Ухвала іменем україни 23 квітня 2014 року

м. Київ Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:
головуючого: Макарчука М.А.,
суддів:
Леванчука А.О., Мазур
Л.М.,Маляренка А.В., Нагорняка
В.А.,розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк»
«Актив-Банк», треті особи: приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_7
про визнання недійсними довіреностей
та договору іпотеки, за касаційною
скаргою Завалка Сергія Івановича в
інтересах та за довіреністю публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк» «Актив-Банк» на рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
22 листопада 2012 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 24 жовтня
2013 року,в с т а н о в и л а: У липні 2010
ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з
позовом до ОСОБА_4, публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк» «Актив-Банк» (далі ПАТ
«Комерційний банк» «Актив-Банк), треті
особи: приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про визнання недійсними
довіреностей та договору іпотеки.
Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 22 листопада 2012 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 24 жовтня
2013 року позов ОСОБА_2, ОСОБА_3
задоволено. Визнано недійсною
довіреність від 10 липня 2007 року видану
від імені ОСОБА_3 на імʼ?я ОСОБА_9,
посвідчену приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 та зареєстровану в
реєстрі 10 липня 2007 року за № 1347. Визнано
недійсною довіреність від 10 липня 2007
року, видану від імені ОСОБА_2 на імʼ?я
ОСОБА_4, посвідчену приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 та
зареєстровану в реєстрі 10 липня 2007 року
за № 1349. Визнано недійсною довіреність
від 10 липня 2007 року видану від імені
ОСОБА_10 на ім'я ОСОБА_4, посвідчену
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
та зареєстровану в реєстрі 10 липня 2007
року. за № 1348. Визнано недійсним
договір іпотеки квартири АДРЕСА_1 від 12
липня 2007 року, укладений між ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_4 з однієї
сторони та ПАТ «Комерційний банк
«Актив-Банк» з другої сторони,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, зареєстрований в
реєстрі 12 липня 2007 року за №д-1385. У
касаційній скарзі Завалка С.І. в
інтересах та за довіреністю ПАТ «КБ»
«Актив-Банк» просить скасувати рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
22 листопада 2012 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 24 жовтня
2013 року скасувати, а справу направити
на новий розгляд посилаючись на
порушення судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права. Представник
позивачів просить відхилити касаційну
скаргу, посилаючись на повне з'ясування
судами попередніх інстанцій всіх
обставин у справі і додержання ними
норм матеріального і процесуального
права. Касаційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вимоги, місцевий
суд вважав, а апеляційний суд погодився
з таким висновком, що позивачі не
уповноважували ОСОБА_4 на
розпорядження їх квартирою, а їх
підписи в довіреностях вчинені не ними.
Проте повністю
погодитися з таким висновком не можна.
Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60
ЦПК України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Суд розглядає цивільні справи
не інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 179 ЦПК
предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги чи заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропуску строку
позовної давності тощо) і підлягають
встановленню при ухваленні судового
рішення.
Відповідно до ч. ч. 1-2, 5 ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Правочини
можуть бути односторонніми та дво- чи
багатосторонніми (договори).До
правовідносин, які виникли з
односторонніх правочинів,
застосовуються загальні положення про
зобов'язання та про договори, якщо це не
суперечить актам цивільного
законодавства або суті
одностороннього правочину.
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 215 цього ж Кодексу
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин). Судом встановлено, що 12 липня
2007 року ТОВ «КБ «Актив -банк» надав
ОСОБА_7 кредит в розмірі 737 тис. грн. В
забезпечення виконання боржником
грошових зобов'язань між ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_4 з однієї
сторони, та ТОВ «КБ «Актив -банк» з
другої сторони, був укладений договір
іпотеки квартири АДРЕСА_1. Судом
також встановлено, при укладанні
договору іпотеки від імені ОСОБА_2,
ОСОБА_3, та ОСОБА_10, діяв ОСОБА_4 на
підставі доручень кожного із
довірителів від 10 липня 2007 року
посвідчених приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 Отже,
враховуючи заявлені у місцевому суду
вимоги, предметом доказування у справі
є обставини про вільне волевиявлення
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_10 по наданню
доручення на розпорядження їх майном, в
тому числі і передавати його в іпотеку.
Із справи вбачається,
що на підтвердження доводів про
підписання довіреностей від імені
позивачів іншою особою у справі була
призначена експертиза
електрофотокопій довіреностей. Між тим
відповідно до ст. 59 ЦПК України суд не
бере до уваги докази, які одержані з
порушенням порядку, встановленого
законом. Обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування. Оскільки
предметом судового спору є довіреності
від імені ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_10 то
предметом експертного дослідження
мали бути саме оригінали цих
правочинів, а не їх електрофотокопії.
Із змісту ухваленого у справі рішення
вбачається, що місцевим судом не
враховані вимоги норм процесуального
права щодо з'ясування обставин, які є
предметом доказування, на підставі
допустимих доказів і не витребував в
ОСОБА_4 чи в нотаріуса оригінали
довіреностей для експертного
дослідження. Крім того зважаючи на те,
що предметом доказування є підписання
нотаріальної довіреності від імені
позивачів іншою особою, суд мав також
вирішити питання про залучення до
участі у справі в якості відповідача і
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
яка до підписання встановлювала особи
довірителів на підставі належних
документів. Внаслідок порушення норм
процесуального права місцевий суд
прийшов до передчасного висновку про
підписання довіреностей від імені
позивачів іншою особою. Перевіряючи
законність та обґрунтованість рішення
місцевого суду, апеляційний суд не
звернув належної уваги на те, що
предметом експертного дослідження
були не оригінали довіреностей, а їх не
посвідчені електрофотокопії, які є
недопустимими доказами, і сам
припустився цих же помилок. З цих
підстав ухвалені у справі судові
рішення підлягають скасуванню з
направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції. Керуючись ст.
ст. 336, 338, 345 ЦПК України колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у х в а л и л а : Касаційну скаргу
Завалка Сергія Івановича в інтересах
та за довіреністю публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк» «Актив-Банк» задовольнити.
Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 22 листопада 2012 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 24 жовтня
2013 року скасувати, а справ у направити
на новий розгляд до суду першої
інстанції. Ухвала оскарженню не
підлягає. Головуючий:
Макарчук М.А.
Судді:
Леванчук А.О.

Мазур
Л.М.
Маляренко А.В.

Нагорняк В.А.