Справа № 572/1173/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сарненський районний суд Рівненської
головуючий суддя -
при секретарі -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Сарни цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором позики,-
ОСОБА_1 звернувся із позовом до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
Позивач в обґрунтування позовних
вимог посилається на те, що 27.12.2010 року
шляхом переводу через платіжний
термінал ПАТ КБ "Приватбанк" позичив
ОСОБА_2 гроші в сумі 480 грн., в подальшому
28.04.2011 року знову позичив відповідачу
гроші в сумі 570 грн., які передав їй
особисто, яка зобов"язалась повернути
позику в загальній сумі 1070 грн. з
урахуванням витрат по сплаті комісії
банку в сумі 16,80 грн., проїзду в
громадському транспорті в сумі 4 грн.,
до 01.07.2011 року, однак не виконала в
зазначений строк зобов"язання по
поверненню грошей і лише на його
претензію в листопаді 2013 року
повернула 100 грн. поштовим переводом,
визнавши факт позики у нього грошей в
ОСОБА_1 вказує на те, що відповідач
добровільно не виконала договірні
зобов"язання за договором позики,
прострочивши строк їх виконання, що є
підставою для застосування наслідків,
передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, в
зв"язку з чим з метою захисту цивільних
прав просить стягнути з позичальника
ОСОБА_2 на його користь в судовому
порядку 970 грн. заборогованості за
договором позики, 274,90 грн. інфляційних
втрат за весь час прострочення
виконання грошових зобов"язань, 84,23 грн.
нарахованих трьох відсотків річних за
прострочення виплати заборгованості
за договором позики, 1029,90 грн. витрат по
поверненню боргу, судові витрати.
Представник позивача адвокат ОСОБА_3
підтримав позовні вимоги в повному
обсязі та дав пояснення згідно заяви.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з"явилася, хоча про розгляд справи
повідомлена належним чином, заяву про
розгляд справи у її відсутності не
Зі згоди представника позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи на підставі наявних у справі
доказів, що відповідає положенням ст.224
Суд, заслухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
письмові докази, вважає, що позовні
вимоги підлягають до часткового
задоволення зі слідуючих підстав.
Із витягу про проведення банківської
операції ПАТ КБ "Приватбанк" через
платіжний термінал від 27.12.2010 року,
долучених квитанції про сплату
комісії, претензії встановлено, що
ОСОБА_2 здійснила позику у ОСОБА_1
грошей в сумі 480 грн., в подальшому 28.04.2011
року ОСОБА_2 позичила в ОСОБА_1 гроші в
сумі 570 грн., зобов"язавшись повернути
позику в загальній сумі 1070 грн. з
урахуванням витрат по сплаті комісії
банку в сумі 16,80 грн., проїзду в
громадському транспорті в сумі 4 грн.,
Відповідно до ч.2 ст.1047 КК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.
Отже, у даному випадку суд вважає
доведеними факти передачі позивачем
відповідачу визначеної грошової суми,
які є підтвердженням факту укладення
договору позики між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
Таким чином, судом достовірно
встановлено, що ОСОБА_1 як позикодавець
у встановленому законом порядку
передав у власність ОСОБА_2 як
позичальнику грошові кошти, які
остання зобов"язалася повернути у
визначений сторонами строк, однак не
виконала договірні зобов"язання, і лише
на претензію позивача в листопаді 2013
року повернула 100 грн. поштовим
переводом (а.с.10), визнавши факт позики у
ОСОБА_1 грошей в сумі 1070 грн.
Згідно положень ст.1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов"язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов"язання, на вимогу
кредитора зобов"язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.
Отже, ОСОБА_1 як кредитор має право за
весь час прострочення грошового
зобов"язання на стягнення суми боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції та трьох процентів річних від
простроченої суми, в зв'язку з чим
відповідач ОСОБА_2 зобов"язана сплатити
позивачу 970 грн. заборогованості за
договором позики, 274,90 грн. інфляційних
втрат за весь час прострочення
виконання грошових зобов"язань, 84,23 грн.
нарахованих трьох відсотків річних за
прострочення виплати заборгованості
за договором позики відповідно до
наведених розрахунків долучених до
позовної заяви, які проведені
відповідно до вимог закону.
Таким чином, суд приходить до
висновку, що звернення позивача з
приводу порушення цивільних прав
відповідачем внаслідок невиконання
договірних зобов"язань є
обгрунтованим, та як цивільні права
ОСОБА_1 підлягають судовому захисту
шляхом задоволення позовних вимог про
стягнення заборгованості за договором
позики з ОСОБА_2 з урахуванням індексу
інфляції за весь час прострочення
виконання грошових зобов"язань та
трьох відсотків річних за прострочення
виплати заборгованості за договором
позики, судових витрат по сплаті
судового збору та витрат при наданні
адвокатом правової допомоги, які
нараховуються відповідно до ст.1 Закону
України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах», виходячи із 40 відсотків
встановленої законом мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі
за годину участі адвоката у судовому
Щодо позовної вимоги про стягнення з
ОСОБА_2 на користь позивача 1029,90 грн.
витрат по поверненню боргу, то дана
позовна вимога не підтверджена
належними та допустимими доказами
понесення ОСОБА_1 витрат на повернення
боргу в позасудовому порядку, крім того
не грунтується на вимогах як
матеріального, так і процесуального
права, оскільки не передбачена
договором позики, цивільним законом, та
не є судовими витратами як вказав
представник позивача в судовому
засіданні, тобто позовні вимоги в цій
частині є безпідставними.
Керуючись ст.ст. 15,16,526,533,625,1046,
1047,1049,1050 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 88, 213-215,
224-226 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором позики
задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
1329 (одну тисячу триста двадцять дев"ять)
грн. 13 коп. заборгованості за договором
позики та відсотків, інфляційних втрат
в зв"язку із простроченням виконання
грошових зобов"язань.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судових
витрат по оплаті судового збору, 487
(чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.
витрат при наданні адвокатом правової
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене позивачем
до апеляційного суду Рівненської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення через Сарненський
районний суд, заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, яка може
бути подана протягом 10 днів з дня
отримання копії рішення.

СУДДЯ: