнату, не давала заснути, погрожувала
йому виселенням, створювала для нього
нестерпні умови проживання були
підтверджені в суді інформацією
Дарницького РУ ГУ МВС України в м.
Києві, з якої вбачається, що в період
орендного проживання позивача ОСОБА_3
неодноразово викликала до своєї оселі
працівників міліції (а.с.49-50), але при
цьому вини орендаря встановлено не
було. І навпаки саме вона порушувала
норми моралі та спільного проживання в
квартирі. Так, 22.01.2014 року, повідомивши
по спецлінії „102", що у неї конфлікт із
знайомим, якого не може видворити з
квартири, вона по приїзду працівників
міліції двері не відкриває (а.с.55). 27.01.2014
року також по спецлінії „102",
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, відповідачка заявляє, що
вона є громадянкою Італії, нічого далі
не пояснюючи (а.с.23; 49). Того ж, 27.01.2014 року
о 22-36 годин ОСОБА_3 повідомила Дарницьке
РУ ГУ МВС України в м. Києві про її
конфлікт із співмешканцем, відомості
про якого відмовилась вказувати (а.с.53).
28.01.2014 року о 5-11 годин по спецлінії „102"
надійшов виклик від відповідачки про
сторонніх людей в квартирі, але по
приїзді працівників міліції вона
повідомила їх про її словесний
конфлікт з квартирантом ОСОБА_2, при
цьому як написали співробітники
Дарницького РУ ГУ МВС України в м.
Києві, ОСОБА_3 перебувала у стані
сильного алкогольного сп'яніння (а.с.52).
Далі майже через три години о 8-18 годин
28.01.2014 року відповідачка по спецлінії
знову повідомила Дарницьке РУ ГУ МВС
України в м. Києві про наявність
сторонніх осіб в своїй квартирі, але по
приїзду працівників міліції останні
виявили ОСОБА_3 п'яною і неадекватною
(а.с.51).

В подальшому вже після залишення
орендованої квартири позивачем,
відповідачка продовжує з всіляких
приводів неодноразово викликати
працівників міліції протягом 29.01.2014
року - 1.02.2014 року - бійка в квартирі;
побив колишній чоловік; біля квартири
знаходиться маніяк; погрожує по
телефону знайомий (а.с.23-24; 49-50; 56-63).

Таким чином, суд вважає, що саме своєю
негативною поведінкою до позивача
відповідачка спонукала його залишити
своє орендоване приміщення.

За правилами ч.3, ст.10 та ч.1, ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст.61 ЦПК України.

Ствердження ОСОБА_3 про те, що позивач
сам порушував умови проживання,
приходив систематично в стані
алкогольного сп'яніння, неодноразово
приводив сторонніх осіб, які разом з
ним вчиняли галас, крик, вели себе
агресивно, нахабно, порушували спокій
її та мешканців навколо, суд не може
покласти в основу рішення, поскільки
вони не знайшли свого підтвердження у
судовому засіданні, а надані нею
фотографії (а.с.41-44) як доказ
пошкодження її квартири позивачем в
період оренди ним житла суд також не
може прийняти до уваги, так як вони не
містять доказу відношення до спірної
квартири, а також винності у
пошкодженні елементів квартири саме
ОСОБА_2

Згідно п.4, ч.1, ст.611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: -
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Аналізуючи докази, зібрані у судовому
засіданні, суд приходить до висновку,
що поскільки позивач ОСОБА_2
використовував наймане житло за
призначенням, заздалегідь вніс плату
за оренду житла, тобто з свого боку він
виконав умови укладеного договору, а
відповідачка ОСОБА_3 своїми
протиправними діями створювала для
нього нестерпні умови проживання,
внаслідок чого він був змушений
залишити орендне житло, тому з
відповідачки на користь позивача
необхідно стягнути 2 850 грн. в рахунок
повернення коштів за договором оренди
жилого приміщення від 11.01.2014 року, тобто
суми за сплачений, але непрожитий
термін, в решті суми необхідно
відмовити, так як позивач проживав і
користувався орендованою кімнатою з
11.01.2014 року по 28.01.2014 року.

Як наголошує ст.79; 88 ЦПК України при
частковому задоволенні позовних вимог
майнового характеру з відповідачки на
користь позивача необхідно стягнути 243
грн. 60 коп. судового збору, сплаченого
останнім при зверненні до суду.

Керуючись ст.10; 11; 57-59; 60; 79; 88; 209; 212-215
ЦПК України, на підставі ст.526; 611; 810; 820
ЦК України, ч.3, ст.10 та ч.1, ст.60 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки м. Києва, громадянки України,
зареєстрованої та проживаючої в
АДРЕСА_1, не працюючої, (реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_1), на користь ОСОБА_2 2 850
грн. в рахунок повернення коштів за
договором оренди жилого приміщення від
11.01.2014 року, 243 грн. 60 коп. судового збору,
а всього 3 093 грн. 60 коп.

В задоволенні частини позову ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про повернення 950 грн. за
договором оренди жилого приміщення від
11.01.2014 року відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до Апеляційного суду
м. Києва протягом 10 днів з дня
проголошення вступної та резолютивної
частини рішення через Дарницький
районний суд м. Києва.

Суддя :