Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/999/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Комлач О. Ф.
Доповідач Белінська І. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

10.04.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

Белінської І.М. - головуючої,

Савченко С.О.,

Суржика М.М.,

при секретареві - Ткаченко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про
звільнення від сплати заборгованості
за аліментами на утримання
неповнолітньої дитини за апеляційною
скаргою ОСОБА_5 на рішення
Олександрівського районного суду
Кіровоградської області від 11 лютого
2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року ОСОБА_5
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7
про звільнення від сплати
заборгованості за аліментами.

Посилався на те, що за рішенням
суду від 31.07.2009 року з нього на користь
відповідачки стягнуто аліменти на
утримання їх доньки ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини усіх
видів його заробітку (доходу), але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 14.05.2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_2.

До тих пір, поки він мав постійну
роботу проблем із виплатою аліментів
не було. Проте, у зв»язку із хворобою
матері, яка потребує стороннього
догляду, він не мав можливості
продовжувати працювати і був
звільнений з роботи. Не маючи
заробітку, він добровільно сплачував
аліменти у розмірі 300 грн. щомісяця, не
знаючи, що державним виконавцем
нараховується заборгованість, яка
станом на 1.10.2013 року склала 6360 грн.

Вважав, що заборгованість
виникла не з його вини, а по тій причині,
що він не має можливості знайти роботу
за місцем свого проживання, оскільки
змушений доглядати свою хвору матір.

Рішенням Олександрійського
районного суду від 11.02.2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5
просить скасувати рішення через
неповне з»ясування судом першої
інстанції обставин, які мають значення
для справи, невідповідність висновків
суду обставинам справи, порушення норм
матеріального права. Вказує на те, що
висновок суду про відсутність істотних
обставин для звільнення його від
заборгованості за аліментами є
неправильним, оскільки надані ним
докази підтверджують наявність
істотних обставин, внаслідок яких
виникла заборгованість.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Згідно із ч.2 ст.197 Сімейного
кодексу України. за позовом платника
аліментів суд може повністю або
частково звільнити його від сплати
заборгованості за аліментами, якщо
вона виникла у зв»язку з його тяжкою
хворобою або іншою обставиною, що має
істотне значення.

Встановлено, що на примусовому
виконанні державного виконавця ВДВС
Олександрівського РУЮ знаходиться
виконавчий лист, виданий
Олександрівським районним судом
Кіровоградської області для виконання
рішення цього суду від 31.07.2009 року про
стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7
аліментів на утримання їх доньки
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини
усіх видів його заробітку (доходів), але
не менше 30% від прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку, щомісяця,
починаючи з 14.05.2009 року до повнолітня
дитини.

За уточненим розрахунком
державного виконавця Шевченко Г.Д.,
станом на 1.02.2014 року, заборгованість
ОСОБА_5 за аліментами становить 7 576
грн.44 коп. (а.с.53). З довідки вбачається,
що заборгованість у сумі 3 690 грн. станом
на 25.12.2012 року була нарахована
державним виконавцем Смілянського
міського відділу ДВС Смілянського МРУЮ
Черкаської області. Починаючи з грудня
2012 року, боржник майже щомісяця
сплачував аліменти у розмірі 300 - 400
гривень, що не відповідає мінімальному
розміру аліментів, визначеному законом
та судовим рішенням.

В обґрунтування позовних вимог
про звільнення від заборгованості за
аліментами позивач посилався на те, що
заборгованість виникла через те, що він
не має можливості улаштуватися на
постійну роботу поза межами села, щоб
мати більшу заробітну плату, оскільки
доглядає за хворою матір»ю - інвалідом
1-ї групи.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд першої інстанції дійшов висновку
про недоведеність позивачем обставин,
на які він посилався як на підставу для
задоволення позову. Так, суд виходив з
того, що 18.06.2012 року позивач був
звільнений з останнього місця роботи
за п.4ст.40 КЗпП України ( за прогул без
поважних причин), а за хворою матір»ю
доглядає лише з 21.10.2013 року. Позивач не
вживав заходів до свого
працевлаштування, не хворів у період
виникнення заборгованості.

Проте, з таким висновком не
можна погодитись у повній мірі.

Довідкою Михайлівської
сільської ради підтверджується той
факт, що ОСОБА_5 здійснює постійний
догляд за хворою матір»ю, інвалідом 1-ї
групи, яка потребує такого догляду за
висновком ЛКК від 17.10.2013 року (а.с.15-17).
Довідкою про отримання допомоги (а.с.59)
підтверджується лише той факт, що з
21.10.2013 року по 20.10.2014 року позивачу
призначена компенсація за надання
соціальних послуг (догляд за ОСОБА_9 -
інвалідом 1-ї групи) у розмірі 85 грн.
26коп. щомісяця. Проте, ці обставини
підтверджують доводи позивача про те,
що фактично такий догляд за матір»ю він
здійснював протягом усього 2013 року, що
у певній мірі перешкоджало йому
улаштуватись на постійну роботу.

З довідки державного виконавця
ВДВС Олександрівського РУЮ видно, що за
період з 1.01.2013 року по 1.02.2014 року
боржник мав сплатити 8 063 грн.78 коп.
аліментів ( по 609 грн.50 коп. протягом
січня-березня 2013 року та по 633 грн.75 коп.
протягом квітня 2013 року - січня 2014 року)
, фактично сплатив 4000 гривень,
заборгованість за цей період склала 4063
грн.78 коп.

Враховуючи те, що позивач
протягом 2013 року здійснював постійний
догляд за хворою матір»ю, внаслідок
чого не міг вільно обирати місце
роботи, колегія суддів вважає, що ця
обставина дійсно значною мірою
вплинула на виникнення його
заборгованості за аліментами протягом
2013 року, а тому можливо, на підставі
ч.2ст.197 СК України, частково звільнити
його від сплати заборгованості за
аліментами, а саме у розмірі 2000 гривень.

Оскільки висновок суду першої
інстанції про недоведеність позивачем
наявності істотних обставин для
звільнення від сплати заборгованості
за аліментами не відповідає обставинам
справи, рішення,відповідно до п.п.3,4
ст.309 ЦПК України, підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення.

З вищенаведених підстав позов
підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК
України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5
задовольнити частково.

Рішення Олександрівського
районного суду від 11 лютого 2014 року
скасувати.

Позов задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_5 від сплати
заборгованості за аліментами на
користь ОСОБА_7 на утримання доньки
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка утворилась
станом на 1.02.2014 року, - на 2000 ( дві
тисячі) гривень.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі 20 днів з дня набрання
ним законної сили.

ГОЛОВУЮЧА:

СУДДІ: