Олевський районний суд Житомирської
Справа № 287/61/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 року
м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської
області в складі:

головуючого-судді
Ковальчука М.В.

при секретарі
Дворак Г.П.

з участю:

позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Олевськ цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Лізингова
компанія "Автофінанс" про захист прав
споживача та застосування наслідків
нікчемного правочину, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд
з позовом до ТОВ "Лізингова компанія
"Автофінанс" про визнання договору №
000653 від 26 листопада 2012 року недійсним
та застосування наслідків недійсності
правочину, повернення грошових коштів
в розмірі 127 449,50 грн.

В судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримав і
просив їх задоволити повністю.

Відповідач в судове засідання повторно
не з'явився хоча був належним чином
повідомлений, не повідомив суд про
причини своєї неявки і від нього не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши та давши оцінку доказам по
справі суд приходить до задоволення
позовної заяви з наступних підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Відповідно до ст.216 ЦК України
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із
сторін зобов'язана повернути другій
стороні в натурі все, що вона одержала
на виконання цього правочину.

Частиною 1 ст. 227 ЦК України визначено,
що правочин юридичної особи, вчинений
нею без відповідного дозволу
(ліцензії), може бути визнаний судом
недійсним.

Судом встановлено, що 26 листопада 2012
року між ОСОБА_1 та ТОВ "Лізингова
компанія "Автофінанс" був укладений
договір №000653 з додатком про надання
послуг, предметом якого є надання
позивачеві послуг, спрямованих на
придбання транспортного засобу
зазначеного в додатку №1 до Договору, а
саме с/г техніка МТЗ-892(а.с.6).

Позивач ОСОБА_1 сплатив відповідачу
передбачені Договором грошові кошти у
сумі 126 499,92 грн., що підтверджується
копіями платіжних квитанцій (а.с.11-20).

За цим договором Адміністратор, за
згодою Клієнта, зобов'язувався вчинити
від імені та за рахунок клієнта певні
юридичні дії, спрямовані на придбання
Товару, зазначеного у Додатку №1 до
даного Договору, на умовах діяльності
Програми «Автофінанс», що міститься у
Додатку № 2 до даного Договору, які є
невід'ємними частинами Договору №000653
від 26.11.2012 року, також відповідно до п.2.1
ст.2 зазначеного договору: а) сформувати
корпорацію Клієнтів Програми; б)
організовувати та проводити розподіли
фінансових ресурсів Корпорації, щодо
надання Клієнту Програми Права на
купівлю товару; в) здійснити оплату
товару на користь Клієнта Програми, чи
надати відповідну суму в позику, для
придбання товару самим Клієнтом
Програми; г) надавати інші послуги
зазначені в Умовах діяльності Програми
Автофінанс, чи які були додатково
погоджені з Клієнтом Програми (а.с.5).

Отже, як вбачається з умов діяльності
програми Автофінанс, являє собою
придбання товару, що базується на
створенні корпорації клієнтів, яка, в
свою чергу представляє стале
добровільне об'єднання клієнтів
програми, заінтересованих в придбанні
товару шляхом сплати щомісячних
внесків, за рахунок яких відповідачем
створюються фінансові ресурси
корпорації клієнтів програми та які
призначені для купівлі товару таким
чином, зазначені ресурси формуються
виключно із коштів клієнтів
корпорації, сама компанія у створенні
цих ресурсів своїми коштами участі не
приймає. Щомісячно компанією
проводиться розподіл фінансових
ресурсів корпорації між тими
клієнтами, які сплатили найбільшу
кількість щомісячних та авансових
платежів у своїй корпорації
результатом такого розподілу є надання
таким клієнтам права на купівлю товару,
яке декларується як дозвіл, на підставі
якого компанія проводить оплату товару
та організовує його передачу у
власність клієнта програми.

Тобто предметом Угоди сторін є надання
учаснику програми адміністративних
послуг, у тому числі фінансового
характеру, з метою придбання ним
товару.

Відповідно до ст.6 Договору №000653 від 26
листопада 2012 року (а.с.5) Компанія
гарантує надати Клієнту Програми
(ОСОБА_1) право на купівлю товару,
зазначеного в Додатку №1 (с/г техніку
МТЗ-892) за умови виконання Клієнтом
Програми всіх зобов'язань за цим
Договором.

Сторони фактично приступили до
виконання умов договору, позивач
(Клієнт) здійснив платежі, а відповідач
(Адміністратор) здійснив його
реєстрацію як Клієнта у програмі
«Автофінанс».

Згідно Додатку №1 до Договору, позивач
здійснив реєстраційний платіж в сумі
17500,00 грн., асигнаційний платіж 1750,00 грн.,
чистий платіж 1458,33 грн, адміністративні
витрати 1020,83 грн..

Такий вид діяльності носить назву
"адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах" та
віднесений законом до фінансових
послуг (п.11-1 ст. 4 Закону України "Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг").

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України «Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»
фінансовими вважаються такі послуги: 1)
випуск платіжних документів, платіжних
карток, дорожніх чеків та (або) їх
обслуговування, кліринг, інші форми
забезпечення розрахунків; 2) довірче
управління фінансовими активами; 3)
діяльність з обміну валют; 4) залучення
фінансових активів із зобов'язанням
щодо наступного їх повернення; 5)
фінансовий лізинг; 6) надання коштів у
позику, в тому числі і на умовах
фінансового кредиту; 7) надання
гарантій та поручительств; переказ
грошей; 9) послуги у сфері страхування
та накопичувального пенсійного
забезпечення; 10) торгівля цінними
паперами; 11) факторинг; 12) інші операції,
які відповідають критеріям, визначеним
у п. 5 ч. 1 ст. 1 цього Закону.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 указаного закону
визначено, що фінансова послуга - це
операції з фінансовими активами, що
здійснюються в інтересах третіх осіб
за власний рахунок чи за рахунок цих
осіб, а у випадках, передбачених
законодавством, - і за рахунок
залучених від інших осіб фінансових
активів, з метою отримання прибутку або
збереження реальної вартості
фінансових активів.

Законом України від 02 червня 2011 року №
3462 «Про внесення змін до деяких законів
України щодо регулювання ринків
фінансових послуг», який набув
чинності з 08 січня 2012 року, статтю 4
Закону доповнено пунктом 11-1,
відповідно до якої діяльність із
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах
віднесено до переліку фінансових
послуг.

У листі Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг від 27 березня
2014 року зазначено, що станом на 26
березня 2014 року інформація щодо ТОВ
«Автофінанс» ліцензії на здійснення
діяльності з надання послуг -
спрямованих на придбання товарів у
групах Товариство не отримувало.

Водночас відповідно до ст. 34 Закону
України «Про фінансові послуги та
державне регулювання ринків
фінансових послуг» діяльність з
надання будь-яких фінансових послуг, що
передбачають пряме або опосередковане
залучення фінансових активів від
фізичних осіб, може здійснюватися лише
фінансовими установами після
отримання відповідної ліцензії.

Враховуючи, що діяльність із
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах
віднесено до переліку фінансових
послуг, діяльність ТОВ «Автофінанс» є
діяльністю з надання фінансових
послуг, однак така ними здійснюється
без відповідної ліцензії, отже і
договір вважається недісним по
адмініструванню фінансових активів
для придбання товарів у групах із
підстав невідповідності його вимогам
Закону України «Про фінансові послуги
та державне регулювання ринків
фінансових послуг» та зобов'язання
повернути позивачу кошти в розмірі 126
499,92 грн.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними №5 від
12.04.1996 року правочин може бути визнаний
недійсним лише з підстав, визначених
законом, та із застосуванням наслідків
недійсності, передбачених законом. У
разі якщо під час розгляду спору про
визнання правочину недійсним як
оспорюваною та застосування наслідків
його недійсності буде встановлено
наявність підстав, передбачених
законодавством, вважати такий правочин
нікчемним суд вказуючи про нікчемність
такого правочину одночасно застосовує
наслідки недійсності нікчемного
правочину.

Частиною 2 ст. 215 ЦК України встановлено,
що недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлено законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Укладений Договір № 000653 від 26.11.2012 року
між ОСОБА_1 та ТОВ "Лізингова компанія
"Автофінанс" не є оспорюваним в силу
своєї нікчемності.

Відповідно до ст. 216 ЦК України
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю, тому
кожна із сторін такого правочину
зобов'язана повернути іншій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину.

На виконання укладеного з відповідачем
договору позивачем на його користь
було сплачено 126 499,92 грн. (на виконання
умов недійсного договору) та понесені
збитки в сумі 949,58 грн.

Вирішуючи питання про судові витрати,
суд керується правилами ст.88 ЦПК
України.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294
ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати договір № 000653 про надання
послуг укладений 26 листопада 2012 року
між ОСОБА_1 та ТОВ «Лізінгова компанія
«Автофінанс»» - недійсним.

Стягнути з ТОВ «Лізінгова компанія
«Автофінанс»» () на
користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) платіж в розмірі 126 499,92 грн. та
понесені збитки в сумі 949,58 грн.

Стягнути з ТОВ «Лізінгова компанія
«Автофінанс»» () на
користь держави судовий збір в сумі 1274
(тисячу двісті сімдесят чотири) грн.,
код отримувача (код за ЄДРПОУ)-37937308,
номер рахунку-0460, банк отримувача
ГУДКУ в Житомирській області, МФО-811039,
код класифікації доходів бюджету-220300001.

З повним рішенням суду сторони можуть
ознайомитись 14 квітня 2014 року.

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд Житомирської області
через Олевський районний суд
Житомирської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: М. В. Ковальчук