Провадження № 2/755/4003/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2014 р.

м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м.
Києва Галаган В.І., вивчивши матеріали
позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ВГІРФО
Дніпровського району м. Києва, третя
особа: Служба у справах дітей
Дніпровської районної у м. Києві
державної адміністрації, про надання
дозволу на виїзд за межі України без
згоди другого з батьків неповнолітньої
дитини та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста
Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ВГІРФО Дніпровського району м.
Києва, третя особа: Служба у справах
дітей Дніпровської районної у м. Києві
державної адміністрації, про надання
дозволу на виїзд за межі України без
згоди другого з батьків неповнолітньої
дитини та зобов'язання вчинити дії.

Вивчивши матеріали поданої позовної
заяви суд дійшов наступного.

Підсудністю у цивільному судочинстві
визначено розмежування компетенції
між окремими ланками судової системи і
між судами однієї ланки щодо розгляду і
вирішення підвідомчих їм цивільних
справ.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 109 Цивільного
процесуального кодексу України, позови
до фізичної особи пред'являються в суд
за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання
або за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її перебування.

Звертаючись з позовом до суду,
позивачка зазначила адресою місця
зареєстрованого проживання
відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_1, що не
відноситься до Дніпровського району м.
Києва.

Таким чином, дана справа в частині
позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: Служба у справах дітей
Дніпровської районної у м. Києві
державної адміністрації, про надання
дозволу на виїзд за межі України без
згоди другого з батьків неповнолітньої
дитини - не підсудна Дніпровському
районному суду міста Києва, тому
підлягає поверненню позивачці для
подання позову до належного суду.

Відповідно до частини першої ст. 15
Цивільного процесуального кодексу
України, суди розглядають в порядку
цивільного судочинства справи про
захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також з інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства.

Відповідно до статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема, спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності, а також на спори за
зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України.

За змістом цієї норми предмет
оскарження за правилами
адміністративного судочинства повинен
мати юридичне значення, тобто впливати
на коло прав, свобод, законних
інтересів чи обов'язків, а також
встановлені законом умови їх
реалізації.

Закріплення частиною другою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, положення про можливість
оскарження до адміністративних судів
будь-яких рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень, крім
випадків, коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження, не
означає спростування висновку про
юридичне значення рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень як предмета судового
оскарження, так само як не означає і
нівелювання способу захисту
порушеного права, свобод чи законних
інтересів.

Таким чином, вирішуючи питання про те,
чи поширюється компетенція
адміністративного суду на даний спір,
суд має врахувати правовий характер
діяння та/або рішення, що оскаржується
позивачем.

Звертаючись з позовом до суду,
позивачка ОСОБА_1 просить зобов'язати
відповідача ВГІРФО Дніпровського
району м. Києва провести оформлення
відповідних документів для виїзду за
кордон неповнолітньої дитини ОСОБА_3,
не зазначивши про наявність обставин
виникнення даних спірних
правовідносин щодо вчинення
зазначених дій відповідачем.

Разом з тим, даний позов в частинні
вимог до ВГІРФО Дніпровського району м.
Києва, третя особа: Служба у справах
дітей Дніпровської районної у м. Києві
державної адміністрації, про
зобов'язання вчинити дії, не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства, а виходячи із суб'єктного
складу учасників спору, характеру
спірних правовідносин, спір підлягає
вирішенню місцевим судом в порядку
адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, не вбачається
підстав для розгляду позовних вимог
ОСОБА_1 до ВГІРФО Дніпровського району
м. Києва, третя особа: Служба у справах
дітей Дніпровської районної у м. Києві
державної адміністрації, про
зобов'язання вчинити дії в порядку
цивільного судочинства, наявність
таких підстав не наведено позивачкою у
поданій від її імені позовній заяві, як
і відсутнє посилання на конкретні
правові норми, якими, на думку
позивачки, мають регулюватись
правовідносини, що виникли між
сторонами спору.

За нормою пункту першого ч. 1 ст. 122
Цивільного процесуального кодексу
України суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо заява не
підлягає розгляду в судах в порядку
цивільного судочинства.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
109, 113, 121, 122, 209, 210, 293 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

Повернути позивачу ОСОБА_1 поданий нею
позов в частині вимог до ОСОБА_2, третя
особа: Служба у справах дітей
Дніпровської районної у м. Києві
державної адміністрації, про надання
дозволу на виїзд за межі України без
згоди другого з батьків неповнолітньої
дитини, для подання до належного суду.

Роз'яснити позивачці її право подачі
позовної заяви у встановленому порядку
до належного суду за зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
проживання або за зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
перебування відповідача за
територіальною підсудністю.

Відмовити у відкритті провадження по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ВГІРФО Дніпровського району м.
Києва, третя особа: Служба у справах
дітей Дніпровської районної у м. Києві
державної адміністрації, про надання
дозволу на виїзд за межі України без
згоди другого з батьків неповнолітньої
дитини та зобов'язання вчинити дії, в
частині вимог ОСОБА_1 до ВГІРФО
Дніпровського району м. Києва, третя
особа: Служба у справах дітей
Дніпровської районної у м. Києві
державної адміністрації, про
зобов'язання вчинити дії.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом п'яти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення ухвали
суду, можуть подати апеляційну скаргу
протягом п'яти днів з дня отримання
копії цієї ухвали.

С у д д я: