Головуючий суду 1 інстанції - Чаркіна
Доповідач - Галан Н.М.
Справа № 435/3459/13-ц
Провадження № 22ц/782/541/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року Судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Луганської області у
складі:

Головуючого: Галан Н.М.

Суддів: Назарової М.В., Туренка
С.І.,

при секретарі: Щуровій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Жовтневого районного суду
міста Луганська від 17 січня 2014 року за
позовом ОСОБА_3 до фермерського
господарства «Литвиненко», ОСОБА_4 про
стягнення суми боргу,-

ВСТАНОВИЛА:

02.04.2013 року позивач ОСОБА_3
звернувся до суду із вищевказаним
позовом, в якому просив стягнути на
його користь грошові кошти, надані його
батьком, який помер, у якості позики
ОСОБА_4

Рішенням суду, яке оскаржується, у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3
відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі апелянт просить
скасувати рішення суду, ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги, мотивуючи тим, що судом
допущено порушення норм матеріального
та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення
з'явившихся осіб, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія приходить до наступного
висновку.

Згідно ст.213 ЦКП України рішення суду
повинно бути законним та
обгрунтованим. Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до положень ст.214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд
вирішує, зокрема, питання чи мали місце
обставини, якими обгрунтовуються
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються.

Ст.1046 ЦК України передбачено, що за
договором позики одна сторона передає
у власність другій стороні грошові
кошти або інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів або таку ж кількість
речей такого ж роду та такої якості.

Згідно ст.1047 ЦК України договір
позики укладається в письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян. На
підтвердження укладення договору
позики може бути представлена
розписка позичальника, або інший
документ, який посвідчує передання
грошової суми.

В матеріалах справи є копія
розписки про отримання ОСОБА_4 від
ОСОБА_5 грошей у борг у сумі 26000 грн.
строком до 01.11.2000р..

Рішенням Жовтневого районного суду
м.Луганська від 19.01.2001р. та від 28.01.2003р. з
ОСОБА_4 стягнуто на користь ОСОБА_5 борг
за договором позики.

Таким чином, спір між ОСОБА_5 та
ОСОБА_4, з питання стягнення боргу,
вирішено у судовому порядку та маються
рішення, які набрали законної сили.

ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_5 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть.

Відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень.

Документів, які б підтверджували
укладання договору позики між
сторонами по справі, позивачем суду не
надано.

Крім того, позивачем не надано
документів, які б підтвердили факт
прийняття ним спадщини після смерті
батька ОСОБА_5

Судова колегія не може погодитись з
доводами апелянта про невірне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права, оскільки
судом вірно було встановлено
правовідносини, які склалися між
сторонами та у відповідності до них
застосовано норми матеріального права.

Ст.1046 ЦК України передбачено, що
сторонами договору позики є особа яка
надає позику та особа, яка отримує
кошти.

А від так, позивач не є стороною
договору позики, укладеного між ОСОБА_5
та ОСОБА_4

З копії розписки вбачається, що

В супереч вимогам ст..60 ЦПК
України позивач не надав суду доказів,
які б спростовували висновки суду
першої інстанції.

В апеляційній скарзі апелянт
також не навів доказів, які б
спростовували висновки суду.

Суд першої інстанції вірно
встановив обставини по справі, наданим
доказам дав вірну юридичну оцінку.,
вірно застосував норми матеріального
права.

Рішення суду першої інстанції в
повному обсязі відповідає вимогам
ст..213-215 ЦПК України.

Відповідно ст.308 ЦПК України не
може бути скасовано правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань. Апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст.209, 303, 304, 307, 308 ЦПК
України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
міста Луганська від 17 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набуває чинності негайно,
але може бути оскаржена у продовж 20
днів шляхом подачі касаційної скарги
до Вищого спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий :

Судді: