УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О., суддів:
Ізмайлової Т.Л.,Кадєтової О.В.,
Мостової Г.І.,Наумчука М.І.,розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу
за позовом ОСОБА_6 до товариства
з обмеженою відповідальністю
«Бліцсервіс», публічного акціонерного
товариства «Полтаваобленерго» про
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою, відшкодування
майнової та моральної шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення
апеляційного суду Полтавської області
від 13 червня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2011 року ОСОБА_6 звернулася
до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що вона є власником
земельної ділянки, розташованої
АДРЕСА_1.

Зазначала, що на належній їй земельній
ділянці спеціальні обмеження та
сервітути відсутні, проте 15 травня 2010
року співробітниками Полтавської
філії ПАТ «Полтаваобленерго» було
знищено паркан, плодові дерева, кущі та
було проведено по території земельної
ділянки позивача високовольтну лінію
електропередач. Вказаними діями
відповідача їй було заподіяно майнову
та моральну шкоду.

У зв'язку з наведеним просила суд
зобов'язати відповідачів демонтувати
опору високовольтної лінії
електропередач, розташовану на її
земельній ділянці, стягнути з
відповідачів на її користь у
відшкодування майнової шкоди грошові
кошти у розмірі 4 000,00 грн, а також 10 000,00
грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Полтавського районного суду
Полтавської області від 23 квітня 2013
року позов задоволено частково.

Зобов'язано ПАТ «Полтаваобленерго»
демонтувати опору високовольтної
лінії електропередач АДРЕСА_1,
розташовану на земельній ділянці,
належній на праві власності ОСОБА_6

Стягнуто з ПАТ «Полтаваобленерго» на
користь ОСОБА_6 на відшкодування
моральної шкоди 3 000,00 грн. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 13 червня 2013
року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позову ОСОБА_6
відмовлено.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування рішення
апеляційного суду із залишення в силі
рішення суду першої інстанції,
мотивуючи свої вимоги порушенням судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ, обговоривши доводи касаційної
скарги та перевіривши матеріали
справи, дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
діями відповідача порушені права
ОСОБА_6, як власниці земельної ділянки,
оскільки при її отриманні, сервітути
щодо використання зазначеної
земельної ділянки відсутні.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про відмову у задоволенні позову,
апеляційний суд виходив з того, що
ОСОБА_6 набула право власності на
земельну ділянку з обмеженнями,
передбаченими чинним законодавством.
Крім того, дії працівників Полтавської
філії районних електромереж ПАТ
«Полтаваобленерго» щодо приведення до
належного стану охоронної зони, яка
розташована на земельній ділянці
позивачки, вчинялися у відповідності
до вимог чинного законодавства.

Проте, з такими висновками
апеляційного суду погодитися не можна
з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 є
власником земельної ділянки площею 0,25
га для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд, розташованої АДРЕСА_1, згідно
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯЗ № 181808 від 22
червня 2009 року.

Зазначений акт виданий на підставі
рішення виконавчого комітету
Щербанівської сільської ради народних
депутатів № 112 від 25 грудня 2007 року.

У висновку про обмеження на
використання земельної ділянки, що
надана ОСОБА_6 для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд в с.
Щербані на території Щербанівської
сільської ради Полтавського району
Полтавської області від 17 жовтня 2008
року зазначено, що в місці розташування
земельної ділянки, що надана позивачці
спеціальні обмеження і сервітути щодо
використання земельної ділянки
відсутні.

Згідно ст. 319 ЦК України діяльність
власника може бути обмежена чи
припинена або власника може бути
зобов'язано допустити до користування
його майном інших осіб лише у випадках
і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Частиною 2 ст. 152 ЗК України зазначено,
що власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Згідно ст. 25 Закону України «Про землі
енергетики та правовий режим
спеціальних зон енергетичних об'єктів»
спеціальні зони об'єктів енергетики
зазначаються у схемах землеустрою і
техніко-економічного обґрунтування
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
утворень, проектах землеустрою щодо
створення нових та впорядкування
існуючих землеволодінь і
землекористувань, проектах
землеустрою, що забезпечують
еколого-економічне обґрунтування
сівозміни та впорядкування угідь,
спеціальних тематичних картах і
атласах стану земель та їх
використання, проектах землеустрою
щодо відведення земельних ділянок,
технічній документації із землеустрою
щодо встановлення меж земельної
ділянки в натурі (на місцевості);
технічній документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право на земельну ділянку,
іншій документації із землеустрою та
кадастрових планах. Межі спеціальних
зон об'єктів енергетики зазначаються у
документації із землеустрою з часу
надання земельної ділянки для
будівництва відповідного об'єкта та, у
разі необхідності, встановлюються в
натурі (на місцевості) і позначаються
відповідними попереджувальними
знаками. Власникам і користувачам
земельних ділянок, на які встановлено
обмеження та обтяження, видається
кадастровий план їх земельних ділянок
з нанесеними межами спеціальних зон, а
також письмовий перелік обмежень та
обтяжень щодо використання земель у
цих зонах. Власники і користувачі
земельних ділянок, місцеві органи
виконавчої влади та органи місцевого
самоврядування, підприємства, що
експлуатують об'єкти енергетики,
повинні вживати заходів щодо охорони
об'єктів енергетики та дотримання
встановлених обмежень та обтяжень у
використанні земель у межах
спеціальних зон, передбачених
документацією із землеустрою. Особи, на
користь яких встановлені обмеження
щодо використання земель у межах
охоронних та інших зон об'єктів
енергетики, повинні вимагати від
власників і користувачів земельних
ділянок дотримання таких обмежень та
обтяжень.

Відповідно до п.п. 2, 4 Постанови
Кабінету Міністрів України від 04
березня 1997 року № 209 «Про затвердження
Правил охорони електричних мереж» для
створення нормальних умов
експлуатації електричних мереж,
забезпечення їх збереження та
дотримання вимог техніки безпеки
здійснюються такі заходи: відводяться
земельні ділянки; встановлюються
охоронні зони; визначаються мінімально
допустимі відстані; прокладаються
просіки у лісових, садових, паркових та
інших багаторічних насадженнях. На
період будівництва та експлуатації
електричних мереж земельні ділянки
надаються забудовникам відповідно до
Земельного кодексу України. У межах
охоронних зон землі у їх власників та
користувачів не вилучаються, а
використовуються з обмеженнями,
передбаченими цими Правилами.
Підприємства, установи, організації та
громадяни, яким надано у власність,
постійне або тимчасове користування
земельні ділянки, де знаходяться
об'єкти електричних мереж, зобов'язані
вживати належних заходів до збереження
зазначених об'єктів.

Планові роботи з ремонту та
реконструкції ліній електропередачі,
що проходять через
сільськогосподарські угіддя,
виконуються за погодженням з
власниками землі і землекористувачами,
як правило, в період, коли угіддя не
зайняті сільськогосподарськими
культурами або якщо можливо
забезпечити збереження цих культур. (п.
12 Постанови Кабінету Міністрів України
від 04 березня 1997 року № 209 «Про
затвердження Правил охорони
електричних мереж»)

Апеляційний суд у порушення вимог ст.
ст. 10, 212 ЦПК України фактичні обставини
справи належним чином не з'ясував, не
встановив чи виділялася спірна
земельна ділянка для створення
електричних мереж та чи встановлено
обмеження на використання земельної
ділянки у встановленому законом
порядку.

Крім того, позивач у позовній заяві
зазначала, що неправомірними діями
відповідача було пошкоджено паркан,
насадження дерев та кущів, що призвело
до порушення її права власності на
земельну ділянку.

Разом з тим, судами всупереч вимог ст. 214
ЦПК України зазначені вимоги належним
чином не перевірені, не з'ясовано
правомірність встановлення або заміни
ліній електропередач без погодження з
позивачем, як власником земельної
ділянки.

З урахуванням наведеного не можна
визнати законним рішення суду першої
інстанції.

За таких обставин, касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
рішення судів попередніх інстанцій
скасуванню, а справа направленню на
новий розгляд до суду першої інстанції,
відповідно до ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Рішення Полтавського районного суду
Полтавської області від 23 квітня 2013
року та рішення апеляційного суду
Полтавської області від 13 червня 2013
року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О.
Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова
Г.І. Мостова М.І. Наумчук