Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ
Справа № 22-ц/778/1777/14 Головуючий у 1
інстанції: Прінь І.П.
Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 08» квітня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

Подліянової Г.С.,

при секретарі: Мельнику З.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_4 на рішення
Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 06 березня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4, фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Бердянської міської
ради про визнання права на
користування проїздом та проходом
загального користування, усунення
перешкод у користуванні та
розпорядженні майном,

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2013 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ФОП
ОСОБА_4 звернулись до суду з позовною
заявою до ОСОБА_5, Бердянської міської
ради про визнання права на
користування проїздом та проходом
загального користування.

В обґрунтування позовних вимог
зазначили, що згідно договору
купівлі-продажу № 33, укладеного 23
березня 2000 року між управлінням
комунальної власності Бердянської
міської ради та ОСОБА_4, останній набув
права власності на об'єкт нерухомого
майна, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1.

Для обслуговування зазначеного
нерухомого майна ОСОБА_4 у постійне
користування була надана земельна
ділянка площею 0,1 га, а на підставі
рішення виконавчого комітету
Бердянської міської ради Запорізької
області № 341 від 06 червня 2002 року ця
земельна ділянка була передана ОСОБА_4
у власність.

Зазначав, що для ведення
підприємницької діяльності на
підставі рішення виконавчого комітету
Бердянської міської ради Запорізької
області № 314 від 08 червня 2000 року був
затверджений проект відведення
земельної ділянки та надано ФОП ОСОБА_4
у тимчасове користування на умовах
оренди земельну ділянку площею 0,1279 га,
розташовану за адресою: АДРЕСА_2.

20 вересня 2005 року ОСОБА_4 набув право
власності на нежитлову будівлю,
розташовану за адресою: АДРЕСА_2.

ОСОБА_5 є власницею комплексу будівель
та споруд, розташованого в АДРЕСА_3.

На чергову сесію Бердянської міської
ради Запорізької області, яка
призначена слуханням на 12 вересня 2013
року, був винесений проект рішення № 35,
згідно п/п 1.9. п.1 якого орган місцевого
самоврядування мав намір узгодити
надання дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення ОСОБА_5
земельної ділянки орієнтовною площею
0,5317 га, розташованої за адресою:
АДРЕСА_3, для реконструкції комплексу
будівель та споруд під
багатоквартирний житловий будинок.

У перших числах вересня 2013 року ОСОБА_5
розпочала самовільне будівництво на
асфальтованому проїзді, проході
загального користування, який
розташований між земельною ділянкою за
адресою: АДРЕСА_3 та земельними
ділянками за адресами: АДРЕСА_2.

Вважають, що відповідачем порушуються
їх права на користування проїздом,
проходом загального користування.

В листопаді 2013 року уточнили позовні
вимоги та, посилаючись на ст.ст.84,103,211 ЗК
України, ст.ст.383, 391 ЦК України,
остаточно просили захистити їх
цивільні права та інтереси шляхом:

- визнання права на користування
вказаним проїздом і проходом
загального користування, заборонити
відповідачу ламати проїзд і прохід
загального користування між
земельними ділянками № 138, № 138-а та
АДРЕСА_2;

- зобов'язати ОСОБА_5 поновити
асфальтове покриття і встановити на
місце дорожні бордюри на проїзді,
проході загального користування між
АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 для обслуговування
і використання приміщень для власного
проживання та усунення перешкод у
користуванні майном по АДРЕСА_1 і 138-Б, а
також площадкою для контейнерів для
сміття.

Ухвалою судді Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 13 листопада 2013 року
уточнюючу позовну заяву прийнято до
провадження та об'єднано в одне
провадження з первісним позовом.

Рішенням Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 06 березня
2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду ОСОБА_3, ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_4 подали
апеляційну скаргу, в який, посилаючись
на неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи, просять
скасувати рішення суду та ухвалити
нове про задоволення позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
Бердянської міської ради про визнання
права на користування проїздом та
проходом загального користування,
усунення перешкод у користуванні та
розпорядженні майном, суд першої
інстанції, керуючись нормами ст. ст.
83,103, 116,120, ЗК України та ст.391 ЦК України
дійшов правильного висновку про те, що
позов не підлягає задоволенню,
оскільки доводи позивача про наявність
проїзду, проходу загального
користування на земельній ділянці,
дозвіл на розробку проекту землеустрою
щодо відведення якої наданий ОСОБА_6
для реконструкції комплексу будівель
та споруд, не знайшли підтвердження у
матеріалах справи.

Судом першої інстанції встановлено, що
за даними Генерального плану м.
Бердянська станом на 07.04.1977р. по АДРЕСА_3
розташовувалася медично-санітарна
частина заводу «Азовкабель», яка була
розміщена на земельній ділянці
загальною площею 6924 кв.м. За даними
Генплану станом на 11.10.1999р. медична
частина займала земельну ділянку
площею 10516 кв.м.

За рішенням виконкому Бердянської
міської ради №7 від 06.01.2000 р. «Про
затвердження розділу земельної
ділянки» затверджено розділ земельної
ділянки територіальної громади м.
Бердянська площею 1,0516 га, розташованої
по АДРЕСА_2 та закріплено: за будівлями
та спорудами по АДРЕСА_3 - земельну
ділянку площею 0,7887 га для їх
обслуговування; за двоповерховим
будинком по АДРЕСА_1 - земельну ділянку
площею 0,2629 га для його обслуговування
(а.с.25).

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_4 на підставі договору купівлі -
продажу від 23.03.2000 р. є власником
будівлі, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.26). Будівля розташована на
земельній ділянці площею 0,1 га, яка
передана позивачу у власність для
будівництва, обслуговування житлового
будинку, господарських будівель та
споруд на підставі державного акту на
право власності на землю І-ЗП №053407,
виданого 20.06.2002 р. (а.с.31).

ОСОБА_4 є власником будівель та споруд,
які розташовані за адресою: АДРЕСА_2, на
підставі рішення виконкому
Бердянської міської ради №549 від 14.09.2005
р. (а.с.37-39). Вказані будівлі та споруди
розташовані за земельній ділянці
площею 1,1399 га, яка належить
територіальній громаді м. Бердянська і
відповідно до договору оренди від
24.11.2009 р. передана позивачу в оренду до
01.09.2034 р. (а.с.42-43).

Судом також встановлено, що на підставі
рішення Бердянської міської ради №25
від 26.04.2000 р. у власність ВАТ
«Азовкабель» було передано
двоповерхову будівлю, склад, підвал,
автобокс, кухню-пральню
медико-санітарної частини, що
розташовані по АДРЕСА_3 в м. Бердянську.
Для обслуговування медико-санітарної
частини рішенням виконкому
Бердянської міської ради №430 від
19.07.2001р. ВАТ «Азовкабель» було надано у
постійне користування земельну
ділянку площею 0,5282 га. 14.08.2001р. ВАТ
«Азовкабель» отримав державний акт на
право постійного користування землею
ІІ-ЗП №000999 площею 0,5282 га (а.с.134-135).

24.01.2004 р. між ВАТ «Азовкабель» та ОСОБА_7,
ОСОБА_8 був укладений договір
купівлі-продажу комплексу будівель та
споруд, який знаходиться по АДРЕСА_3, м.
Бердянську та розташований на
земельній ділянці площею 5282,0 кв.м.

ОСОБА_6 є власником комплексу будівель
та споруд, розташованого в АДРЕСА_3 на
земельній ділянці площею 5282 кв.м. на
підставі договору купівлі - продажу,
укладеного між нею та ОСОБА_7, ОСОБА_8
15.07.2013р. За цим договором ОСОБА_5 набула
право власності на основну
двоповерхову будівлю «Б», прибудови
«б,б1», козирок до «Б», основну будівлю
«В», основну будівлю «Г», основну
будівлю «Г1», основну будівлю «Г2»,
основну будівлю «К», будівлю «И», льох
«Л», паркан металевий №1, ворота
металеві №2, замощення бетонне І,
замощення асфальтне II, сходи металеві
до «Б», сходи до «б1» (а.с.130).

Рішенням Бердянської міської ради №33
від 12.09.2013р. ОСОБА_5 надано дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
розташованої по АДРЕСА_3 в м.
Бердянську, орієнтовною площею 0,5317 га
(а.с128).

За даними схеми Генплану земельна
ділянка по АДРЕСА_3, межує із земельними
ділянками по АДРЕСА_1 і №138-б (а.с.107-108).
Схема Генплану не містить проїзду
загального користування між
зазначеними земельними ділянками.

Як вбачається з листа Управління
містобудування та архітектури
Бердянської міської ради №568/03 від 29
серпня 2013 року, за електронною базою
містобудівного кадастру з північної
сторони ділянок по вул. по АДРЕСА_1 і
№138-б вільні земельні ділянки відсутні
(а.с106). Зазначеним листом ОСОБА_4
запропоновано оформити користування
земельною ділянкою шляхом
встановлення сервітуту.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, розташованої по
АДРЕСА_3 в м. Бердянську, погоджений з
управлінням містобудування та
архітектури, передбачає обмеження у
вигляді зони дії сервітуту на право
проходу та проїзду на транспортному
засобі для суміжного землекористувача
(а.с.152-184).

Відповідно до статті 39 Земельного
кодексу в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин,
використання земель житлової та
громадської забудови здійснюється
відповідно до генерального плану
населеного пункту, іншої містобудівної
документації, плану
земельно-господарського устрою з
дотриманням будівельних норм,
державних стандартів, регіональних та
місцевих правил забудови.

Згідно з ч. 3 ст. 83 ЗК України до земель
комунальної власності, які не можуть
передаватися у приватну власність,
належать землі загального
користування населених пунктів
(майдани, вулиці, проїзди, шляхи,
набережні, пляжі, парки, сквери,
бульвари, кладовища, місця
знешкодження та утилізації відходів
тощо).

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Проте будь-яких беззаперечних доказів
існування проїзду, проходу загального
користування на земельній ділянці,
дозвіл на розробку проекту землеустрою
щодо відведення якої наданий ОСОБА_6
рішенням Бердянської міської ради №33
від 12.09.2013р. позивачі не надали.

Суд першої інстанції обґрунтовано
зазначив в рішенні, що звертаючись з
позовом про визнання права
користування замощенням асфальтним II,
яким ОСОБА_3 та ОСОБА_4 користуються на
теперішній час як проїздом та проходом
до власного будинку та споруд, позивачі
фактично просять визнати за ними право
користування приватною власністю
ОСОБА_6, не маючи при цьому відповідних
правовстановлюючих документів.

Довід апеляційної скарги проте, що ВАТ
«Азовкабель» в порушення земельного
законодавства продало замощення
асфальтне II в складі будівель та споруд
ОСОБА_7, ОСОБА_8 колегія суддів вважає
неприйнятним, оскільки зазначений
договір купівлі-продажу від 24.01.2004 р. в
судовому порядку недійсним не
визнавався.

Лист відділу ДАЇ Бердянського МВ ГУМВС
України в Запорізький області від
06.03.2014 року за №308, на який позивач
посилається як на доказ існування
проїзду загального користування між
земельними ділянками № 138-а, № 138-б та
АДРЕСА_3 не є належним доказом по справі
в сенсі положень ст.58 ЦПК України.

Довід апеляційної скарги проте, що
ОСОБА_6 намагається за рахунок
земельних ділянок, розташованих по
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2. збільшити розмір
своєї земельної ділянки не
заслуговують на увагу, оскільки
зазначені обставини не були предметом
позову.

Інші доводи, наведені в апеляційній
скарзі, фактично зводяться до
переоцінки доказів, не спростовують
висновків суду першої інстанції та не
відносяться до тих підстав, з якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість прийняття рішення щодо
скасування або зміну оскаржуваного
судового рішення.

За таких обставин колегія вважає, що
ухвалене в справі судове рішення
відповідає вимогам закону й підстави
для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 310, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ФОП
ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 06 березня
2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: