Справа № 363/4407/13-ц Головуючий у І
інстанції Войнаренко Л.Ф.Провадження №
22-ц/780/3281/14 Доповідач у 2
інстанції АнтоненкоКатегорія 36
УХВАЛА

Іменем України

27 травня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді - Антоненко В.І.,

суддів: Касьяненко Л.І., Гуля В.В.,

за участю секретаря - Бобка О.В.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 18 березня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання нечинним свідоцтва
про право на спадщину за законом.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення осіб, які
беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи та доводи скарги,
колегія суддів

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3
про визнання нечинним свідоцтва про
право на спадщину за законом,
посилаючись на те, що відповідно до
свідоцтва про право власності від 15
травня 1985 року за № 2300 їхній бабусі
ОСОБА_4 належала ? частина житлового
будинку АДРЕСА_1, а інша ? частина
відповідно до свідоцтва про право
власності від 15 травня 1985 року № 2302
належала їхньому дідові ОСОБА_5 Після
смерті діда право власності на ?
частину вказаного будинку успадкували:
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 На підставі рішення
Вишгородської районної ради народних
депутатів № 294 від 25 листопада 1985 року
ОСОБА_3 зніс належну йому частину
будинку, чим позбавився права
власності на ? частину будинку.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 Позивачі є
спадкоємцями за заповітом після
померлої та хочуть оформити право на
спадщину на вищевказаний будинок, із
урахуванням знесеної ОСОБА_3 частини
будинку. У зв'язку з викладеним
позивачі просили визнати нечинним
свідоцтво про право на спадщину від 15
травня 1985 року № 2302, видане ОСОБА_3 на ?
частку спірного будинку.

Рішенням Вишгородського районного
суду від 18 березня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачі просять
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення про задоволення позову,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що жилий будинок
АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про
право власності від 15 травня 1985 року №
2300 (а. с. 8) належав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по ?
частині. Після смерті ОСОБА_5 його
частку будинку успадкували ОСОБА_4 та
відповідач ОСОБА_3 по ? частині (а. с. 10).
Також встановлено, що належна
відповідачу ? частина вказаного
будинку зареєстрована у
Вишгородському бюро технічної
інвентаризації 27 липня 1985 року № 463 (а.
с. 11). На підставі рішення Вишгородської
районної ради народних депутатів № 294
від 25 листопада 1985 року ОСОБА_3 зніс
належну йому частину будинку та
побудував новий будинок під АДРЕСА_2
(а.с.13). ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
залишивши заповіт на все належне їй
майно на користь позивачок (а.с.14, 16).

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд обґрунтовано
виходив з положень ст. ст. 346, 349, ч. 2 ЦК
України та прийшов до правильного
висновку про те, що визнання свідоцтва
про право на спадщину за законом
нечинним та припинення права
власності на майно внаслідок його
знищення за рішенням суду не
передбачено законом, у зв»язку з чим у
суду відсутні правові підстави для
задоволення позову.

Висновки суду відповідають вимогам
закону та обставинам справи.

Рішення суду ухвалено з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, підстав до його скасування при
апеляційному розгляді справи не
встановлено.

Докази та обставини, на які посилаються
апелянти в апеляційній скарзі, були
предметом дослідження судом першої
інстанції та додаткового правового
аналізу не потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом
першої інстанції були дотримані норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційних скарг не
спростовують висновків суду першої
інстанції, обґрунтовано викладених в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції відповідає
обставинам справи, ухвалене з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права і не може бути
скасоване з підстав, викладених в
апеляційних скаргах.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2
відхилити, а рішення Вишгородського
районного суду Київської області від 18
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий

Судді: