Справа № 697/508/14-ц
№ пров. 2/697/211/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року

Канівський міськрайонний суд
Черкаської області в складі :

головуючого судді Дубенець М.І.

за участю секретаря Захарченко
В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Канів, Черкаської
області справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про реальний розподіл
квартири , суд -

ВСТАНОВИВ :

позивач звернувся в суд з позовом до
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
реальний розподіл квартири
посилаючись на те, що 08.05.1982 року він
зареєстрував шлюб з відповідачкою
ОСОБА_2У 1982 році у них народилася дочка
. В подальшому подружні відносини між
ними порушились і в грудні 2013 року шлюб
було розірвано. В 1983 році рішенням
керівництва підприємства УМР
Дніпробуду його сім"ї було виділено
трикімнатну квартиру АДРЕСА_1. Спірна
квартира має наступні технічні
характеристики: розташована на
третьому поверсі 9 поверхового будинку
та складається з 3-х кімнат, площа
квартири приблизно 53,1 кв. м, житлова
площа квартири приблизно 35,8 кв. м, у
тому числі: 1 кімната - 16,5 кв. м, 2 кімната
- 10,0 кв. м, 3 кімната - 9,1 кв. м; кухня - 7,3 кв.
м, ванна кімната 2,1 кв. м, вбиральня - 1,2
кв. м, коридор - 5,8 кв. м, вбудована шафа -
0,9 кв. м, лоджія - 1,8 кв. м. В 1992 році було
здійснено приватизацію житла на трьох
членів їх сім»ї: колишню дружину
ОСОБА_2, на нього та дочку ОСОБА_3.
Договори на утримання зазначеної
квартири та по оплаті комунальних
послуг, укладені з ОСОБА_2 і на її ім"я
відкриті всі особові рахунки по оплаті
за комунальні послуги. Він
неодноразово пропонував за спільною
згодою змінити умови договору найму
житлового приміщення шляхом поділу
особових рахунків по оплаті
комунальних послуг, але відповідачі
надавали категоричну відмову на його
пропозицію. Це змусило його звернутись
до суду з позовом про реальний розподіл
квартири. Просив виділити йому у
користування житлову кімнату 9.1 кв. м,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 житлові кімнати 16,2 кв.
м. та 10.1кв. м. квартири АДРЕСА_1. У
спільному користуванні залишити:
кухню, ванну кімнату, вбиральню,
коридор. Розділити особові рахунки по
оплаті витрат по утриманню квартири.

В судовому засіданні позивач позов
змінив просив виділити йому у
користування житлову кімнату №? 5
загальною площею 9.1 кв.м, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 у користування житлові кімнати
№ 6 загальною площею 16.2 кв.м з лоджією
площею 7 кв.м та № 4 загальною площею 10.1
кв.м в квартири АДРЕСА_1, кухню, ванну
кімнату, вбиральню, коридор з кладовкою
площею 1 кв.м. залишити у загальному
користуванні . Від позовних вимог
стосовно розподілу особових рахунків
по оплаті комунальних послуг
відмовився. Від стягнення судових
витрат з відповідачів відмовився.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому
засіданні позов визнала не
заперечувала проти його задоволення
судом.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник
ОСОБА_5 в судове засідання не з"явились
подали до суду заяви в яких просили
справу розглядати без їх участі, позов
визнали не заперечували проти його
задоволення судом.

Суд заслухавши позивача ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_3, перевіривши
матеріали справи, прийшов до
наступного.

Згідно свідоцтва № 1138 на право
особистої власності на житлову
квартиру від 10.06.1993р. квартира АДРЕСА_1
належить ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 ( а.с.25),
що також підтверджується технічним
паспортом реєстровий номер № 39/2132 від
10.06.1993 р. ( а.с.21-23).

Згідно рішення Канівського
міськрайонного суду № 697/3207/13- ц від
19.12.2013 року шлюб між позивачем ОСОБА_1 та
відповідачем ОСОБА_2 було розірвано.

Відповідно до ст. 317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном. На зміст права власності не
впливають місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

За ч.З ст. 319 ЦК усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав.

Згідно п.1 ст. 356 ЦК України, власність
двох чи більше осіб із визначенням
часток кожного з них у праві власності
є спільною частковою власністю.
Порядок здійснення права спільної
часткової власності встановлений
статтею 358 ЦК України.

У ч.3 ст. 358 Цивільного кодексу України
передбачено, що кожен зі співвласників
має право на надання йому у володіння
та користування тієї частки майна в
натурі, яка відповідає його частці у
праві спільної часткової власності

Відповідно до п.14 постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності" №20
від 22 грудня 1995 року (з наступними
доповненнями) квартира, яка є спільною
сумісною чи спільною частковою
власністю, на вимогу учасника
(учасників) цієї власності підлягає
поділу в натурі, якщо можливо виділити
сторонам ізольовані жилі та інші
приміщення з самостійними виходами,
які можуть використовуватися як окремі
квартири або які можна переобладнати в
такі квартири.

Оцінюючи докази по даній справі в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню, в судовому засіданні
наведено достатньо підстав, які
підтверджують позовні вимоги, крім
того суд вважає, що в трикімнатній
квартирі котра є предметом спору
можливо виділити позивачу кімнату у
користування не порушуючи прав
відповідачів.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст.10, 11, 15, 57, 58, 60, 88, 209 ч.3,
212-215, 218, 223 ЦПК України, ст.ст.16, 317, 319, 356
ЦК України, п. 14 постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності" № 20
від 22 грудня 1995 року, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про
реальний розподіл квартири -
задовольнити.

Провести реальний розподіл квартири
АДРЕСА_1.

Виділити ОСОБА_1 у користування
житлову кімнату НОМЕР_1 загальною
площею 9.1 кв.м в квартирі АДРЕСА_1.

Виділити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у
користування житлові кімнати № 6
загальною площею 16.2 кв.м з лоджією
площею 7 кв.м та № 4 загальною площею 10.1
кв.м в квартирі АДРЕСА_1.

Кухню, ванну кімнату, вбиральню,
коридор з кладовкою, площею 1 кв.м , в
квартирі АДРЕСА_1 залишити у спільному
користуванні.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий
М . І . Дубенець