№
провадження №
Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області в складі:
головуючого - судді Замеги О.В., при
секретарі - Павлюк - Жук А.В.,
розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
Позивач звернувся до суду з
позовом про визнання відповідачки
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, а саме: квартирою
Позовні вимоги мотивує тим, що він
є власником квартири АДРЕСА_1. У
вказаній квартирі прописана також
відповідачка, його колишня дружина, та
син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і син ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. З відповідачкою він не
перебуває в шлюбних відносинах з 07.02.2011
року. З цього часу вона з ним не
проживає у вказаній квартирі. Він
позбавлений можливості користуватися
даною квартирою, сплачує за комунальні
послуги за чотирьох осіб.
У судове засідання позивач не
з"явився, надав суду заяву про розгляд
справи у його відсутності, позовні
вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідачка в судове засідання не
з'явилась, причину неявки суду не
повідомила, про день розгляду справи
повідомлена належним чином, відповідно
до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України. Заяви
про розгляд справи в її відсутності до
суду не подала.
Зі згоди позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

В зв"язку з неявкою в судове
засідання сторін розгляд справи
проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК
України.

В судовому засіданні встановлено,
що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1,
що підтверджується копією договору
дарування(а.с. 9).

У вказаній квартирі прописаний
позивач, а також ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується довідкою комунального
виробничого житлового
ремонтно-експлутаційного підприємства
№ 7(а.с.7).

Згідно акту МК ВЖРЕП № 7 від 21.03.2014
року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
зареєстровані в квартирі за
вищевказаною адресою, однак там не
проживають(а.с.8).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Право власності є непорушним. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні(ст. 321 ЦК України).

Згідно до вимог ст. 383 ЦК України,
власник житлового будинку, квартири,
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї, інших осіб.

Виникнення права членів сім'ї власника
квартири на користування квартирою та
обсяг цих прав залежить від виникнення
у власника права власності на цю
квартиру, а отже, припинення права
власності на квартиру припиняє право
членів його сім'ї на користування нею.

Згідно п. 15 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 01
листопада 1996 року N 9 "Про застосування
Конституції України при здійсненні
правосуддя" при розгляді спорів про
право користування жилим приміщенням
необхідно брати до уваги, що наявність
чи відсутність прописки самі по собі не
можуть бути підставою для визнання
права користування жилим приміщенням
за особою, яка там проживала чи
вселилась туди як член сім'ї наймача
(власника) приміщення, або ж для відмови
їй у цьому.

Відповідно до ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України,
член сім»ї власника житла втрачає
право на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім»ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Будь-яких доказів про те, що між
відповідачкою і позивачем, встановлені
домовленості щодо користування даним
житлом, сторони суду не надали, а тому
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 84, 85, 88, 197, 209, 212 -
214, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 358, 383, 386, 391, 405
Цивільного Кодексу України, ст.ст. 109, 150,
157 Житлового Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Житомирської області через
Бердичівський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги в 10
-денний строк з дня проголошення
рішення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії даного рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Головуючий:
О.В.Замега