Сколівський районний суд Львівської
Справа № 453/1232/14-ц
№ провадження
УХВАЛА

01.09.2014 року
м.
Сколе

Суддя Сколівського районного суду
Львівської області Микитин В.Я.,
розглянувши матеріали заяви
Сколівського комунального
підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства про видачу судового
наказу про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за надання послуг з
водопостачання і водовідведення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник Сколівське КП ВКГ подало до
суду заяву в порядку ст. 96 ЦПК України, в
якій просить видати судовий наказ про
стягнення з ОСОБА_1 в його користь
заборгованості за надання послуг з
водопостачання і водовідведення у
розмірі 11930 грн. 60 коп. основного боргу,
2570 грн. 00 коп. інфляційної складової
боргу, 3% річних, що складає 1218 грн. 34
коп., а також стягнути з останнього
судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп.

В поданій заяві про видачу судового
наказу заявник зазначає, що на ОСОБА_2
повинна була сплатити заборгованість
за послуги з водопостачання і
водовідведення згідно судового наказу
(справа №2-н-43) в сумі 8119 грн. 30 коп., але
оплата нею не здійснена. Після сметрі
ОСОБА_2 - матері ОСОБА_1 до останньої, як
спадкоємця перейшов обов»язок
здійснити оплату заборгованості
згідно вищезгаданого судового наказу.

01.01.2014 року між Сколівським КП ВКГ та
ОСОБА_1 було укладено договір про
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення. Однак,
боржник не здійснює оплати за послуги,
що призвело до заборгованості (із
врахуванням судового наказу справа
№2-н-43) в розмірі 11930 грн. 60 коп.

З вищевикладеного вбачається, що
Сколівське КП ВКГ вимагає стягнення з
ОСОБА_1 заборгованості за послуги з
водопостачання і водовідведення та
одночасно зазначає, що така є
спадкоємцем ОСОБА_2, хоча доказів на
підтвердження того, що ОСОБА_1 прийняла
спадщину після смерті матері ОСОБА_2
суду не представлено. Відтак, із
заявлених вимог вбачається, що боржник
вправі заперечити, не визнати або
оспорити свій обов»язок перед
заявником, відтак наявний спір про
право.

Крім того, із доданих документів
вбачається пропуск позовної давності,
оскільки заявник просить стягнути
заборгованість за період з травня 2010
року по червень 2014 року, а із заявою про
видачу судового наказу заявник
звернувся 22.08.2014 року, така вимога на
підставі ч.3 ст.267 ЦК України може бути
вирішена лише у позовному провадженні.

Згідно п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України суддя
відмовляє у прийнятті заяви про видачу
судового наказу у разі якщо із заяви і
поданих документів вбачається спір про
право.

Враховуючи вищевикладене у прийнятті
заяви Сколівського комунального
підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства про видачу судового
наказу про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за надання послуг з
водопостачання і водовідведення, слід
відмовити у зв»язку з тим, що заявлені
вимоги вирішуються лише у позовному
провадженні та наявний спір про право.

Одночасно роз»яснюю, що згідно ч.2 ст. 101
ЦПК України відмова у прийнятті заяви
унеможливлює повторне звернення з
такою самою заявою. Заявник у цьому
випадку має право звернутися з тими
самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись п.2 ч.3, ч.4 ст. 100 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви Сколівського
комунального підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства про видачу судового
наказу про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за надання послуг з
водопостачання і водовідведення,
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом п’яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя
В.Я. Микитин