У х в а л а

26 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ у
складі:

головуючого судді
Луспеника Д.Д.,

суддів:
Гулька Б.І., Лесько А.О.,

Червинської М.Є., Черненко
В.А.,

розглянувши заяву дочірнього
підприємства «Ілліч-Агро Донбас»
публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 травня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до
дочірнього підприємства «Ілліч-Агро
Донбас» публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»
(далі - ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ
«Маріупольський металургійний
комбінат ім. Ілліча»), третя особа -
державне земельне агентство у
Новоазовському районі Донецької
області, про визнання договору оренди
земельної ділянки недійсним,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що їй на праві власності належить
земельна ділянка, площею 6,0170 га,
розташована на території
Самійлівської сільської ради
Новоазовського району Донецької
області, для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва. У
2009 році між нею та відповідачем було
укладено договір оренди земельної
ділянки без зазначення конкретної
дати. 5 травня 2010 року вказаний договір
оренди та додаткова угода до нього без
дати підписання було зареєстровано в
Новоазовському районному відділі
«Центру державного земельного
кадастру при Державному комітеті
України по земельним ресурсам».
Зазначала, що договір оренди не містить
усіх істотних умов, передбачених ч. 1 ст.
15 Закону України «Про оренду землі»,
зокрема, розміру річної орендної плати,
умови про передачу у заставу і внесення
у статутний фонд права оренди
земельної ділянки; не зазначено строк
дії договору оренди. Крім того, в актах
прийняття-передачі земельної ділянки
та встановлення меж земельної ділянки
не вказана дата їх укладення, акти не
підписані орендодавцем та орендарем.

У зв'язку з цим позивачка просила суд
визнати вище зазначений договір оренди
земельної ділянки недійсним.

Рішенням Новоазовського районного
суду Донецької області від

20 березня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 24 квітня 2013 року, позов
ОСОБА_3 задоволено. Визнано недійсним
договір оренди землі, укладений між
ОСОБА_3 та ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ
«Маріупольський металургійний
комбінат

ім. Ілліча», зареєстрований 5 травня 2010
року у Новоазовському районному
відділі «Центр державного земельного
кадастру при Державному комітеті
України по земельним ресурсам».
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 травня 2013 року
відмовлено ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ
«Маріупольський металургійний
комбінат ім. Ілліча» у відкритті
касаційного провадження на підставі п.
5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справа надійшла заява ДП
«Ілліч-Агро Донбас»

ПАТ «Маріупольський металургійний
комбінат ім. Ілліча» про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 травня 2013 року
з підстав неоднакового застосування
судом касаційної інстанції норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
зокрема ст. 15 Закону України «Про
оренду землі».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

У допуску до провадження до Верховного
Суду України справи за заявою ДП
«Ілліч-Агро Донбас» ПАТ
«Маріупольський металургійний
комбінат

ім. Ілліча» про перегляд судового
рішення слід відмовити з наступних
підстав.

Згідно з п. 9 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» роз'яснено, що судовими
рішеннями, на які заявник посилається
на підтвердження підстави,
передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України,
можуть бути рішення суду касаційної
інстанції, що набрали законної сили та
спір був вирішений по суті.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник посилається
на постанову Верховного Суду України
від 25 грудня 2013 року.

Зазначена постанова прийнята
Верховним Судом України в порядку

Глави 3 Розділу V ЦПК України, а не як
судом касаційної інстанції, а тому не
може бути підставою для перегляду
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 травня 2013
року.

Також, на підтвердження викладених у
заяві доводів заявник посилається на
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 31 березня 2014
року, якою справу допущено до
провадження Верховного Суду України,
відтак, посилання на вказану ухвалу
суду не може здійснюватися на
підтвердження підстави, встановленої
п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України,
оскільки зазначена ухвала прийнята у
порядку, передбаченому ст. ст. 355-360 ЦПК
України.

Наведені заявником доводи з посиланням
на судове рішення Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 29 січня 2014 року не містить
ознак, які згідно вимог вищевказаної
норми є підставою для перегляду
судових рішень, оскільки із доданого до
заяви судового рішення не вбачається
однакових фактичних обставин та
подібних правовідносин у порівнянні з
судовим рішенням, яке оскаржується.

Доводи заяви зводяться до перевірки
норм процесуального права щодо
доведення заявником своїх позовних
вимог, що є застосуванням норм
процесуального права і не є підставою
для допуску справи до провадження
Верховного Суду України.

За таких обставин колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ відмовляє у допуску до
провадження Верховного Суду України
справи за позовом ОСОБА_3 до дочірнього
підприємства «Ілліч-Агро Донбас»
публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча», третя особа -
державне земельне агентство у
Новоазовському районі Донецької
області, про визнання договору оренди
земельної ділянки недійсним.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до
дочірнього підприємства «Ілліч-Агро
Донбас» публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»,
третя особа - державне земельне
агентство у Новоазовському районі
Донецької області, про визнання
договору оренди земельної ділянки
недійсним до провадження Верховного
Суду України за заявою дочірнього
підприємства «Ілліч-Агро Донбас»
публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 травня 2013 року
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник Судді:
Б.І. Гулько А.О.
ЛеськоМ.Є. Червинська В.А. Черненко