Справа № 383/1898/13-ц
Провадження №2/383/14/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2014 року Бобринецький районний
суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді - Бондаренко В.В.,

при секретарі - Зербул С.В.,

з участю:

позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представників позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3,
ОСОБА_4,

відповідача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бобринець
Кіровоградської області, в залі
засідань Бобринецького районного суду
Кіровоградської області справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про
встановлення факту родинних стосунків,
факту проживання разом із спадкодавцем
та визнання права власності на
земельну ділянку в порядку
спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з
вказаними позовними вимогами в
обґрунтування яких посилаються на те,
що ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_7, після
смерті якої відкрилась спадщина на
земельні ділянки НОМЕР_2, НОМЕР_3,
розташовані на території
Червонозорівської сільської ради
Бобринецького району. Єдиною
спадкоємицею за законом першої черги
на відкрите після смерті ОСОБА_7
спадкове майно являлася її донька
ОСОБА_8, померла ІНФОРМАЦІЯ_9, яка
відповідно до ст.1269 ЦК України заяву
про прийняття спадщини в нотаріальну
контору не подавала і за
зареєстрованим місцем проживання
померлої не проживала, оскільки була
зареєстрована в м. Бобринець, а ОСОБА_7 в
АДРЕСА_2. Однак ОСОБА_8 у відповідності
до ст.1268 ЦК України вважається такою, що
прийняла спадщину, оскільки у 2007 році, у
зв'язку із погіршенням стану здоров'я
її матері, забрала останню на постійне
місце проживання у АДРЕСА_1, де ОСОБА_7
проживала разом з дочкою по день
смерті. Крім того у свідоцтві про
народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2
прізвище її матері зазначено - ОСОБА_7,
згідно російського правопису, а у
свідоцтві про смерть померлої - ОСОБА_7,
що перешкоджає позивачам вирішити
питання щодо належного оформлення
спадкових прав після смерті ОСОБА_7
Відповідач по справі є рідною сестрою
померлої ОСОБА_7, та у відповідності до
ст.1262 ЦК України є спадкоємцем за
законом другої черги та на час
відкриття спадщини була зареєстрована
за адресою місця проживання ОСОБА_7,
хоча фактично вони разом за місцем
реєстрації не проживали.

Позивачі, як син та чоловік померлої
ОСОБА_8, є її спадкоємцями за законом
першої черги та відповідно до ст.1268 ЦК
України вважаються такими, що прийняли
спадщину, однак оформити свої спадкові
права в нотаріальному порядку не
можуть у зв'язку з тим, що ОСОБА_8 хоча і
прийняла спадщину шляхом фактичного
постійного проживання разом із ОСОБА_7,
однак ОСОБА_7 не перереєструвала місце
свого постійного проживання, а ОСОБА_8
за життя належним чином не оформила
спадкову земельну ділянку на своє ім'я
після смерті ОСОБА_7 Із зазначених
підстав державним нотаріусом було
винесено постанову про відмову у
вчиненні нотаріальної дії, а саме у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом, тому посилаючись на вказані
обставини просять з урахуванням
уточнень в судовому порядку встановити
факт родинних стосунків між померлою
ОСОБА_7 та її померлою донькою ОСОБА_8,
встановити факт постійного проживання
ОСОБА_8 разом із спадкодавцем ОСОБА_7 та
визнати за кожним із позивачів в
порядку спадкування після смерті
ОСОБА_8 право власності на ? частку
земельних ділянок НОМЕР_2, НОМЕР_3,
площею 6,15 га, передані для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, розташовані на території
Червонозорівської сільської ради
Бобринецького району Кіровоградської
області, право на які посвідчено
Державним актом на право приватної
власності на землю серії ІІ-КР №006786,
виданого 29 жовтня 2001 року,
зареєстрованого в Книзі записів
держаних актів на право приватної
власності на землю за №25-105 ч.

Позивач ОСОБА_1 та його представники -
адвокати ОСОБА_3, ОСОБА_4 позовні вимоги
підтримали в повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві.

Позивач ОСОБА_2 позовні вимоги також
підтримав та просив суд їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні
позовні вимоги визнала в повному
обсязі та пояснила, що є рідною сестрою
померлої ОСОБА_7, з якою проживали в
АДРЕСА_2. Однак фактично вона з 1976 року
разом із сестрою за місцем реєстрації
не проживала, оскільки мала свій
будинок по АДРЕСА_3, в якому проживала
окремо. Їй також достеменно відомо, що
ОСОБА_7 є матір'ю ОСОБА_8, і з 2007 року по
день смерті вона постійно проживала
поряд із дочкою в АДРЕСА_1. Позивачі є
єдиними спадкоємцями померлої ОСОБА_8,
яка прийняла спадщину після смерті
ОСОБА_7

Визнання позову відповідачем у
відповідності до ст. 174 ЦПК України
прийняте судом.

Суд, вислухавши сторони, допитавши
свідків, вивчивши матеріали справи,
дослідивши докази, в їх сукупності
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що
проживає в АДРЕСА_2 та з січня 2011 року по
даний час працює секретарем
Червонозорівської сільської ради. Нею
по даній справі видавались довідки про
реєстрацію місця проживання ОСОБА_7,
яка по день смерті була зареєстрована в
АДРЕСА_2 разом із сестрою ОСОБА_5, чи
проживали вони фактично разом їй не
відомо. Також може пояснити, що на час
смерті ОСОБА_7 не проживала в АДРЕСА_2,
зі слів мешканців села їй стало відомо,
що останню за станом здоров'я забрала
донька в м. Бобринець. Не пам'ятає в які
саме роки ОСОБА_7 проживала фактично на
території Червонозорівської сільської
ради.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що з
дитинства постійно проживає в АДРЕСА_4,
по сусідству з позивачами, а тому йому
добре відомі родинні стосунки між
померлою ОСОБА_5 та її померлою матір'ю
ОСОБА_7 Також йому достеменно відомо, що
з 2007 року по 2010 рік в квартирі за
адресою: АДРЕСА_1 проживали позивачі,
ОСОБА_5 та ОСОБА_7 Померла ОСОБА_5
здійснювала догляд за хворою матір'ю
ОСОБА_7, яка з 2007 року постійно
проживала біля доньки по день смерті.
Зі слів його батьків йому відомо, що до
цього часу ОСОБА_7 проживала в
Бобринецькому районі.

Свідок ОСОБА_11 показала, що з 1994 року
проживає по сусідству з позивачами. З
вказаного часу знає ОСОБА_7 та ОСОБА_8,
оскільки її мати проживала разом з
ОСОБА_7 в АДРЕСА_2 та підтримували
дружні стосунки. Їй достовірно відомий
той факт, що ОСОБА_7 є матір'ю ОСОБА_8 З
ОСОБА_8 мала дружні стосунки та
неодноразово перебувала у неї в гостях
та їй відомо, що у 2007 року ОСОБА_8 у
зв'язку з погіршенням стану здоров'я її
матері забрала ОСОБА_7 із АДРЕСА_2 до
АДРЕСА_1, де остання проживала до 2010
року. Також вона спілкувалася із
ОСОБА_7, яка розповідала, що переїхала
до доньки на постійне місце проживання.
Померла ОСОБА_7 у 2010 році в м. Бобринець,
похованням якої займалась донька. На
час смерті ОСОБА_8 проживала разом із
сином ОСОБА_1 та її чоловіком ОСОБА_2 в
АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_8 у м. Бобринець
Кіровоградської області померла
ОСОБА_7, що підтверджується копією
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1,
виданого 15.06.2010 року (а.с.9). За життя
спадкодавець ОСОБА_7 набула право
власності на земельні ділянки НОМЕР_2,
НОМЕР_3, площею 6,15 га, передані для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташовані на території
Червонозорівської сільської ради
Бобринецького району Кіровоградської
області та належать спадкодавцю на
підставі Державного акту на право
приватної власності на землю серії
ІІ-КР №006786, виданого 29 жовтня 2001 року,
зареєстрованого в Книзі записів
держаних актів на право приватної
власності на землю за №25-105 ч та листом
відділу Держземагентства у
Бобринецькому районі №23/05/09-14 від 17.01.2014
року про реєстрацію та видачу
вказаного державного акту (а.с.11,59).

Після її смерті відкрилась спадщина на
вказані земельні ділянки НОМЕР_2,
НОМЕР_3, загальною площею 6,15 га.

ІНФОРМАЦІЯ_9 померла дочка спадкодавця
ОСОБА_8, що підтверджується копією
свідоцтва про народження серії НОМЕР_4,
виданого 22.12.1967 року, копією свідоцтва
про одруження серії НОМЕР_5, виданого
15.06.2001року (а.с.12) та копією свідоцтва
про смерть серії НОМЕР_6, виданого 21.08.2012
року (а.с.10).

Разом з тим у свідоцтві про народження
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 прізвище її матері
зазначено - ОСОБА_7, згідно російського
правопису, а у свідоцтві про смерть
померлої - ОСОБА_7, що ставить під сумнів
родинні відносини вказаних осіб.
Вказані розбіжності перешкоджають
позивачам вирішити питання щодо
належного оформлення спадкових справ
після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Оскільки
дані розбіжності встановленим
порядком усунути неможливо, що
підтверджується висновком відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби від 02.10.2013
року, яким відмовлено у внесення змін
до актового запису цивільного стану
(а.с.14), даний факт родинних стосунків
підлягає встановленню у судовому
порядку за правилами позовного
провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України
суд розглядає справи про встановлення
факту родинних відносин між фізичними
особами.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 30.05.2008
року «Про судову практику у справах про
спадкування» суд в окремому
провадженні чи позовному порядку (при
наявності спору між спадкоємцями)
встановлює факти, якщо від доведення
цих фактів залежить виникнення права
на спадкування.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно копії свідоцтва про народження
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, серії НОМЕР_4,
актовий запис № 18, виданого на
російській мові, її матір'ю записана
«ОСОБА_7» (а.с.12).

15.06.2001 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уклали шлюб, що
підтверджується копією свідоцтва про
одруження серії НОМЕР_5, виданого
15.06.2001року, після якого дружині було
присвоєно прізвище «ОСОБА_5» (а.с.12).

Факт родинних відносин між ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2,
підтверджується сукупністю
досліджених судом доказів по справі,
зокрема: поясненнями свідків ОСОБА_10,
ОСОБА_11, які підтвердили, що ОСОБА_7 є
матір'ю ОСОБА_8, ідентичністю
по-батькові, відомостями про дати та
місце народження і смерті, місце
проживання вказаних осіб, свідоцтвами
про народження та смерть, повними
витягами з Державного реєстру актів
цивільного стану громадян щодо
актового запису про народження та про
смерть (9,10,12,13,82-90,103). Вказаний факт
також визнається відповідачем ОСОБА_5
по справі.

Дана розбіжність в прізвищі та імені
ОСОБА_7 виникла внаслідок неоднакового
переводу прізвища та імені останньої з
російської на українську мови в
документах актів цивільного стану
громадян.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що вимога про
встановлення факту родинних відносин
підлягає задоволенню, оскільки даний
факт знайшов своє підтвердження під
час розгляду справи.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті та
згідно ч.2 ст.1268 цього Кодексу не
допускається прийняття спадщини з
умовою чи із застереженням.

За змістом ч.1 ст.1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

За змістом ч.3 ст.1268 ЦПК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Спадкоємцем за законом першої черги на
відкриту після смерті ОСОБА_7 спадщину
являлася її донька ОСОБА_8.

Відповідно до довідки
Червонозорівської сільської ради
Бобринецького району Кіровоградської
області №51 від 27.01.2014 року ОСОБА_7, 1940
року народження, була зареєстрована та
проживала в АДРЕСА_2 з 24.04.1940 року по
день смерті. Також у домоволодінні
померлої була зареєстрована сестра -
ОСОБА_6. Відомості про фактичне
проживання ОСОБА_7 за вказаною адресою
відсутні (а.с. 97).

Однак, в судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_7 фактично за
адресою місця реєстрації не проживала,
оскільки у 2007 року переїхала на
постійне місце проживання до доньки
ОСОБА_8, з якою проживала по день смерті
за адресою: АДРЕСА_1 Кіровоградської
області. Вказані обставини також
підтверджуються поясненнями свідків
ОСОБА_11, ОСОБА_10 та ОСОБА_9

Відповідач ОСОБА_5, яка є рідною сестрою
ОСОБА_7, у відповідності до ст.1262 ЦК
України є спадкоємцем за законом
другої черги. На час відкриття спадщини
не проживала разом із спадкодавцем,
хоча й була зареєстрована за адресою
реєстрації місця проживання ОСОБА_7, та
у визначений законом строк не подала до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини, а отже вважається
такою, що не прийняла спадщину.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»
реєстрація місця проживання чи місця
перебування особи або її відсутність
не можуть бути умовою реалізації прав і
свобод, передбачених Конституцією,
законами чи міжнародними договорами
України, або підставою для їх
обмеження.

З інформаційних довідок із Спадкового
реєстру №36358723, №36358689 від 17.01.2014 року та
листа завідуючої Бобринецької
державної нотаріальної контори від
21.01.2014 року судом встановлено, що після
смерті ОСОБА_7 спадкова справа не
заводилась, заповіти від її імені не
посвідчувались (а.с. 63-65).

Отже, суд приходить до висновку, що
ОСОБА_8 постійно проживала разом із
матір'ю ОСОБА_7 на час відкриття
спадщини за адресою: АДРЕСА_1, та
протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК
України не заявила про відмову від неї,
а тому у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК
України вважається такою, що прийняла
спадщину, однак не встигла оформити
правовстановлюючі документи на своє
ім'я, так-як померла. Даний факт також
визнається відповідачем.

Спадкоємцями за законом першої черги
після смерті ОСОБА_8 є її син ОСОБА_1,
родинні стосунки з яким підтверджені
копією свідоцтва про народження серії
НОМЕР_7 (а.с.13), та її чоловік ОСОБА_2, які
на час відкриття спадщини проживали
разом із спадкодавцем за однією
адресою: АДРЕСА_1, а тому в силу дії ч.3
ст.1268 ЦК України вважаються такими, що
прийняли спадщину після смерті ОСОБА_8,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_9 зокрема і спірну
земельну ділянку.

Вказані обставини підтверджуються
реєстраційними записами в копії
домової книги за вищевказаною адресою
з якої вбачається, що ОСОБА_8, ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 проживали в АДРЕСА_1 (а.с.132-136) та
реєстраційними записами в копіях
паспортів позивачів (а.с.7,8).

З інформаційних довідок із Спадкового
реєстру №36358761, №36358781 від 17.01.2014 року та
листа завідуючої Бобринецької
державної нотаріальної контори від
21.01.2014 року судом встановлено, що після
смерті ОСОБА_8 спадкова справа не
заводилась, заповіти від її імені не
посвідчувались (а.с. 60-62).

Згідно ч.1 ст.1267 ЦК України частки у
спадщині кожного із спадкоємців за
законом є рівними. Отже, кожен з
позивачів успадкував право власності
на 1/2 частку спірного майна.

Відповідно ст.ст.391-392 ЦК України, захист
цивільних прав здійснюється у
встановленому порядку судом шляхом
визнання цих прав. Із змісту зазначеної
норми матеріального права вбачається,
що власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном. Власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

22.11.2013 року позивачі звернулась до
державного нотаріуса Бобринецької
державної нотаріальної контори з
заявою про видачу на їх імена свідоцтва
про право на спадщину за законом на
земельну ділянку надану для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, що знаходиться на
території Червонозорівської сільської
ради Бобринецького району
Кіровоградської області після смерті
ОСОБА_8, але поставою від 22.11.2013 року про
відмову у вчиненні нотаріальної дії
було відмовлено у видачі свідоцтво про
право на спадщину за законом через
неприйняття ОСОБА_8 належним чином
спадщини після смерті матері ОСОБА_7 та
не оформлення вказаної земельної
ділянки на своє ім'я (а.с.15).

Згідно з роз'ясненнями п. 23 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
30.05.2008 року №7 "Про судову практику у
справах про спадкування" у разі відмови
нотаріуса в оформленні права на
спадщину особа може звернутися до суду
за правилами позовного провадження.

На підставі викладеного та враховуючи,
що вказані факти знайшли своє
підтвердження в судовому засіданні і
встановлені судом та позивачі як
спадкоємці за законом прийняли
спадщину після смерті ОСОБА_8, яка за
законом прийняла спадщину після смерті
ОСОБА_7, а отже за таких умов в суді було
документально підтверджено майнове
право спадкодавця ОСОБА_8 на належну їй
при житті земельні ділянки НОМЕР_2,
НОМЕР_3, площею 6,15 га, розташовані на
території Червонозорівської сільської
ради Бобринецького району
Кіровоградської області, а також
документально підтверджені об'єктивно
існуючі перешкоди у реалізації своїх
спадкових прав спадкоємцями - ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, оскільки нотаріус правомірно
відмовив позивачам у видачі свідоцтва
про спадкування за законом, а тому суд
визнає вимоги позивачів щодо визнання
права власності на земельну ділянку
обґрунтованими, підтвердженими
доказами і такими, що підлягають
задоволенню.

Про стягнення з відповідача судових
витрат у відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК
України позивачі не наполягали, в
зв'язку з чим судові витрати залишити
по фактично понесених сторонами.

З огляду на перераховані обставини,
керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України,
ст.ст.328, 391, 392, 1216, 1218, 1225, 1261, 1267, 1268 ЦК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про
встановлення факту родинних стосунків,
факту проживання разом із спадкодавцем
та визнання права власності на
земельну ділянку в порядку спадкування
- задовольнити.

Встановити юридичний факт, що
ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8,
являється матір'ю ОСОБА_8, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_9

Встановити юридичний факт, що
ОСОБА_8 постійно проживала разом із
ОСОБА_7 на час відкриття спадщини
ІНФОРМАЦІЯ_8 за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 та
ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8, право
власності на 1/2 частку земельних
ділянок НОМЕР_2, НОМЕР_3, площею 6,15 га,
передані для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташовані на території
Червонозорівської сільської ради
Бобринецького району Кіровоградської
області, право на які посвідчено
Державним актом на право приватної
власності на землю серії ІІ-КР №006786,
виданого 29 жовтня 2001 року,
зареєстрованого в Книзі записів
держаних актів на право приватної
власності на землю за №25-105 ч.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 та
ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8, право
власності на 1/2 частку земельних
ділянок НОМЕР_2, НОМЕР_3, площею 6,15 га,
передані для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташовані на території
Червонозорівської сільської ради
Бобринецького району Кіровоградської
області, право на які посвідчено
Державним актом на право приватної
власності на землю серії ІІ-КР №006786,
виданого 29 жовтня 2001 року,
зареєстрованого в Книзі записів
держаних актів на право приватної
власності на землю за №25-105 ч.

Судові витрати залишити по
фактично понесених сторонами.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Кіровоградської
області шляхом подання апеляційної
скарги через Бобринецький районний суд
Кіровоградської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя
В.В. Бондаренко