Ухвала

іменем україни

28 травня 2014 року
м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,

суддів: Висоцької В.С.,
Кафідової О.В.,

Умнової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
апеляційного суду Черкаської області
від 18 березня 2014 року,

встановила:

У січні 2013 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«Приватбанк» (далі - Банк) звернулося
до суду з указаним позовом посилаючись
на те, що 4 січня 2008 року між Банком та
ОСОБА_3 було укладено договір, за
умовами якого остання отримала кредит
у розмірі 4 000 грн у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 24%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
звернення, що відповідає строку дії
картки.

Згідно пункту 9.12 умов і правил надання
банківських послуг, які разом із
Правилами користування платіжною
карткою та заявою ОСОБА_3 складають між
банком і відповідачкою договір,
останній діє протягом 12 місяців з
моменту його підписання. Якщо протягом
цього терміну жодна зі сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично лонгується на такий самий
термін.

У порушення норм Цивільного кодексу
України та умов договору відповідачка
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконала, у зв'язку із
чим утворилась заборгованість у сумі 25
568,23 грн.

Рішенням Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 24 січня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської
області від 18 березня 2014 року
рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення про
задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
від 4 січня 2008 року в сумі 25 568,23 грн та
судові витрати в сумі 383,53 грн.

У касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом норм процесуального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю - доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з
наступних підстав.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позову,
апеляційний суд виходив із того, що між
сторонами виникли договірні
правовідносини, порушення яких тягне
настання наслідків установлених
договором або законом.

Проте повністю з таким висновком
погодитися не можна, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Апеляційним судом установлено, що 4
січня 2008 року між Банком та ОСОБА_3
укладений кредитний договір шляхом
приєднання (ч. 1 ст. 634 ЦК України), за
умовами якого остання отримала кредит
у розмірі 4 000 грн у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою процентів
за користування кредитом у розмірі 24 %
річних на суму залишку заборгованості
за кредитом із кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

Згідно пункту 9.12 умов і правил надання
банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він пролонговується на такий
самий термін.

Крім того, відповідно до пункту 6.4 умов
і правил надання банківських послуг
уразі незгоди зі змінами правил чи
тарифів обов'язок клієнта пред'явити
банку письмову заяву про розірвання
цього договору та погасити
заборгованість, яка утворилась перед
банком, у тому числі й заборгованість,
яка утворилась упродовж 30 днів з
моменту повернення карт, виданих
держателю і його довіреним особам.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 зверталася з заявою про
застосування строків позовної
давності (а.с.76).

Задовольняючи позов про стягнення з
ОСОБА_3 заборгованості за кредитним
договором, суд апеляційної інстанцій,
виходив із того, що з моменту укладення
ніхто зі сторін не заявляв про намір
припинення договору, остання не
надавала Банку будь-якої письмової
заяви про закриття карткового рахунку,
а тому строк дії картки, у тому числі і
строк пролонгувався автоматично з
кожним роком, на даний час договір
продовжує свою дію до січня 2015 року,
тому відсутні підстави для
застосування до даних правовідносин
позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України
передбачає, що позовна давність в один
рік застосовується до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Апеляційним судом залишено поза увагою
те, що відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4
правил користування платіжною карткою
граничний строк дії картки (місяць і
рік) указано на ній і вона дійсна до
останнього календарного дня такого
місяця, строк погашення процентів за
кредитом визначено щомісячними
платежами, а строк погашення кредиту в
повному обсязі визначено останнім днем
місяця вказаного на картці (поле MONTH).

У порушення вимог ст. ст. 303, 315 ЦПК
України апеляційний суд на вказане
уваги не звернув, стягуючи суму
заборгованості не встановив коли
здійснено останній платіж, а тому і
питання застосування строку позовної
давності відповідно до ст. 256 ЦК
України, частин 1 та 5 ст. 261 ЦК України,
ч. 4 ст. 267 ЦК України, з урахуванням цих
обставин та факту пред'явлення позову
тільки 17 січня 2013 року, не вирішив.

Оскільки при вирішенні спору
апеляційним судом порушені норми
процесуального права, судом не повно
з'ясовані фактичні обставини справи,
що призвело до неправильного вирішення
справи, тому в силу ч. 2 ст. 338
ЦПК України ухвалене в справі
апеляційним судом рішення підлягає
скасуванню з направленням справи на
новий судовий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Черкаської
області від 18 березня 2014 року
скасувати, справу направити на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Колодійчук Судді:В.С.
Висоцька О.В. Кафідова О.В. Умнова
І.М. Фаловська