Центрально-Міський районний суд
Справа № 270/2251/14-ц
Провадження № 4-с/270/164/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2014 року
м. Макіївка

Центрально-Міський районний суд міста
Макіївки Донецької області у складі:

головуючої судді
Неженцевій О.В.

при секретарі
Опалюк С.В.

розглянувши в судовому засіданні в
приміщенні місцевого суду міста
Макіївки матеріали цивільної справи за
скаргою Публічного акціонерного
товариства "ДТЕК Донецькобленерго" в
особі Невідокремленого підрозділу
"Макіївський район електричних мереж",
заінтересовані особи: державний
виконавець Центрально-Міського
відділу державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції Ідіятуллова Д.Р., ОСОБА_2 про
визнання дій незаконними, визнання
незаконною постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження,
покладання зобов'язання вчинити певні
дії,

В С Т А Н О В И В:

06 травня 2014 року публічне акціонерне
товариство "ДТЕК Донецькобленерго" в
особі невідокремленого підрозділу
"Макіївський район електричних мереж"
звернулося до суду зі скаргою на дії
державного виконавця
Центрально-Міського відділу державної
виконавчої служби Макіївського
міського управління юстиції (далі -
ВДВС Центрально-Міського ММУЮ)
Ідіятуллової Д.Р., мотивуючи вимоги
неправомірністю дій державного
виконавця щодо відмови у відкритті
виконавчого провадження.

Представник стягувача Губарєва Н.С.,
яка належним чином повідомлена про
день час та місце розгляду справи, не
використала наданого законом права на
особисту участь у судовому засіданні, у
судове засідання не з'явилася, просила
розглянути справу у її відсутності, про
що надала письмову заяву, вимоги скарги
підтримує у повному обсязі.

У скарзі зазначено, що 03 березня
2014 року державним виконавцем ВДВС
Центрально-Міського ММУЮ Ідіятулловою
Д.Р. винесено постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження по
примусовому виконанню судового наказу
від 12.12.2012 року, виданого
Центрально-Міським районним судом м.
Макіївки Донецької області 31.01.2013 року
№ 2-н/0552/1680/2012 про стягнення з ОСОБА_2
заборгованості за спожиту електричну
енергію в сумі 2917,70 грн. та судового
збору в сумі 107,30 грн. При цьому
виконавець посилається на ст. 18 Закону
України "Про виконавче провадження", а
саме на те, що в документі відсутній
індивідуальний ідентифікаційний номер
відповідача або дані паспорту
боржника, який через свої релігійні або
інші переконання відмовився від
прийняття ідентифікаційного номера,
або ідентифікаційний код платника
податків. Заявник вважає, що такі дії
державного виконавця є безпідставними
та необґрунтованими, а також такими, що
порушують вимоги чинного
законодавства України, тому просить
визнати дії державного виконавця
неправомірними та зобов'язати його
скасувати постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження та
відкрити виконавче провадження.

Державний виконавець Ідіятуллова Д.Р.,
яка належним чином повідомлена про
день час та місце розгляду справи, не
використала наданого законом права на
особисту участь у судовому засіданні,
від неї не надійшло заяв або клопотань
про відкладення розгляду справи.

Заінтересована особа ОСОБА_2 який
належним чином був повідомлений про
день та час розгляду справи, у судове
засідання не з'явився, від нього не
надійшло заяв або клопотань про
відкладення розгляду справи.

Враховуючи роз'яснення, викладені в п. 17
Постанови № 6 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07 лютого 2014 року «Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах», за якими
згідно зі статтею 386 ЦПК неявка в судове
засідання заявника або
заінтересованої особи, яким
повідомлено про час і місце його
проведення, не перешкоджає розгляду
скарги, заяви чи подання, суд вважає
можливим розглядати вищевказану
скаргу без участі сторін.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши
надані докази, суд у межах заявлених
вимог (ст.11 ЦПК України) встановив
наступне.

03 березня 2014 року державним
виконавцем ВДВС Центрально-Міського
ММУЮ Ідіятулловою Д.Р. винесено
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження по
примусовому виконанню судового наказу
від 12.12.2012 року, виданого
Центрально-Міським районним судом м.
Макіївки Донецької області 31.01.2013 року
№ 2-н/0552/1680/2012 про стягнення з ОСОБА_2
заборгованості за спожиту електричну
енергію в сумі 2917,70 грн. та судового
збору в сумі 107,30 грн. з посиланням на ст.
18 Закону України "Про виконавче
провадження", а саме на те, що в
документах відсутні індивідуальний
ідентифікаційний номер відповідача
або дані паспорту боржника, який через
свої релігійні або інші переконання
відмовився від прийняття
ідентифікаційного номера, або
ідентифікаційний код платника
податків.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України
передбачено, що сторони виконавчого
провадження мають право звернутися до
суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Статтею 2 Закону України "Про виконавче
провадження" встановлено, що примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України. Примусове виконання
рішень здійснюють державні виконавці,
визначені Законом України "Про
державну виконавчу службу".

Вимогами п. 1 ч. 1 ст. 19 вказаного Закону
України передбачено, що державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону, зокрема на підставі
виконавчого листа за заявою стягувача
або його представника про примусове
виконання рішення.

Пунктом 6 статті 26 Закону України "Про
виконавче провадження" визначено, що
однією з підстав для відмови у
відкритті виконавчого провадження є
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 18 цього
Закону.

З приводу цього суд звертає увагу на
наступне.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про
виконавче провадження" у виконавчому
документі зазначаються, зокрема, повне
найменування (для юридичних осіб) або
ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові) (для фізичних осіб) стягувача
і боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо.

Ідентифікаційний номер боржника
зазначається, якщо він відомий суду.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України
"Про виконавче провадження" примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України.

Також слід зазначити, що відповідно до
п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право з
метою захисту інтересів стягувача
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі
конфіденційну. Відсутність
встановленого законодавством порядку
взаємовідносин державних органів,
державної податкової служби та
Державної виконавчої служби щодо
отримання, обміну, використання
інформації з обмеженим доступом не
може перешкоджати у реалізації особою
передбачених Конституцією України
прав на судовий захист. Тому відомості
про ідентифікаційний номер особи
можуть бути надані суду в разі, якщо з
такими відомостями заявник обізнаний.
В той же час можливість звернення
державного виконавця за отриманням
такої інформації передбачена ЗУ "Про
виконавче провадження".

Крім того, публічне акціонерне
товариство "ДТЕК Донецькобленерго" в
особі Невідокремленого підрозділу
"Макіївський район електричних мереж"
не має законних підстав на отримання
інформації про номери
ідентифікаційних кодів та паспортних
даних боржників в органах податкової
та реєстраційної служби. Тому, оцінюючи
відповідність судового наказу від
12.12.2012 року, виданого
Центрально-Міським районним судом м.
Макіївки Донецької області 31.01.2013 року
№ 2-н/0552/1680/2012 про стягнення з ОСОБА_2
заборгованості за спожиту електричну
енергію в сумі 2917,70 грн. та судового
збору в сумі 107,30 грн., вимогам чинного
законодавства, суд дійшов висновку, що
форма зазначеного виконавчого
документу відповідає їм.

Таким чином, відсутність даних про
ідентифікаційні коди сторін може бути
усунута в процесі виконавчого
провадження.

Отже, суд дійшов висновку, що
відсутність у виконавчому документі
ідентифікаційного коду відповідача
або його паспортних даних, якщо є
відповідна відмітка в паспорті, сама по
собі не може бути достатньою підставою
для винесення державним виконавцем
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження з посиланням
на ст. 18 Закону України "Про виконавче
провадження", а тому вважає, що 03.03.2014
державним виконавцем ВДВС
Центрально-Міського ММУЮ Ідіятулловою
Д.Р. передчасно винесена постанова про
відмову у відкритті виконавчого
провадження за судовим наказом від
12.12.2012 року, виданого
Центрально-Міським районним судом м.
Макіївки Донецької області 31.01.2013 року
№ 2-н/0552/1680/2012 про стягнення з ОСОБА_2
заборгованості за спожиту електричну
енергію в сумі 2917,70 грн. та судового
збору в сумі 107,30 грн..

Згідно вимог ч. 2 ст. 387 ЦПК України у
разі встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 386-388 ЦПК України, ст. 2, 11, 18, 19, 26 ЗУ
"Про виконавче провадження", суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу публічного акціонерного
товариства "ДТЕК Донецькобленерго" в
особі невідокремленого підрозділу
"Макіївський район електричних мереж" -
задовольнити.

Визнати неправомірною та
скасувати постанову державного
виконавця Центрально-Міського відділу
державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції в Донецькій області про
відмову у відкритті виконавчого
провадження № 423456606 від 03 березня 2014 за
судовим наказом від 12.12.2012 року,
виданого Центрально-Міським районним
судом м. Макіївки Донецької області
31.01.2013 року № 2-н/0552/1680/2012 про стягнення з
ОСОБА_2 заборгованості за спожиту
електричну енергію в сумі 2917,70 грн. та
судового збору в сумі 107,30 грн.

Зобов'язати Центрально-Міський
відділ державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції в Донецькій області прийняти
судовий наказ від 12.12.2012 року, виданого
Центрально-Міським районним судом м.
Макіївки Донецької області 31.01.2013 року
№ 2-н/0552/1680/2012 про стягнення з ОСОБА_2
заборгованості за спожиту електричну
енергію в сумі 2917,70 грн. та судового
збору в сумі 107,30 грн. та здійснити
заходи щодо належного і повного його
виконання.

Ухвалу суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через Центрально-Міський районний суд
міста Макіївки Донецької області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:
О.В.
Неженцева