романівський районний суд
житомирської області
2-16-50 - канцелярія
Справа № 290/73/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року
Романівський районний суд
Житомирської області

у складі:

головуючого судді Лесько М.О.

при секретарі Колосовській К.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в смт.
Романові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про
зменшення розміру аліментів на
утримання двох неповнолітніх дітей,-

ВСТАНОВИВ:

16.01.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3
та ОСОБА_2 з вимогою про зменшення
розміру аліментів на утримання
неповнолітньої дочки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та неповнолітнього сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги і пояснив, що згідно
рішення Романівського районного суду
Житомирської області від 01.08.2011 року
він сплачує на користь відповідача
ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини усіх видів його заробітку
(доходу) щомісячно, та згідно рішення
Романівського районного суду
Житомирської області від 20.06.2013 року
він сплачує на користь відповідача
ОСОБА_2 аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини всіх
видів його заробітку (доходу)
щомісячно. Позивач зазначив, що розмір
стягнень становить половину його
заробітної плати, з іншої половини
проводяться відрахування страхових
внесків до Пенсійного та інших фондів,
а тому позивач отримує менше половини
зароблених коштів, що призвело до
погіршення його матеріального стану.
ОСОБА_1 вважає, що при ухваленні рішення
від 20.06.2013 року про стягнення аліментів
на утримання неповнолітнього сина
ОСОБА_6, суд не врахував тієї обставини,
що він вже сплачував аліменти на
утримання дочки ОСОБА_5, а тому просить
зменшити розмір стягуваних аліментів
на утримання двох неповнолітніх дітей
з 1/4 до 1/6 частини всіх видів його
заробітку (доходу) на кожну дитину
щомісячно.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3
та її представник ОСОБА_4 проти
задоволення позову заперечували та
просили суд повністю відмовити у
задоволенні позовних вимог, вказуючи
на те, що відсутні підстави для
зменшення розміру аліментів, тому що
жодні обставини не свідчать про
погіршення матеріального стану чи
стану здоров'я позивача, навпаки, за
останній час розмір його заробітної
плати збільшився, також позивач має у
власності земельну ділянку площею 0.15
га для будівництва і обслуговування
житлового будинку та земельну ділянку
площею 0.3357 га для ведення особистого
селянського господарства; має
можливість займатися полюванням та
утримувати трьох мисливських собак, що
розцінюється як розкіш і тягне за собою
значні витрати.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
позов визнала повністю, вказуючи на те,
що на даний час проживає разом із
позивачем та їх неповнолітньою дитиною
- сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач
стверджує, що суми аліментів, які вона
отримує від позивача за рішенням суду,
недостатньо для повноцінного
забезпечення потреб малолітнього сина,
а брати участь у додаткових витратах на
дитину позивач не має можливості,
оскільки змушений також сплачувати
аліменти на користь ОСОБА_3 на
утримання своєї дочки ОСОБА_5, тому
просить суд задовольнити позовні
вимоги ОСОБА_1 та зменшити розмір
аліментів.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 192 Сімейного
кодексу України розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 182 Сімейного
кодексу України при визначенні розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення.

Як вбачається із рішень Романівського
районного суду Житомирської області
від 01.08.2011 року (справа № 2-302/11) та від
20.06.2013 року (справа № 290/765/13-ц) ОСОБА_1
повністю визнав позовні вимоги ОСОБА_3
та ОСОБА_2 про стягнення з нього
аліментів, судом було встановлено, що
визнання позовних вимог ОСОБА_1 не
суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, та було
ухвалено рішення про стягнення зі
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на
утримання неповнолітніх дітей - дочки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини усіх
видів його заробітку (доходу) на кожну
дитину щомісячно (а.с. 6, 7). Вказані
рішення Романівського районного суду
Житомирської області ОСОБА_1 не
оскаржував.

Згідно інформації, наданої ВДВС
Романівського РУЮ Житомирської
області, станом на 14.03.2014 року борг по
стягненню аліментів зі ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відсутній (а.с.
47).

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не надано суду належних та
допустимих доказів на підтвердження
змін його матеріального або сімейного
стану, погіршення стану його здоров'я,
які могли б бути визнані підставами для
зменшення розміру аліментів у
розумінні ч.1 ст.192 Сімейного кодексу
України.

Відповідно до статей 150, 180 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток і утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Враховуючи наведене вище, а насамперед
- інтереси дітей, суд вважає, що розмір
аліментів, що стягуються з позивача на
користь відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
на утримання дочки ОСОБА_5, яка проживає
окремо від батька - платника аліментів,
та знаходиться на утриманні своєї
матері - ОСОБА_3, та розмір аліментів на
утримання сина ОСОБА_6, який проживає в
одній сім'ї зі своїм батьком - платником
аліментів, згідно рішень Романівського
районного суду від 01.08.2011 року та 20.06.2013
року, не є настільки значним, що ставить
в тяжке матеріальне становище
позивача, а обставини, наведені ним як
підставу зменшення розміру аліментів,
не свідчать про необхідність зміни їх
розміру в сторону зменшення, а тому суд
відмовляє в позові про зменшення
розміру аліментів.

Керуючись ст.ст. 1, 3, 10, 11, 60, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 150, 180-182, 192 СК України, суд
-

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1
до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про зменшення
розміру аліментів на утримання двох
неповнолітніх дітей.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Житомирської області через
Романівський районний суд
Житомирської області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя:
М.О.Лесько