У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Леванчука А.О., Нагорняка В.А.,
Фаловської І.М., −?

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
товариства з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-будівельний комбінат
«Моноліт», ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя
особа - закрите акціонерне товариство
«Девелоперська компанія МС-Інвест»,
про визнання недійсними договорів,
визнання майнових прав та за
зустрічним позовом ОСОБА_5 до
товариства з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-будівельний комбінат
«Моноліт», треті особи: закрите
акціонерне товариство «Девелоперська
компанія МС-Інвест», Обухівська міська
рада, про визнання майнових прав, за
заявою ОСОБА_5 про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення
Обухівського районного суду Київської
області від 10 червня 2010 року, за
касаційною скаргою приватного
акціонерного товариства
«Девелоперська компанія МС-Інвест»,
подану представником Манів Д.Р., на
рішення Обухівського районного суду
Київської області від 20 грудня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 13 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від

10 червня 2010 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Київської
області від 27 грудня 2010 року, позов
ОСОБА_4 задоволено, визнано за нею
майнове право на трьохкімнатну
квартиру, будівельний номер −? НОМЕР_1,
секція - 1Б, поверх - восьмий, загальною
площею -

110,40 кв.м., в житловому комплексі за
адресою: АДРЕСА_1, визнано за нею
майнове право на трьохкімнатну
квартиру, будівельний номер - 188, секція
- 1Б, поверх - шістнадцятий, загальною
площею - 110,40 кв.м., в житловому комплексі
за адресою: АДРЕСА_1. Визнано недійсним
договір купівлі-продажу майнових прав
№ 61а від 6 квітня 2007 року, укладений між
товариством з обмеженою
відповідальністю
Виробничо-будівельний комбінат
«Моноліт» (далі - ТОВ
Виробничо-будівельний комбінат
«Моноліт») та ОСОБА_5, визнано недійсним
договір купівлі-продажу майнових прав
№ 136 від 1 квітня 2008 року, укладений між
ТОВ Виробничо-будівельний комбінат
«Моноліт» та ОСОБА_6 У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 -
відмовлено. Вирішено питання про
судові витрати.

У листопаді 2012 року ОСОБА_5 подав заяву
про перегляд у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішення Обухівського
районного суду Київської області від 10
червня 2010 року.

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від

20 грудня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Київської
області від 13 березня 2014 року, рішення
Обухівського районного суду Київської
області від 10 червня 2010 року скасовано
за нововиявленими обставинами й
ухвалено нове рішення про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_4, а позовні
вимоги ОСОБА_5 - задоволено, визнано за
ним майнові права на трьохкімнатну
квартиру № НОМЕР_1, загальною площею 106,5
кв.м., секція 1Б, на восьмому поверсі
житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування рішення суду
першої та ухвали суду апеляційної
інстанцій, мотивуючи свої доводи
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права, із
ухваленням нового рішення у справі про
відмову в задоволенні позову ОСОБА_5

Вивчивши матеріали справи, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Ухвалюючи оскаржувані у справі судові
рішення, суди першої та апеляційної
інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213,
214, 303, 315 ЦПК України, вірно визначилися
з характером спірних правовідносин і
дійшли обґрунтованого висновку про
наявність підстав для відмови в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 та
задоволення позову ОСОБА_5

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
судами норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного
акціонерного товариства
«Девелоперська компанія МС-Інвест»,
подану представником Манів Д.Р.,
відхилити, рішення Обухівського
районного суду Київської області від 20
грудня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Київської області від 13 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Леванчук А.О., Нагорняк В.А., Фаловська
І.М.