Головуючий суду 1 інстанції - Філіпенко
Доповідач - Околот Г.М.
Справа № 2/407/1489/13
Провадження № 22ц/782/2208/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Луганської області у складі:

головуючого судді - Околота Г.М.,

суддів - Коротенка Є.В., Дмитрієвої Л.Д.,

при секретарі - Арутюнян Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 23 квітня 2014 року за заявою
ОСОБА_2 про забезпечення позову про
розподіл спільного майна подружжя ,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року позивач ОСОБА_3
звернулася до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про
визнання договору щодо розпорядження
спільним сумісним майном недійсним та
поділ майна подружжя. ( а.с. 2-5)

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з зустрічними позовними вимогами
до ОСОБА_3 про поділ спільного майна
подружжя. ( а.с. 141-146)

14.04.2014 року ОСОБА_2 подав заяву про
забезпечення позову в якій просив
накласти арешт на спільне майно
подружжя , яке знаходиться у ОСОБА_3 (
а.с. 155-158)

Ухвалою Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 23 квітня 2014 року , заяву
ОСОБА_2 про забезпечення позову було
повернуто заявникові в порядку ч.8 ст.153
ЦПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в просить ухвалу скасувати та
постановити нову ухвалу про
задоволення його заяви про
забезпечення позову. В обґрунтування
скарги апелянт посилається на
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права та вважає ухвалу
незаконною.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, вважає, що апеляційну
скаргу слід задовольнити частково з
наступних підстав.

При поверненні заяви ОСОБА_2 на
підставі п.8 ст. 153 ЦПК України суд
першої інстанції виходив з того, що
заяву подано без додержання вимог
статті 151 ЦПК України .

Колегія суддів вважає, що такого
висновку суд дійшов з порушенням
порядку, встановленого ЦПК України для
вирішення питання про прийняття заяви
про забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 151 ЦПК України у
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено причини, у зв'язку з
якими потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; інші відомості, потрібні
для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 4 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 9 від 22.12.2006р.
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Згідно ч. 3 ст.153 ЦПК України суд,
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, подану до подання позовної
заяви, може вимагати від заявника
подати додаткові документи та інші
докази, що підтверджують необхідність
забезпечення позову.

Крім того, при вирішенні питання про
прийняття заяви, суд має врахувати, що
згідно роз'яснень, які містяться в п.7
постанови Пленуму Верховного Суду
України №2 від 12 червня 2009 року «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ в суді першої
інстанції» якщо заява не відповідає
вимогам статей 119, 120 ЦПК України або не
сплачено судовий збір суддя відповідно
до вимог статті 121 ЦПК України
постановляє ухвалу, в якій повинні бути
зазначені конкретні підстави
залишення заяви без руху.

Як вбачається зі змісту поданої ОСОБА_2
заяви (а.с 155-158) вона формально
відповідає наведеним вимогам закону.

Колегія судів зазначає, що у разі
необґрунтованості вимог про
забезпечення позову, а також за
відсутності підстав для застосування
заходів, передбачених ч.4 ст.153 ЦПК
України, суд має постановити ухвалу про
відмову у задоволенні заяви про
забезпечення позову.

Незважаючи на необхідність з'ясування
відомостей щодо наявності у
відповідача спільного майна подружжя ,
інших доказів, а також підстав щодо
необхідності забезпечення позову, суд
першої інстанції безпідставно
повернув заяву про забезпечення позову
заявнику.

Колегія суддів, керуючись положеннями
п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України, вважає, що
ухвалу суду першої інстанції слід
скасувати та передати питання щодо
розгляду заяви про забезпечення позову
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. 307, п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 23 квітня 2014 року скасувати,
передати питання щодо розгляду заяви
про забезпечення позову на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: