Справа № 465/4534/13
Головуючий у 1 інстанції: Дячишин В.Ф.
Провадження № 22-ц/783/786/14
Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Шашкіної С.А.

При секретарі: Цар М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Франківського районного суду
м. Львова від 14 листопада 2013 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_2 до ВАТ "Львів
Оргрес", КЗ "Львівська обласна клінічна
психіатрична лікарня", Сихівського
районного відділу Львівського
міського управління ГУМВС України у
Львівській області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати та постановити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги.

Апелянт вважає, що рішення суду
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
при неповно з'ясованих обставинах, що
мають значення для справи, а висновки
суду не відповідають дійсним
обставинам справи. Покликається на те,
що проводячи її огляд 15.11.2012 року без її
згоди і рішення суду, лікар ОСОБА_3
прямо порушив ст. 11 ЗУ "Про психіатричну
допомогу", а саме те, що психіатричний
огляд може проводитись лише за згодою
особи чи за рішення суду. Подання до
суду щодо її госпіталізації КЗ
"Львівська обласна клінічна
психіатрична лікарня" не подавалося, а
тому її незаконно утримували в
психіатричній лікарні. Також
відповідачі протиправно заволоділи її
п'ятьма собаками, які на час примусової
госпіталізації знаходилися в квартирі.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення сторін на підтримання та
заперечення скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що така
задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

У відповідності до ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, 15
листопада 2012 року ОСОБА_2 була оглянута
лікарем - психіатром КЗ ЛОР "Львівська
обласна клінічна психіатрична лікарня"
та скерована на госпіталізацію в КЗ
"Львівська обласна клінічна
психіатрична лікарня", яким було
постановлено попередній діагноз
"Параноїдна шизофренія". В КЗ "Львівська
обласна клінічна психіатрична лікарня"
ОСОБА_2 написала заяву "Про усвідомлену
згоду на госпіталізацію", була
госпіталізована в даний медичний
заклад, де пройшла курс лікування до 05
грудня 2012 року коли і була виписана
додому.

В травні 2013 року ОСОБА_2 звернулася в
суд з позовом до ВАТ "Львів Оргрес", КЗ
"Львівська обласна клінічна
психіатрична лікарня", Сихівського
районного відділу Львівського
міського управління ГУМВС України у
Львівській області про визнання дій
відповідачів неправомірними та
повернення собак.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції вірно виходив з того,
що позивачем не представлено належних
та допустимих доказів неправомірності
дій відповідачів у її госпіталізації
та вилучення собак.

Так наказом Головного управління
охорони здоров"я Львівської ОДА від
11.12.2012 року було створено комісію по
розгляду звернень ОСОБА_2 та ОСОБА_4
Даною комісією проаналізовано ряд
звернень заявників, медичні документи,
пояснення лікарів та інші
документальні дані щодо перебування
позивача в КЗ "Львівська обласна
клінічна психіатрична лікарня". При
цьому комісія прийшла до висновку, що
госпіталізація, перебування та
лікування ОСОБА_2 в КЗ "Львівська
обласна клінічна психіатрична лікарня"
здійснені в межах Закону "Про
психіатричну допомогу".

Госпіталізація та лікування в даному
медичному закладі проводились за
добровільною угодою (письмовою) самої
позивачки.

Що ж стосується неправомірних дій
лікаря - психіатра КЗ "Львівська
обласна клінічна психіатрична
лікарня", то позовних вимог до даних
осіб, позивачем не заявлялося.

Суд же не наділений повноваженнями
залучати належного відповідача чи
співвідповідача по справі (ст. 33 ЦПК
України).

Позовні вимоги щодо незаконного
вилучення та повернення собак теж
задоволенню не підлягають, оскільки
позивачем не доведено винності дій
конкретного відповідача чи
відповідачів у вилученні собак. Крім
того, судом встановлено, що позивач
офіційно звернулася в правоохоронні
органи з приводу цього питання. А
відтак після встановлення винних осіб
у незаконному вилученні собак у
позивача, остання не позбавлена права в
судовому порядку захистити свої
порушені права.

Судом вірно встановлені фактичні
обставини справи, правильно
застосований матеріальний закон та
дотримана процедура розгляду
передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду. А тому,
колегія суддів не вбачає підстав для
задоволення такої.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308 ч.1, 314 ч. 1
п. 1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Франківського районного суду
м. Львова від 14 листопада 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий:

Судді: