АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/614/14
Головуючий 1 інстанції -
Справа № 640/3527/13-ц
Категорія:відшкодування шкоди ДТП
Доповідач -Гальянова І.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого-судді:
Гальянової І.Г.

суддів:
Колтунової А.І.

Костенко Т.М.

при секретарі:
Сватенко Н.В..

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Київського районного
суду м.Харкова від 07 листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
ТДВ СК «Провіта» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
спричинених внаслідок дорожньо -
транспортної пригоди ,-

ВСТАНОВИЛА :

28 лютого 2013 року позивач звернувся
у суд з позовом в якому, з урахуванням
його уточнень та доповнень, просив
стягнути з відповідача ТДВ СК
«Провіта» суму страхового
відшкодування в розмірі 49 000 грн. та
пеню в розмірі 4990 грн. 42 коп. та з
відповідача ОСОБА_3 матеріальну шкоду
в сумі 80530 грн. 55 коп. та моральну шкоду в
розмірі 25 000 грн., а також витрати за
сплаті вартості експертизи в сумі 500
грн. та по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що 20.12.2011 року о 15 год. 36 на вул.
Білецького в районі будинку 34 м.
Харкова ОСОБА_3 , керуючи автомобілем
«Мазда 3», реєстраційний номер НОМЕР_2
та виконуючи маневр лівого повороту,
перед зміною напрямку руху не
переконалась у безпеці виконуваного
маневру, чим порушила вимоги п.10.1 ІПДР
України, внаслідок чого, допустила
зіткнення з належним йому автомобілем
марки «Субару Імпреза» реєстраційний
номер тимчасової реєстрації НОМЕР_3
(зараз реєстраційний номер НОМЕР_1),
який рухався під його керуванням у
попутному напрямку.

Позивач зазначає, що постановою
Київського суду м. Харкова, 06.08.2012 року,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 19.09.2012 року ОСОБА_3 визнана винною у
в скоєнні зазначеної ДТП і остання
притягнута до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Позивач вказує на те, що внаслідок
вказаної дорожньо-транспортної
пригоди був пошкоджений належний йому
зазначений вище автомобіль та
відповідно до висновку спеціаліста
інституту ім.Бокаріуса № 12941 від 12.01.2012
року розмір матеріальної шкоди
складає 129530 грн. 55 коп. Крім того,
позивач вважає, що вказаними діями
ОСОБА_3, йому спричинена моральна
шкода, розмір якої визначає у 25000 грн. 00
коп.

Як на підставу стягнення з відповідача
ТДВ СК «Провіта» страхового
відшкодування та пені позивач
зазначає, 22.10.2012 року він звернувся до
страхової компанії з заявою про
виплату страхового відшкодування та
долучив до цієї заяв необхідні
документи, у зв»язку з чим страхове
відшкодування повинно було виплачено
21.01.2013 року , однак ніякої відповіді від
страхової компанії не отримав та
страхове відшкодування йому не
виплачено, у зв»язку з чим станом на
30.09.2013 року у відповідності до ст. 37.2
Закону України «Про обов»язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» сума пені
складає 4990 грн. 42 коп. та страхове
відшкодування 49 000 грн.

В судовому засіданні суду першої
інстанції позивач підтримав вказані
позовні вимоги та просив їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
суду першої інстанції позовні вимоги
позивача не визнала. Свої заперечення
обгрунтовувала тим, що не порушувала
правила дорожнього руху, дорожньо -
транспортна пригода не була оформлена
належним чином.

Справу розглянуто судом першої
інстанції за відсутності ТДВ СК «
Провіта».

Рішенням Київського районного
суду м.Харкова від 07 листопада 2013 року
позовні вимоги позивача задоволені
частково. Суд стягнув з ТДВ СК «
Провіта» на користь позивача суму
страхового відшкодування в розмірі 49000
грн. 00 коп. та пені у сумі 4990 грн. 42 коп., а
всього 53990 грн. 42 коп. та витрати по
сплаті судового збору в сумі 200 грн. 72
коп. Суд стягнув з ТДВ СК « Провіта» на
користь держави судовий збір у сумі 339
грн. 27 коп.

Суд стягнув з ОСОБА_3 на користь
позивача в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди в сумі 80530 грн. 55 коп.
та витрати по сплаті судового збору в
сумі 299 грн. 28 коп.

Суд стягнути з ОСОБА_3 на користь
держави судовий збір у сумі 506 грн. 08
коп.

Суд відмовив позивачу в задоволенні
позовних вимог в частині стягнення
моральної шкоди та судових витрат,
пов»язаних з проведенням експертного
дослідження .

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_3 просить скасувати вказане
рішення в частині стягнення з неї на
користь позивача матеріальної шкоди та
судових витрат у справі, а також
стягнення судового збору в на користь
держави та в цій частині ухвалити нове
рішення.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовує
неповним з»ясуванням судом обставин
справи та зазначає, що 29.05.2013 року по
факту зловживання службовим
становищем працівників ВДАІ ХМУ ГУМВС
України в Харківській області було
відкрито кримінальне провадження щодо
дій в інтересах свого колеги та
знищення важливого доказу , а також
зазначає на порушення, допущенні
працівниками ДАІ при оформленні ДТП, а
при ухваленні рішення суд не взяв до
уваги викладені нею факти щодо її
невинуватості в скоєнні ДТП.

Відповідачі ОСОБА_3 та ТВД СК «Провіта »
повторно в судове засідання суду
апеляційної інстанції не з»явилась,
будучи належним чином повідомленими
про час та місце розгляду справи, про що
свідчать поштові повідомлення про
вручення судових повісток та
телефонограми ( а.с.171-172,177-178 ,182 -184, 192 ),
про причини неявки в судові засіданні
не повідомили.

Згідно до вимог ч.2 ст. 305 ЦПК
України,неявка сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
розглядові справи.

За таких обставин судова колегія
вважає за необхідне розглянути справу
за відсутності відповідачів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
позивача, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга
ОСОБА_3 підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції в
частині стягнення з відповідача ТВД СК
«Провіта» на користь позивача
страхового відшкодування та пені за
несвоєчасну виплату такого
відшкодування, а також рішення суду в
частині відмови позивачу в задоволенні
позовних вимог, сторонами в
апеляційному порядку не оскаржується,
а тому у відповідності до вимог ч.1 ст. 303
ЦПК України, законність і
обґрунтованість рішення суду в цій
частині, судом апеляційної інстанції
не перевіряється.

Задовольняючи позовні вимоги
позивача в частині стягнення з ОСОБА_3
спричиненої внаслідок ДПТ
матеріальної шкоди, суд першої
інстанції виходив з доведеності
позивачем позовних вимог в цій частині.

При цьому судом першої інстанції
встановлено на підтверджено наявними у
справі доказами, що 20 грудня 2011 року о 15
год. 36 хв. ОСОБА_3 керуючі автомобілем «
Мазда 3», реєстраційний номер НОМЕР_2, по
вул. Білецького в районі будинку № 34,
виконуючі маневр лівого повороту перед
зміною напрямку руху, не впевнилась в
безпеці, внаслідок чого сталося
зіткнення з належним на праві
власності позивача автомобілем «
Субару Імпреза», реєстраційний номер
НОМЕР_3 яким керував позивач та який
рухався у попутному напрямку прямо.

Постановою Київського районного суду
м. Харкова від 06.08.2012 року ОСОБА_3 ,
залишеною без змін постановою
апеляційного суду Харківської області
від 19 вересня 2012 року ОСОБА_3 визнана
винною в скоєнні зазначеного ДТП за
ст. 124 КУпАП України та провадження у
справі було закрито у зв»язку з
закінченням строку накладення
адміністративного стягнення ( а.с. 105,
3-4).

В ч.4 ст. 61 ЦПК України
встановлено, що вирок у кримінальному
провадженні, що набрав законної сили,
або постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов»язкові для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено вирок
або постанову суду з питань, чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою.

Таким чином, винні дії відповідача
щодо скоєння зазначеного ДПТ, є
обов»язковими при розгляді
цивільно-правових наслідків таких дій.

В частинах 1 та 2 ст. 1166 ЦК України
встановлено, що майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю ,завдана майну фізичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до вимог ч. 1 та на п.1
ч. 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано
збитків у разі порушення її права, має
право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа
зазнала у зв»язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки).

Згідно до ч.2 ст. 1187, п.1ч.1 ст. 1188
ЦК України , шкода завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі володіє транспортним засобом
. Шкода завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч.1 ст. 1194 ЦК України,
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати ( страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди,
зобов»язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою ( страховим
відшкодуванням).

У висновку експертного
автотоварознавчого дослідження
науково- дослідного інституту ім.
Бокаріуса № 12941 від 12.01.2012 року
встановлено , що розмір матеріальної
шкоди, що завдана ОСОБА_4 в результаті
пошкодження автомобіля «Субару
Імпреза» складає 129530 грн. 55 коп. ( а.с.5-29).

Судом першої інстанції також
встановлено та цей факт відповідачем
не заперечується , що її
цивільно-правова відповідальність
була застрахована ТВД СК «Провіта», та
страхова виплата, яка складає 49 000 грн.,
які судом першої інстанції стягнуті з
відповідача -ТВД СК «Провіта» на
користь позивача .

Вказані обставини справи та
вимоги норм матеріального та
процесуального права свідчать про те,
що суд першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про наявність
підстав для стягнення з відповідача
ОСОБА_3 на користь позивача
матеріальної шкоди, спричиненої йому
внаслідок ДТП, а також суд прийшов до
обгрунтованого висновку про те, що
розмір такої шкоди повинен складати
різницю між страховим відшкодуванням
та матеріальними збитками, які не
покривають таке страхове
відшкодування.

Однак при визначенні розміру
такої шкоди суд першої інстанції
неповно з»ясував обставини у справі ,
тоді як судом апеляційної інстанції
встановлено та підтверджено наявними у
справі доказами, що на час ухвалення
судом першої інстанції рішення у
справі, позивач відремонтував
зазначений автомобіль та вартість
відновлюваних робіт , які позивач
витратив на ремонт автомобіля
становить 121 817 грн.( а.с. 193-194), тобто є
реальними збитками , які спричинені
позивачу.

Таким чином, суд першої інстанції
неповно з»ясувавши обставини, які
мають значення для справи невірно
визначив розмір таких збитків, які з
урахуванням страхового відшкодування
складають 72817 грн. та які підлягають
стягненню з ОСОБА_3 на користь позивача.

З огляду на наведене, рішення суду
першої інстанції в цій частині
підлягає зміненню та зменшенню розміру
стягнутої з ОСОБА_3 на користь позивача
матеріальної шкоди до зазначеної вище
суми.

Оскільки розмір матеріальної
шкоди підлягає зменшенню, то на
підставі ст. 88 ЦПК України також
підлягає зменшенню розмір стягнутого з
ОСОБА_3 на користь держави судового
збору до 498 грн. 89 коп.

В іншій частині доводи, викладені
ОСОБА_3 в апеляційній скарзі , висновків
суду не спростовують та не дають
підстав для скасування рішення суду
першої інстанції цій частині з
зазначених вище підстав.

З огляду на наведене рішення суду
в іншій його частині підлягає
залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316, 317, 319, 218
ЦПК України , судова колегія -,

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Змінити рішення Київського
районного суду м. Харкова від 07
листопада 2013 року, зменшивши розмір
стягнутої з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
матеріальної шкоди до 72817 (семи десяти
двох тисяч вісімсот сімнадцяти ) грн.

Зменшити розмір стягнутого з
ОСОБА_3 на користь держави судового
збору до 498 грн. 89 коп.

В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Рішення суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий, суддя:

Судді :