Справа № 357/4023/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

27 травня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Дмитренко А. М.
,

при секретарі - Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Білій Церкві залі
суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1 в
інтересах малолітніх ОСОБА_2 2007 року
народження та ОСОБА_3 2009 року
народження, 3-я особа: Служба у справах
дітей Білоцерківської міської ради
Київської області як орган опіки та
піклування, про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним
позовом мотивуючи тим, що відповідач
перебувала у фактичних шлюбних
стосунках з її сином ОСОБА_4 з 2005 року по
2009 рік, від спільного проживання у них
народилися дочка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 та
син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, відповідач
щодо цих дітей вважається одинокою
матір»ю, ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_4 помер,
після його смерті малолітні діти
проживають з позивачем, яка
добровільно взяла на себе турботу про
дітей, займається їх вихованням,
утриманням, відповідач не виконує свої
батьківські обов»язки щодо дітей, не
приймає участі у їх вихованні,
матеріальному забезпеченні. А тому
позивач просить суд позбавити
відповідача батьківських прав щодо її
2-х дітей, призначити позивача опікуном
над дітьми, стягнути з відповідача на
користь позивача аліменти на
утримання 2-х малолітніх дітей в
розмірі 1/3 частини заробітку /доходу/,
але не менше 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку на кожну
дитину, починаючи з дня подання позову
до досягнення повноліття.

В судовому засіданні позивач зменшила
позовні вимоги і просила суд позбавити
відповідача батьківських прав щодо її
2-х дітей та стягнути з відповідача на
користь позивача аліменти на
утримання 2-х малолітніх дітей в
розмірі 1/3 частини заробітку /доходу/,
але не менше 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку на кожну
дитину, починаючи з дня подання позову
до досягнення повноліття, оскільки
питання щодо призначення її опікуном
дітей вирішується Білоцерківською
міською радою, про що буде прийнято
відповідне рішення.

Відповідач в судове засідання не
з»явилася, про час розгляду справи
повідомлена належним чином, причини
неявки суду невідомі, заяви щодо
розгляду справи без її участі до суду
не надходило, а тому на підставі
ст.ст.224-226 ЦПК України за згодою
позивача суд вважає за можливе
провести заочний розгляд даної справи.

Представник 3-ї особи просить суд позов
задовольнити, оскільки відповідач не
виконує своїх батьківських обов"язків
щодо малолітніх дітей, діти з 2010 року
постійно проживають в сім»ї позивача,
яка взяла на себе турботу про дітей,
займається їх вихованням та
утриманням, службою у справах дітей
Білоцерківської міської ради подані
необхідні документи до міської ради
для прийняття рішення про призначення
позивача опікуном над дітьми.

Прокурор прокуратури м.Білої Церкви
Хахлюк Н.М., яка приймала участь у
розгляді справи з метою захисту прав
малолітніх дітей, просить також суд
позов задовольнити, оскільки є всі
передбачені законом підстави для
позбавлення відповідачки батьківських
прав щодо її малолітніх дітей.

Заслухавши пояснення всіх осіб, які
беруть участь у розгляді справи, покази
свідка, оглянувши матеріали даної
справи, суд дійшов висновку, що позов
належить задовольнити з наступних
підстав.

Так, по справі встановлено, що
відповідач ОСОБА_6 є матір»ю малолітніх
дітей -ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_4, що стверджується копіями
свідоцтв про народження дітей.

В судовому засіданні також
встановлено, що відповідач перебувала
у фактичних шлюбних стосунках з сином
позивача -ОСОБА_4, проживали в сім»ї
позивача по АДРЕСА_1, від спільного
проживання у них народилися дочка
ОСОБА_2 та син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10
ОСОБА_4 помер, з 2010 року діти постійно
проживають у сім»ї позивача, яка є їх
бабусею.

Наведене стверджується актом
обстеження умов проживання, показами
свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які є
сусідами позивача, добре знають її
сім»ю, покази яких приймаються судом до
уваги.

Згідно акту обстеження умов
проживання, будинок по АДРЕСА_1
належить позивачу, будинок складається
з 3-х жилих кімнат, в будинку також
проживають чоловік позивача
ОСОБА_11-дідусь дітей, син позивача
ОСОБА_12 1973 року народження, всі члени
родини займаються вихованням та
утриманням дітей, для дітей в будинку
відведена окрема кімната, де є все
необхідне для розвитку та відпочинку
дітей.

Як вбачається з довідки Комунального
підприємства Білоцерківської міської
ради ЖЕК № 6, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
проживають з 15.12.2010 року по цей час по
АДРЕСА_1 без реєстрації.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 15.07.2013 року
відвідують дошкільний навчальний
заклад комбінованого типу № 3
«Веселка», що слідує з довідок цього
закладу.

У висновку Служби у справах дітей
Білоцерківської міської ради про
позбавлення батьківських прав ОСОБА_6
від 28.08.2013 року № 1482 вказується на те, що
у 2008 році відповідач була позбавлена
батьківських прав щодо її старшої
дочки ОСОБА_13 2004 року народження за
рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду від 16.01.2008 року по
справі № 2-267, за інформацією
Білоцерківського психонаркологічного
територіального медичного об»єднання
відповідач з 2002 року перебувала на
обліку у лікаря-нарколога з приводу
опійної наркоманії.

В обгрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідач в
порушення вимог чинного законодавства
України з питань охорони дитинства
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов"язків по вихованню
дітей, що є підставою для позбавлення
її батьківських прав.

Відповідно до ст.164 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.03.2007 року
№ 3 "Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав"
ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов"язками.

Як роз"яснено в п.17 вказаної Постанови
Пленуму Верховного Суду України, не
можна позбавити батьківських прав
особу, яка не виконує своїх
батьківських обов"язків унаслідок
душевної хвороби, недоумства чи іншого
тяжкого захворювання /крім хронічного
алкоголізму чи наркоманії/ або з інших
незалежних від неї причин.

Доказів того, що відповідач не виконує
свої батьківські обов"язки з
незалежних від неї причин, суду не
надано.

При вирішенні цього питання судом
приймається до уваги висновок служби у
справах дітей Білоцерківської міської
ради як органу опіки та піклування про
доцільність позбавлення відповідача
батьківських прав щодо її обох дітей.

А тому суд з врахуванням викладеного
вище, вважає за можливе позбавити
відповідача батьківських прав щодо її
малолітніх дітей -ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
виходячи в першу чергу з інтересів
дітей, оскільки відповідач дійсно
ухиляється без поважних причин від
виконання своїх батьківських
обов'язків.

За ч.4 ст.167 СК України, якщо дитина не
може бути передана другому з батьків,
переважне право перед іншими особами
на передання їм дитини мають , за їхньою
заявою, баба та дід, повнолітні брати та
сестри, інші родичі дитини, мачуха,
вітчим.

В даному випадку службою у справах
дітей прийнято рішення про залишення
дітей у сім»ї позивача, тобто, з бабою
та дідом.

Позивач просить також суд вирішити
питання про стягнення аліментів з
відповідача на утримання 2-х дітей.

Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа,
позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов"язку щодо
утримання дітей.

Одночасно з позбавленням батьківських
прав суд може на вимогу позивача або за
власною ініціативою вирішити питання
про стягнення аліментів на дитину.

За ст.180 СК України батьки зобов"язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров"я та матеріальне
становище дитини; стан здоров"я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Згідно норм ст.183 СК України суд вважає
за можливе стягнути з відповідача
аліменти на утримання 2-х дітей в
розмірі 1/3 частини її заробітку
/доходу/, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
на кожну дитину.

Відповідно до ч.ч.2,3 цієї статті, якщо
стягуються аліменти на двох і більше
дітей, суд визначає єдину частку від
заробітку /доходу/ матері, батька на їх
утримання, яка буде стягуватися до
досягнення найстаршою дитиною
повноліття.

Якщо після досягнення повноліття
найстаршою дитиною ніхто з батьків не
звернувся до суду з позовом про
визначення розміру аліментів на інших
дітей, аліменти стягуються за
вирахуванням тієї рівної частки, що
припадала на дитину, яка досягла
повноліття.

Згідно ст.191 СК України аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред"явлення позову.

За ст.258 СК України баба і дід мають
право на самозахист внуків.

Баба і дід мають право звернутися за
захистом прав та інтересів малолітніх,
неповнолітніх та повнолітніх
непрацездатних внуків до органу опіки
та піклування або до суду без
спеціальних на те повноважень.

А тому суд вважає за можливе стягнути
аліменти на утримання дітей на користь
позивача, в сім»ї якої проживають і
виховуються діти.

Відповідно до ст.367 ЦК України рішення
суду про стягнення аліментів в межах
суми платежу за один місяць підлягає до
негайного виконання.

На підставі ст.5 Закону України "Про
судовий збір" позивач звільняється від
сплати судового збору при зверненні до
суду з даним позовом як потерпіла 1
категорії від наслідків аварії на ЧАЕС.

А тому відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача підлягає відшкодуванню на
користь держави судовий збір в сумі 243
грн.60 коп.

Керуючись ст.ст.164, 165, 167, 180,182,183, 191, 258 СК
України, ст.ст.10,60, 88, 209, 212-215, 224-226, 367 ЦПК
України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_6
щодо її малолітніх дітей - ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_3 народження та ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_4 народження.

Стягнути з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_9,
уродженки м. Білої Церкви Київської
області, проживаючої по АДРЕСА_2,
аліменти на користь ОСОБА_1, яка
проживає по АДРЕСА_1 в м.Білій Церкві,
на утримання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3
народження та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4
народження в розмірі 1/3 частини її
заробітку /доходу/, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, на кожну дитину
щомісячно з 31 березня 2014 року до
досягнення дітьми повноліття.

Рішення суду про стягнення аліментів в
межах платежу за один місяць підлягає
до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави
судовий збір в сумі 243 грн.60 коп.

Заочне рішення може бути оскаржене
позивачем до апеляційного суду
Київської області через
Білоцерківський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Заочне рішення може бути скасоване
Білоцерківським міськрайонним судом
за письмовою заявою відповідача про
перегляд заочного рішення, яку може
бути подано до суду протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення воно
може бути оскаржене в апеляційному
порядку.

Суддя А. М. Дмитренко