Справа № 640/225/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2014 року .
Київський районний суд м. Харкова в
складі:

головуючого - судді
Сенаторова В.М.

при секретарі -
Сергєєвої Н.С.

представників - ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Треті особи: Шоста
Харківська державна нотаріальна
контора, Державна реєстраційна служба
Харківського міського Управління
юстиції про визнання договору
довічного утримання недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звернулася до суду з
позовною заявою, у якій просила визнати
недійсним договір довічного утримання,
укладений 26 червня 2013 року між ОСОБА_8
та ОСОБА_7, посвідчений 6-ю Харківською
державною нотаріальною конторою за
реєстровим №1-684, сторони за договором
довічного утримання повернути в
первісний стан, скасувати Державну
реєстрацію речових прав квартири номер
АДРЕСА_1 зареєстрованої у реєстрі за
№1-683 за ОСОБА_7.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_6
вказала, що вона є рідною дочкою
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживав за
адресою: АДРЕСА_1. Позивачка завжди
підтримувала з батьком родині
відносини, допомагала продуктами
харчування, грошовими коштами на
оплату медикаментів, оскільки ОСОБА_9
страждав гіпертонічною хворобою, а
також на оплату комунальних послуг.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 помер. Причиною
смерті став інфаркт головного мозку.
Оскільки інших близьких родичів у
ОСОБА_9 не було, витрати по похованню
позивачка узяла на себе. Після смерті
батька позивачка знайшла в квартирі
договір довічного утримання від 26
червня 2013 року укладений між ОСОБА_8 і
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3, засвідченим
державним нотаріусом Шостої
Харківської державної нотаріальної
контори Головащенко О.Л.

Згідно даного договору ОСОБА_8 передав
у власність, а відповідач отримав у
власність квартиру номер АДРЕСА_1.
Відповідач зобов'язався довічно
утримувати ОСОБА_8, тобто забезпечувати
грошовими ресурсами у розмірі 500
(п'ятсот) грн. на місяць для задоволення
потреб та створення умов для
нормальної життєдіяльності, на які
відчужувач самостійно буде
забезпечувати себе харчуванням,
одягом, лікарськими засобами,
необхідними послугами та всім
необхідним для повноцінного життя.
Крім вищезазначеної суми, відповідач
зобов'язався щомісячно сплачувати
комунальні послуги, та здійснити
поховання ОСОБА_8 після його смерті.

Позивачка вважає, що відчужувачем
квартири номер АДРЕСА_1 по спірному
договору є її батька, який на

теперішній час помер, а тому вона має
право на його оскарження, оскільки як
спадкоємиця позбавлена зазначеним
договором права успадкувати квартиру
після смерті батька, якій перебував на
її утриманні. Тільки шляхом
пред'явлення позовних вимог до
недобросовісної сторони про визнання
договору недійсним позивачка може
захистити свої права.

В судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_6 за довіреністю ОСОБА_1
уточнив позовні вимоги в частині
розширення коло осіб по справі,
притягнув до участі у справі Державну
реєстраційну службу Харківського
міського управління юстиції.

/ а. с. 32 /

Представники відповідача ОСОБА_7
на підставі довіреностей ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 проти позовних вимог
заперечували вказав, проте що ОСОБА_7,
виконав усі вимоги договору довічного
утримання укладеного з ОСОБА_8 від
26.06.2013 року і ніяких підстав вважати
його недійсним на підставі ст. 215 ЦК
України, на що посилається позивачка,
не має.

Представник Шостої Харківської
державної нотаріальної контори на
підставі довіреності ОСОБА_5 проти
позовних вимог заперечувала, вказала,
що при укладанні договору довічного
утримання від 26.06.2013 року, договір до
підписання був прочитаний сторонами
вголос, кожною стороною окремо, після
прочитання договору сторони
підтвердили, що зміст договору
повністю відповідає їх дійсним
намірам.

Представник реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції за довіреністю ОСОБА_4 в
судовому засіданні проти позовних
вимог заперечувала, вказала, що
позивачка не надала доказів того, що
вона зверталася до Реєстраційної
служби Харківського міського
управління юстиції з питання
реєстрації права власності на нерухоме
майно та доказів про відмову їй в
скасуванні державної реєстрації прав
та їх обтяжень.

Суд, вислухав пояснення
представників сторін, перевірив
матеріали справи, приходить до
наступного.

В судовому засіданні встановлені
наступні юридично значимі факти та
відповідні їм правовідношення.

26 червня 2013 року між ОСОБА_8 та
ОСОБА_7 / відповідачем по справі / був
укладений договір довічного утримання.
На підставі вказаного договору ОСОБА_8,
передав у власність ОСОБА_7, АДРЕСА_1, а
ОСОБА_7 зобов'язався сплачувати
комунальні платежі, надавати грошове
утримання, передати одноразово 23000 грн.
/ а. с. 5 /

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_4
/ а. с. 7 /

Позивачка ОСОБА_6 є дочкою ОСОБА_8

/ а. с. 8 /

Згідно розписки від 26.06.2013 року
ОСОБА_8 получив від ОСОБА_7 - 23000 гривень
на підставі вимог п.9 вищевказаного
договору довічного утримання..

Аналізуючи приведені докази,
суд приходить до наступного.

При подачі позову ОСОБА_6 просила
визнати вищевказаний договір
довічного утримання недійсним
посилаючись на ч.3 ст. 215 ЦК України.

Згідно ч.3 ст. 215 ЦК України якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із
сторін або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним.

На підставі ч.1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною / сторонами / вимог,
які встановлені частиною першою -
третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього
Кодексу.

На підставі ст. 203 ЦК України:

- п.1. зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам

цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства.

- п.2. особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної ть

дієздатності.

- п.3.волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідачти його

внутрішній волі.

- п.5. правочин має бути спрямований
на реальне наситання правових

наслідків, що обумовлені ним.

- п.6.правочин, що вчиняється
батьками / усиновлювачами /, не може

суперечити правам та інтересам їхніх
малолітніх, неповнолітніх чи
непрацездатних дітей.

В судовому засіданні представнику
позивачки було запропоновано уточнити

позовні вимог з застосуванням вимог
ст. 203 ЦК України, але цього не було
зроблено та представник позивача
послався на ст. 629 ЦК України, вказав, що
договір є обов'язковим для виконання.

На підставі ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається я к
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами, які беруть
участь у справі.

Таким чином, позивачка та її
представник не сформулювали в
судовому засіданні конкретні підстави
для визнання договору довічного
утримання недійсним, передбачені
главою 16 ЦК України « Правочини», не
надали доказів в обгрунтувння своїх
вимог, а тому позовні вимоги не можуть
бути задоволені.

Не можна погодитися з вимогами
позивачки проте, що відповідач ОСОБА_7
не виконував умови договору довічного
утримання, а саме вона доглядала свого
батька. У такому випадку мова повинна
йти про розірвання договору довічного
утримання, що передбачено ст. 755 ЦК
України, але на підставі вказаної
статті договір довічного утримання
може бути розірваний за рішенням суду
на вимогу відчужувача або на вимогу
набувача, але ж таких вимог про
розірвання договору в судовому
засіданні не заявлялось і не було
предметом дослідження.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212-215 ЦПК
України, ст. ст. 203, 215, 216, 629, 744, 755, 756 ЦК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до
ОСОБА_7, Треті особи: Шоста Харківська
державна нотаріальна контора, Державна
реєстраційна служба Харківського
міського Управління юстиції про
визнання договору довічного утримання
недійсним відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається апеляційному суду
Харківської області протягом десяти
днів з дня проголошення через
Київський районний суд м. Харкова.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя -