Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014
року

м. Вишгород

Вишгородський районний суд
Київської області у складі:

головуючого - судді Підкурганного В.В.,

при секретарі – Подшибякіній О.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду заяву ОСОБА_1 про
ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа – ОСОБА_3, про поділ майна,
набутого під час шлюбу та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи -
Відділ містобудування, архітектури
житлово-комунального господарства та
розвитку інфраструктури, КП
«Вишгородське бюро технічної
інвентаризації» про поділ спільного
сумісного майна

ВСТАНОВИВ:

рішенням Вишгородського
районного суду від 18 травня 2012 року
було завершено розгляд названої
справи. Ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 квітня 2013 року зазначене
рішення було залишено без змін.

Позивач за зустрічним
позовом звернувся до суду із заявою в
порядку статті 220 ЦПК України про
ухвалення додаткового рішення, у якій
просив визнати за ним право власності
на виділене нерухоме майно згідно
зазначеного рішення суду, а саме на
садовий будинок площею 188 м. кв.,
розташований за адресою: Київська
область, Вишгородський район, СТ
«Авіатор», на території Воропаївської
сільської ради, вул. Деснянська, 66 та на
три земельних ділянки площею 0,12 га
кожна, розташованих у тому самому
садовому товаристві, кадастрові
номери: 290930043, 290930044,
290930017.

У судовому засіданні представник
заявника ОСОБА_4 заяву підтримав із
викладених у ній підстав. В свою чергу,
представник ОСОБА_2 заперечувала щодо
задоволення такої заяви, вважаючи, що у
випадку її задоволення, суд вийде за
межі заявлених позивачем вимог, так як
у останній редакції його позову
(первісного), мова йшлася про виділення
майна в натурі, а не про визнання права
власності.

Інші учасники процесу до суду не
з’явилися, причини неявки суду не
відомі.

Заслухавши думку учасників
процесу, дослідивши матеріали справи
судом зазначається наступне.

Відповідно до статті 220 ЦПК
України, суд, що ухвалив рішення, може
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, чи з власної ініціативи
ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги,
з приводу якої сторони подавали докази
і давали пояснення, не ухвалено
рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не
зазначив точної суми грошових коштів,
які підлягають стягненню, майно, яке
підлягає передачі, або які дії треба
виконати;

3) суд не допустив негайного виконання
рішення у випадках, встановлених
статтею 367 цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові
витрати.

Вирішуючи спір по суті та приймаючи
рішення 18 травня 2012 року, суд керувався
положеннями частини 1статті 11 ЦПК
України.

Як вбачається із редакції
первісного позову та із заяв про
уточнення позовних вимог, наданих
ОСОБА_1 та прийнятих судом до розгляду,
щодо садового будинку площею 188 м. кв.,
розташований за адресою: Київська
область, Вишгородський район, СТ
«Авіатор», на території Воропаївської
сільської ради, вул. Деснянська, 66 та на
трьох земельних ділянки площею 0,12 га
кожна, розташованих у тому самому
садовому товаристві, кадастрові
номери: 290930043, 290930044,
290930017 позивачем висловлене
прохання про виділення названого майна
йому в натурі.

Позовних вимог щодо визнання на таке
майно права власності за позивачем,
перед судом не ставилось.

З урахуванням викладеного ,суд
приходить до висновку про відсутність
визначених законом підстав для
ухвалення додаткового рішення та
вважає за правомірне постановити
ухвалу про відмову у задоволенні заяви
ОСОБА_1Л

На підставі викладеного, керуючись
статтями 220 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про
ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 , третя особа – ОСОБА_3, про
поділ майна, набутого під час шлюбу та
за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, треті особи - Відділ
містобудування, архітектури
житлово-комунального господарства та
розвитку інфраструктури, КП
«Вишгородське бюро технічної
інвентаризації» про поділ спільного
сумісного майна – відмовити.

Ухвала може бути оскаржена відповідно
до статті 293 ЦПК України в порядку і в
строки, визначені статтями 294, 296 ЦПК
України.

Суддя