Єдиний унікальний номер 235/4398/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1018/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючої Осипчук
О.В.

суддів Смєлік
С.Г., Ткачук С.С.

при секретарі
Біляєві М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду в місті Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області від 10 грудня 2013 року
по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства « ДТЕК
Донецькобленерго» до ОСОБА_1 про
стягнення вартості електроенергії не
облікованої внаслідок порушення
споживачем правил користування
електроенергією

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 10 грудня 2013 року позовні вимоги ПАТ
« ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_1 про
стягнення вартості електроенергії не
облікованої внаслідок порушення
споживачем правил користування
електроенергією задоволені у повному
обсязі. З відповідачки на користь
позивача стягнуто 10958,59 грн. та судовий
збір у розмірі 229,40 грн.

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги, виходив з того що
відповідачка є власником, а власність
відповідно до частини 4 ст. 319 ЦК України
зобов»язує.

З рішенням суду не погодилась позивач,
подала апеляційну скаргу якій
зазначила наступне. Так, в своєму
рішенні суд зазначив, що вона є власним
будинку, а тому мала знати про
наявність в будинку прихованої
розетки, яка підключена до мережі
енергопостачання поза приладом обліку.
Проте, цей будинок власником якого вона
є, був їй подарований, вона його не
будувала, а тому їй не було відомо про
наявність такого порушення, як
прихована електророзетка. 1 грудня 2011
року троє осіб, які навіть не
представилися, не надали документів
про свою особу, вільно ходили по
подвір»ю, не зважаючи на її
заперечення, та повідомили їй про те, що
на даху літньої кухні знайшли
приховану електророзетку.

З цього приводу вони склали акт, проте,
в акті не зазначили навіть місця, в
якому розташована ця розетка. Оскільки
вона не бачила ні розетки, ні місця її
знаходження, чи вона була відрізана, чи
ні - з цих підстав не стала підписувати
акт про порушення, якого не вчиняла.
Вважає, що обшук житла можна робити
тільки з дозволу суду або письмового
повідомлення особи - власника житла.
Вважає, що складений акт є неналежним
доказом, оскільки не містить в собі
відомостей про місце розташування
розетки, а також є недопустимим доказом
- оскільки порушений порядок його
одержання. Просила рішення суду першої
ї інстанції скасувати, у задоволені
позову ПАТ « ДТЕК Донецькобленерго»
відмовити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її
представник підтримали доводи
апеляційної скарги, просили її
задовольнити, рішення суду першої
інстанції скасувати, ухвалити нове
рішення яким у задоволені позову
відмовити.

ПАТ « ДТЕК Донецькобленерго»
повідомлений належним чином про час та
місце розгляду справи, не направив
свого представника в судове засідання,
що відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК
України не є перешкодою у розгляді
справи.

Вислухавши суддю-доповідача,
учасників судового засідання,
перевіривши доводи апеляційної скарги
та дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд дійшов наступного
висновку.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ
«ДТЕК Донецькобленерго» 30 липня 2013
року звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення вартості
електроенергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачем правил
користування електроенергією,
мотивуючи вимоги тим, що 01 грудня 2011
року у відповідача працівниками
Селидівського РЕМ ПАТ « ДТЕК
Донецькобленерго» проведена перевірка
вимог Закону України «Про
електроенергетику» та Правил
користування електричною енергією для
населення.

Між сторонами на день перевірки
існували правовідносини - це
постачання позивачем - ПАТ « ДТЕК
Донецькобленерго» на об'єкт
відповідачки електроенергії, контроль
за її споживанням шляхом зняття
показів приладу обліку, а з боку
відповідача - це, зокрема, споживання
електроенергії. оплата її вартості.

На день перевірки особовий рахунок
НОМЕР_1 за адресою : АДРЕСА_1 був
відкритий на ім»я ОСОБА_2 -
попереднього власника цього будинку,
розташованого по АДРЕСА_1.

В судовому засіданні відповідачка
ОСОБА_1 не заперечувала, що в будинку
вона проживає сама, під час перевірки
біля її подвір»я стояла машина
Селидівської РЕМ, а особи, які робили
перевірку назвалися співробітниками
енергопостачальної організації.

В результаті перевірки виявлено факт
порушення Правил користування
електричною енергією для населення, а
саме: самовільне підключення до
електричної мережі
енергопостачальника з порушенням
схеми обліку, що відповідно до п. 53
Правил, зафіксовано в акті № 161866 від
01.12.2011 року, який підписаний трьома
особами -представниками ПАТ « ДТЕК
Донецькобленерго», споживач від
підпису в акті відмовилася.

Апелянт посилалася на те, що
представники РЕМ не пред»явили
службових посвідчень, фактично робили
обшук на її подвір»ї, а тому складений
акт є недопустимим доказом, оскільки
порушений порядок його одержання.

Згідно п.42 Правил користування
електричною енергією для населення
споживач електричної енергії
зобов»язаний забезпечувати доступ
представникам енергопостачальника
після пред»явлення ними службових
посвідчень до квартири або іншого
об»єкта для обстеження приладу обліку,
електроустановок та електропроводки.

Проте, ОСОБА_1 не надала переконливих
доказів некоректної поведінки з боку
представників РЕМ, непред»явлення ними
службових посвідчень, порушення ними
робочої інструкції під час вчинення
перевірки, доказів її звернення зі
скаргами до ПАТ« ДТЕК
Донецькобленерго» на дії
співробітників Селидівської РЕМ.

Відповідно до п. 53 Правил у разі
виявлення представником
енергопостачальника порушення
споживачем правил користування
електричною енергією, у тому числі
фактів розкрадання електричної
енергії, складається акт, який
підписується представником
енергопостачальника та споживачем.
Один примірник акта вручається
споживачу, другий залишається в
енергопостачальника. Споживач має
право внести до акта свої зауваження.

У разі відмови споживача від підпису в
акті робиться позначка про відмову, Акт
вважається дійсним, якщо його
підписали три представники
енергопостачальника.

Проте, в акті № 161866 споживач не зробила
жодного зауваження щодо обставин
перевірки.

Позивачем визначено вартість
електроенергії згідно «Методики
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачем правил
користування електричною енергією»
затвердженою постановою НКРЕ № 562 від
04.05.2006 року у розмірі 10958,59 грн. за
період з 2 грудня 2008 року по 31 січня 2011
року ( 790 днів)

Відповідно до Додатку 3 «Методики
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачем правил
користування електричною енергією» (
далі - Методика) затвердженою
постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 року, акт
про порушення ПКЕЕН має містити вид,
обставини та суть порушення.

З огляду на зміст акту № 161866 від 01
грудня 2011 року ( а.с.4 ). в останньому
детально зазначено суть порушення з
відображенням схеми підключення ( а.с.5
)

Виявлене порушення, а саме: самовільне
підключення електроустановок
(токоприймачів) до електричної мережі
енергопостачальника з порушенням
схеми обліку передбачене п. 3.1 Методики.

ОСОБА_1 на підставі договору дарування
від 09.04.1998 року є власником житлового
будинку АДРЕСА_1, в якому було виявлено
порушення ПКЕЕН (а.с. 16). Доводи ОСОБА_1 з
приводу того, що вона не знала про
наявність додаткової розетки, яка
підключена до мережі
енергопостачальника поза приладом
обліку, є не переконливими.

Згідно частини 4 ст. 319 ЦК України
власність зобов»язує. Згідно приписів
до цієї статті власник несе
відповідальність перед громадою,
суспільством за належне використання
цих прав.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Апелянт не надала жодного
переконливого доказу на спростування
висновків суду щодо наявності
встановленого правопорушення.

У відповідності до вимог ч.1 ст.308
ЦПК України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно зі ст.213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим,
тобто ухваленим у відповідності до
вимог процесуального судочинства та
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

На думку апеляційного суду оскаржуване
судове рішення відповідає вимогам
процесуального і матеріального закону,
тому підстав для його скасування немає.

У рішенні наведені відповідні
мотиви, з яких він його ухвалив. Ці
мотиви не суперечать закону та не
спростовуються доводами скарги.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313, 315 ЦПК України,
апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 10 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий

Судді