У х в а л а

28 квітня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Кафідової О.В.,
Фаловської І.М.,

Маляренка А.В.,
Юровської Г.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 15 січня 2014 року
у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Експобанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення із спадкоємців
заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк
«Експобанк» (далі - ПАТ КБ «Експобанк»)
звернулося до ОСОБА_3 з позовом, в якому
вказувало, що відповідно до кредитного
договору від 11 березня 2008 року ОСОБА_5
отримала кредит у розмірі 40 078 доларів
США на придбання автомобіля із
зобов'язанням сплачувати відсотки за
користування кредитними коштами.
ОСОБА_5 умови договору не виконала у
зв'язку зі смертю - ІНФОРМАЦІЯ_1.
Спадщину після її смерті прийняла
ОСОБА_3 За таких обставин ПАТ КБ
«Експобанк» просило суд стягнути з
відповідачки заборгованість за
кредитом у межах вартості спадкового
майна, яка складається із: суми
простроченої заборгованості за
кредитом; прострочених несплачених
відсотків за користування кредитом та
комісії, а також пеню за користування
кредитом та пеню за несвоєчасне
погашення комісії, всього стягнути 513 637
грн боргу та судові витрати.

24 вересня 2012 року ПАТ КБ «Експобанк»,
уточнивши позовні вимоги, вказало, що
ОСОБА_4 вступив у володіння спадковим
майном - автомобілем, придбаним на
кредитні кошти, тому просило стягнути з
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованість на
загальну суму 454 687 грн 05 коп.

Рішенням Полонського районного суду
Хмельницької області

від 05 вересня 2013 року позов ПАТ КБ
«Експобанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«Експобанк»

88 267 грн відшкодування за договором
кредиту та судові витрати -

624 грн 80 коп. судового збору та 2 467 грн 40
коп. з оплати експертизи.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Хмельницької області від 25 листопада

2013 року рішення Полонського районного
суду Хмельницької області

від 05 вересня 2013 року скасовано та
ухвалено нове рішення, яким позовні
вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь
ПАТ «КБ «Експобанк» 44 133 грн 50 коп.
відшкодування за договором кредиту з
кожного по 441 грн 34 коп. сплаченого
судового збору та по 234 грн 35 коп. витрат
на оплату експертизи.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 15 січня 2014 року
у справі № 6-2790ск14 за позовом ПАТ КБ
«Експобанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення із спадкоємців
заборгованості за кредитним договором,
у відкритті касаційного провадження у
цій справі, за касаційною скаргою

ОСОБА_3 на рішення Полонського
районного суду Хмельницької області
від 05 вересня 2013 року та рішення
апеляційного суду Хмельницької
області від 25 грудня 2013 року
відмовлено.

У квітні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 15 січня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме: ст. 1281
ЦК України.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що, на
думку заявника, потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень у
подібних правовідносинах, заявниця
надала ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 червня 2012 року та від 12
грудня 2012 року.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Відповідно до п. 7 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року

№ 11 «Про судову практику застосування
статей 353−?360 Цивільного
процесуального кодексу України»
постановлення касаційною інстанцією
ухвали про скасування рішення судів
нижчих інстанцій із передачею справи
на новий розгляд не означає
остаточного вирішення спору у справі,
при цьому не відбувається застосування
норм матеріального права для вирішення
спору по суті, тому відповідні ухвали
не можуть бути предметом перегляду в
порядку, передбаченому главою 3 розділу
V ЦПК України, і на них не може
здійснюватися посилання на
підтвердження підстави, встановленої

п. 1 ст. 355 ЦПК України.

З ухвали колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 червня 2012 року, на яку
посилається заявник, як на приклад
неоднакового застосування норм
матеріального права, вбачається, що
вказаною ухвалою справу передано на
новий розгляд до суду першої інстанції,
що свідчить про те, що спір у справі
остаточно не вирішено й не застосовано
норм матеріального права для вирішення
спору по суті, а тому на них не може
здійснюватися посилання на
підтвердження підстави, встановленої

п. 1 ст. 355 ЦПК України.

Згідно з постановою пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень означає, що суд (суди) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ за подібних правовідносин при
однаковому їх матеріально-правовому
регулюванні дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків.

Проте зі змісту ухвали колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 грудня 2012 року не
вбачається передбаченої ч. 1 ст. 355 ЦПК
України підстави для перегляду ухвали
судді Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 15 січня 2014 року,
оскільки у зазначених судових рішеннях
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог і фактичні обставини
справи не є тотожними у порівнянні з
ухвалою, про перегляд якої подано
заяву.

Із урахуванням вищевказаного колегія
суддів касаційної інстанції дійшла
висновку про те, що у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Експобанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення із спадкоємців
заборгованості за кредитним договором,
за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 15 січня 2014 року до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді:
О.В. Кафідова А.В. Маляренко І.М.
Фаловська Г.В. Юровська