Справа № 2607/5517/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Неганової Н. В. ,

при секретарях - Онопченко О. А.,
Савіцькому Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права
власності на частку у спільному майні,
визнання права власності, зобов'язання
звільнити частину квартири та знятися
з реєстрації,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з
вищевказаним позовом, який в ході
розгляду справи уточнила, посилаючись
на те, що вона є власником 3/4 частин
двокімнатної квартири АДРЕСА_1
загальною площею 40,8 кв.м., житловою
площею 26,5 кв.м., на підставі договору
дарування частини квартири, укладеного
05.07.2011 року між нею та ОСОБА_3 Відповідач
ОСОБА_2 є власником 1/4 частини
вищевказаної квартири, право власності
на яку він набув у порядку спадкування,
що підтверджується свідоцтвом про
право на спадщину за законом від 25.03.2011
року. В квартирі мешкають позивачка, її
чоловік та відповідач. Протягом усього
часу проживання в квартирі у сторін
склалися вкрай неприязні стосунки.
Позивачка зазначає, що ОСОБА_2
перешкоджає їй користуватися
квартирою, в липні 2011 року він
самовільно виламував вхідні двері та
міняв замок без погодження з
позивачкою, самовільно на власний
розсуд зайняв жилу кімнату площею 12,1
кв.м., яка веде на балкон, та повісив
замок на двері цієї кімнати, чим
перекрив доступ позивачці до балкону
квартири. Після цього більше аніж пів
року відповідач взагалі не з»являвся в
квартирі. Також відповідач зневажає
правилами співжиття, палить в кімнаті.
Сумісне проживання в квартирі
супроводжується постійними сварками
та конфліктними ситуаціями, які ОСОБА_2
часто сам і провокує. Відповідач своїми
діями грубо порушує право позивачки
володіти і користуватися своєю
власністю та право на житло, що
гарантовані Конституцією України.
Згідно з висновком експерта за
результатами проведення судової
будівельно-технічної експертизи від
05.09.2013 року ринкова вартість спірної
квартири становить 476 462 гривні.
Оскільки технічні параметри квартири
(площі кімнат /12,1 кв.м. та 14,4 кв.м./, їх
розташування), співставлення розміру
часток сторін у квартирі (3/4 та 1/4)
роблять неможливим виділення часток в
натурі, то позивачка просить припинити
право власності ОСОБА_2 на 1/4 частину
квартири АДРЕСА_1 зі сплатою йому
вартості такої частки у розмірі 119 115
гривень 50 копійок, що внесені нею на
депозитний рахунок суду. ОСОБА_1 також
просить визнати за нею право власності
на 1/4 частину зазначеної квартири,
зобов»язати ОСОБА_2 протягом тридцяти
днів з моменту набрання рішенням суду
законної сили звільнити займану ним
частину вказаної квартири та вчинити
усі дії, необхідні для зняття з
реєстрації місця проживання у цій
квартирі, а також стягнути з
відповідача судові витрати.

В судовому засіданні позивачка та її
представник підтримали свої позовні
вимоги з тих же підстав, просили позов
задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнав, просив відмовити в
задоволенні позову.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню.

Як встановлено в судовому засіданні,
квартира АДРЕСА_1 має дві кімнати - 14,4
кв.м. та 12,1 кв.м., квартира обладнана
балконом 0,7 кв.м., загальна площа
квартири - 40,8 кв.м., житлова площа - 26,5
кв.м. (а.с. 9-10 - копія технічного
паспорту).

Власником 3/4 частин зазначеної
квартири є ОСОБА_1 на підставі договору
дарування частини квартири, укладеного
05.07.2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1.
Договір посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстровано в реєстрі за №733, право
власності зареєстровано Київським
міським бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об»єкти нерухомого майна за
реєстраційним № 32616083 від 20.07.2011 року
(а.с 6-8 - копія договору дарування, копія
витягу з державного реєстру
правочинів, копія витягу про державну
реєстрацію прав).

1/4 частини квартири АДРЕСА_1 належить
ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право
на спадщину за законом від 08.04.2011 року,
посвідченого державним нотаріусом
Четвертої київської державної
нотаріальної контори Бірюк О.А.,
зареєстровано в реєстрі за №1-713 (а.с. 218 -
копія свідоцтва про право на спадщину).

В квартирі зареєстровані три особи:
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, що вбачається з
довідки КП «Введенське» за №470 від
21.03.2012 року (а.с. 12 - копія довідки ф.3).

Згідно з висновком експерта за
результатами проведення судової
будівельно-технічної експертизи за
№11735/12-42 від 05.09.2013 року ринкова
вартість квартири АДРЕСА_1 становить 476
462 гривні (а.с. 175-180 - висновок експерта).

Отже, вартість 1/4 частини квартири
становить 119 115 гривень 50 копійок.

Відповідно до ст. 365 ЦК України право
особи на частку у спільному майні може
бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо: 1) частка є незначною і не може
бути виділена в натурі; 2) річ є
неподільною; 3) спільне володіння і
користування майном є неможливим; 4)
таке припинення не завдасть істотної
шкоди інтересам співвласника та
членам його сім'ї. Суд постановляє
рішення про припинення права особи на
частку у спільному майні за умови
попереднього внесення позивачем
вартості цієї частки на депозитний
рахунок суду.

Позивачка та її представник в судовому
засіданні посилаються на те, що в
спірній квартирі проживала ОСОБА_1 зі
своїм чоловіком, а відповідач в
квартирі не проживає, навідується за
відсутності співвласників, а мешкає
відповідач разом з сім»єю в іншій
квартирі. При цьому відповідач створює
неможливі умови для проживання,
пошкодив газовий шланг,
електролічильник та телефонний кабель,
псує майно, через що на теперішній час
ОСОБА_1 з малолітньою дитиною вимушена
проживати у своїх батьків, а її чоловік
- у спірній квартирі. Відповідач також
не сплачує квартирну плату та плату за
комунальні послуги.

Відповідач ОСОБА_2 в суді погодився, що
відносини з ОСОБА_1 в нього погані, але
стверджує, що саме сім»я позивачки псує
майно в квартирі. Також відповідач
зазначив, що за житлово-комунальні
послуги він дійсно не сплачує.

ОСОБА_2 має на праві власності частину
квартири АДРЕСА_1, що вбачається з листа
Київського міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об»єкти нерухомого майна
від 26.07.2012 року за №27877 (а. с. 115).

Оскільки спірна квартира є
двокімнатною з кімнатами площею 14,4
кв.м. та 12,1 кв.м., має один вхід,
розташована на другому поверсі, а
відповідачу належить 1/4 частина
квартири, його частка не може бути
виділена в натурі. З огляду на
неприязні стосунки між співвласниками
спільне володіння і користування
квартирою є неможливим.

Так як відповідач має на праві
власності частину іншої квартири, суд
вважає, що припинення права власності
ОСОБА_2 на частку у спільному майні -
спірній квартирі не завдасть істотної
шкоди його інтересам. Грошову
компенсацію вартості його 1/4 частини
квартири слід стягнути на користь
відповідача з позивачки.

У відповідності до ч. 2 ст. 365 ЦК України
ОСОБА_1 внесено на депозитний рахунок
Подільського районного суду м. Києва 123
182 гривні, що підтверджується
квитанцією №ПН4597 від 23.04.2012 року (а.с. 18
- копія квитанції).

Отже, враховуючи викладене вище, суд
вважає, що позов в судовому засіданні
доведений, а тому підлягає задоволенню.

Стягненню з відповідача на користь
позивачки підлягають судові витрати.

На підставі наведеного, ст.ст. 3, 16, 316, 319,
356, 365 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 88,
209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України,

суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/4
частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4
частину квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
грошову компенсацію вартості його 1/4
частини квартири АДРЕСА_1 в розмірі 119 115
гривень 50 копійок (сто дев'ятнадцять
тисяч сто п'ятнадцять гривень п'ятдесят
копійок).

Зобов'язати ОСОБА_2 протягом тридцяти
днів з дня набрання рішенням суду
законної сили звільнити квартиру
АДРЕСА_1 та знятися з реєстрації за
адресою цієї квартири.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва протягом
десяти днів з дня проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя Н. В. Неганова