У Х В А Л А

16 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.

суддів: Амеліна В.І.,
Савченко О.В.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, приватного нотаріуса
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
арбітражного керуючого Ніколенка
Михайла Олександровича, третя особа -
приватний нотаріус Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_8,
про визнання дій незаконними, визнання
договорів купівлі-продажу недійсними
та зобов'язання вчинити певні дії за
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк»,
поданою його представником Єрьоменком
Михайлом Володимировичем, на рішення
апеляційного суду Харківської області
від 21 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2012 року публічне акціонерне
товариство «ВТБ Банк» звернулось до
суду з позовом, який в подальшому
уточнило, і остаточно просило визнати
незаконними дії арбітражного
керуючого Ніколенка М.О. та приватного
нотаріуса Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_3; визнати
недійсним договір купівлі-продажу
нежитлових приміщень від 4 лютого 2011
року, укладений між ліквідатором
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 -
арбітражним керуючим Ніколенком М.О.
та ОСОБА_2, посвідчений приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_3,
зареєстрований в реєстрі нотаріальних
дій за № 287, за умовами якого право
власності на нерухоме майно, а саме
нежитлові приміщення 1-го поверху № 4-1-:
- 4-7, 4-7а, 4-8 загальною площею 153, 2 кв.м у
літ. «А - 16» по АДРЕСА_1 набула ОСОБА_2;
визнати недійсним договір
купівлі-продажу нежитлових приміщень
від 8 лютого 2011 року, укладений між
ОСОБА_2 та ОСОБА_4, посвідчений
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_10,
зареєстрований в реєстрі нотаріальних
дій за № 4326467, за умовами якого право
власності на зазначене нерухоме майно
набула ОСОБА_4; визнати недійсним
договір купівлі-продажу нежитлових
приміщень від 21 квітня 2011 року,
укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
посвідчений приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_10, зареєстрований в
реєстрі нотаріальних дій за № 4419672, за
умовами якого право власності на
зазначене нерухоме майно набув ОСОБА_5;
визнати недійсним договір
купівлі-продажу нежитлових приміщень
від 26 травня 2011 року, укладений між
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, посвідчений
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_11,
зареєстрований в реєстрі нотаріальних
дій за № 4463868, за умовами якого право
власності на зазначене нерухоме майно
набув ОСОБА_6; застосувати до вказаних
правочинів наслідки їх недійсності;
зобов'язати реєстраційну службу
Харківського міського управління
юстиції Харківської області скасувати
державну реєстрацію права власності
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на
зазначене нерухоме майно; внести до
державного реєстру прав на нерухоме
майно інформацію щодо обтяження
іпотекою зазначеного нерухомого майна
згідно з іпотечним договором від 27
березня 2008 року.

Свої вимоги обґрунтувало тим, що між
банком та ОСОБА_1 27 березня 2008 року
укладено кредитний договір, за умовами
якого останній отримав у кредит
грошові кошти у сумі 380 000 доларів США.
У забезпечення виконання
зобов'язань за вказаним кредитним
договором цього ж дня між ними
укладено іпотечний договір,
відповідно до якого ОСОБА_1 надав у
іпотеку банку нежитлові приміщення
1-го поверху № 4-1 -: - 4-8, в літ. «А -
16» загальною площею 153, 2 кв.м по
АДРЕСА_1 та накладено заборону на їх
відчуження до припинення чи розірвання
іпотечного договору. 4 лютого 2011 року
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
на підставі постанови Господарського
суду Харківської області від 21 грудня
2010 року про визнання ОСОБА_1 банкрутом,
знято заборону відчуження вказаного
нерухомого майна, про що банку стало
відомо з письмового повідомлення у
березні 2011 року. 4 лютого 2011 року між
ліквідатором Ніколенком М.О. та ОСОБА_2
укладено договір купівлі-продажу
вказаних нежитлових приміщень.
Вважало, що цей договір є недійсним,
оскільки укладений без згоди банку та
з порушенням як Закону України «Про
іпотеку», Закону України «Про
нотаріат», так і вимог Інструкції «Про
порядок вчинення нотаріальної дій
нотаріусами України». Вказана
постанова Господарського суду
Харківської області на час вчинення
правочину не набрала законної сили,
оскільки постановою Харківського
апеляційного господарського суду від
24 січня 2011 року відкрито апеляційне
провадження за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«ВТБ Банк» і постановою Харківського
апеляційного господарського суду від 24
лютого 2011 року її скасовано та
припинено провадження у справі.
У подальшому спірне нерухоме майно за
договорами купівлі-продажу
неодноразово відчужувалось іншим
особам.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 7 серпня 2013 року позов
задоволено.

Визнано незаконними дії приватного
нотаріуса Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 та
арбітражного керуючого Ніколенка М.О.

Визнано недійсним договір купівлі
продажу нежитлових приміщень від 4
лютого 2011 року, укладений між
ліквідатором фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 - арбітражним
керуючим Ніколенком М.О. та ОСОБА_2,
посвідчений приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, зареєстрований в
реєстрі нотаріальних дій за № 287, за
умовами якого право власності на
нерухоме майно, а саме нежитлові
приміщення 1-го поверху № 4-1-: - 4-7, 4-7а, 4-8
загальною площею 153, 2 кв.м у літ. «А-16» по
АДРЕСА_1 набула ОСОБА_2;

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу нежитлових приміщень
від 8 лютого 2011 року, укладений між
ОСОБА_2 та ОСОБА_4, посвідчений
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_10,
зареєстрований в реєстрі нотаріальних
дій за № 4326467, за умовами якого
право власності на зазначене нерухоме
майно набула ОСОБА_4

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу нежитлових приміщень
від 21 квітня 2011 року, укладений між
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідчений
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_10,
зареєстрований в реєстрі нотаріальних
дій за № 4419672, за умовами якого
право власності на зазначене нерухоме
майно набув ОСОБА_5

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу нежитлових приміщень
від 26 травня 2011 року, укладений між
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, посвідчений
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_11,
зареєстрований в реєстрі нотаріальних
дій за № 4463868, за умовами якого
право власності на зазначене нерухоме
майно набув ОСОБА_6, та застосовано до
вказаних правочинів наслідки їх
недійсності.

Зобов'язано реєстраційну службу
Харківського міського управління
юстиції Харківської області скасувати
державну реєстрацію права власності
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на
зазначене нерухоме майно і внести до
державного реєстру прав на нерухоме
майно інформацію щодо обтяження
іпотекою зазначеного нерухомого майна
згідно іпотечного договору від 27
березня 2008 року.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 21 жовтня
2013 року рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 7 серпня
2013 року скасовано та ухвалено нове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення апеляційного суду
Харківської області від 21 жовтня 2013
року та залишити в силі рішення суду
першої інстанції, мотивуючи свої
вимоги порушенням судом апеляційної
інстанції норм процесуального права
та неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні судів першої та
апеляційної інстанції чи відкинуті
ними, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу та про перевагу
одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про відмову у задоволенні позову, суд
апеляційної інстанції виходив із
відсутності в діях приватного
нотаріуса Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 та
арбітражного керуючого Ніколенка М.О.
під час виконання постанови
Господарського суду Харківської
області від 21 грудня 2010 року, яка
набрала законної сили, порушень
наданих їм законом повноважень;
надання згоди іпотекодержателя на
відчуження предмета іпотеки за
договором, що укладається під час
ліквідаційної процедури боржника, яка
здійснюється в межах справи про
банкрутство, законодавством не
передбачено, а відтак - відсутні
правові підстави для задоволення
позову з визначених позивачем підстав.

Доводи касаційної скарги про те, що всі
дії щодо спірного об'єкту нерухомості,
вчинені на підставі скасованого
судового рішення господарського суду
Харківської області від 21 грудня 2010
року, втрачають силу і наслідки, що з
ним були пов'язані, правового значення
для вирішення спору не мають, оскільки
моментом набрання законної сили
постановою про визнання боржника
банкрутом є момент її прийняття.

Інші доводи касаційної скарги та зміст
судового рішення суду апеляційної
інстанції не дають підстав для
висновку, що судом при розгляді справи
допущені порушення норм
процесуального права, які відповідно
до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставою
для скасування судових рішень.

Суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права
(ч. 1 ст. 337 ЦПК України).

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк»,
подану його представником Єрьоменком
Михайлом Володимировичем, відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської
області від 21 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий
С.О. Карпенко

Судді:
В.І.Амелін

О.В.Савченко