Справа № 459/694/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 серпня 2014 року
Червоноградський міський суд
Львівської області

в складі: головуючого-судді
Жураковського А.І.

при секретарі
Ганас К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Червонограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ДП
«Львіввугілля» про стягнення
моральної шкоди спричиненої
ушкодженням здоров'я при виконанні
трудових обов'язків, внаслідок
професійного захворювання, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
відповідача про стягнення моральної
шкоди, завданої внаслідок
професійного захворювання.

В обґрунтування заявленого позову
покликається на те, що з 1981 по 1990 та в
період 2011 років працював на гірничих
посадах шахти ім. Лопатіна та шахти
«Великомостівська» ДП «Львіввугілля» ,
з повним робочим днем. У зв'язку із
тривалою роботою в особливо шкідливих
та тяжких умовах праці в нього
погіршився стан здоров'я, внаслідок
чого неодноразово був змушений
звертатись за медичною допомогою.
19.11.2011 р. його було звільнено з роботи за
станом здоров'я. Неодноразово,
перебував на стаціонарному лікуванні з
діагнозом, пневмоконіоз І ст.

На підставі акту розслідування
профзахворювання від 12.12.2011 р., таке
виникло внаслідок роботи в шкідливих
умовах праці на протязі стажу роботи
електрослюсарем підземним на шахті ім.
Лопатіна..

Вважає, що йому було заподіяно моральну
шкоду, оскільки, безстроково на 50%
втратив працездатність внаслідок
профзахворювання та йому встановлено
ІІІ групу інвалідності, що значно
посилює його фізичні і моральні
страждання, відчуває постійні
незручності у повсякденному житті,
змушений постійно звертатись за
медичною допомогою, що призвело до
зміни ритму та порядку життя, втратив
можливість належно матеріально
забезпечувати свою сім'ю. Розмір
моральної шкоди оцінює у 50000 грн. та
просить такий стягнути з відповідача.

Позивач в судове засідання не з'явився,
подав заяву про розгляд справи у його
відсутності, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі, не заперечує щодо
заочного розгляду справи.

Представник відповідача будучи
належно повідомленим про час і місце
розгляду справи в судове засідання не
з'явився, від нього не надійшло
повідомлення про причини неявки, тому
суд на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України
провів заочний розгляд справи на
підставі наявних у справі доказів, про
що судом винесено ухвалу.

Враховуючи, що в справі наявно
достатньо матеріалів, які свідчать про
права і взаємовідносини сторін, суд
вважає, що заслуховувати їх особисті
пояснення потреби немає, а тому розгляд
справи слід провести у відсутності
сторін та відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК
України, без фіксування судового
процесу.

Оцінивши зібрані матеріали, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав:

Судом встановлено, що з 7.04.1981 по
20.07.1990 та з 4.01.2011 по 19.11.2011 роки роки,
позивач працював на гірничих посадах
шахти ім. Лопатіна та шахти
«Великомостівська» ДП «Львіввугілля»,
в шкідливих умовах праці, що
стверджується копією трудової книжки
виданою на ім'я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач, внаслідок погіршення
стану здоров'я після роботи на шахті,
неодноразово звертався за отриманням
медичної допомоги до медичних
закладів.

Частиною 2 статті 153 КЗпПУ
стверджується, що забезпечення
безпечних і нешкідливих умов праці
покладається на власника або
уповноважений ним орган.

Відповідно до медичного висновку
виданого профпатологічним відділенням
Львівської обласної клінічної лікарні
підставою для встановлення
профзахворювання позивачу є тривалий
пиловий підземний стаж з перевищенням
рівнів запиленості.

На підставі статті 237-1 Кодексу законів
про працю України, відшкодування
власником або уповноваженим ним
органом моральної шкоди працівнику
провадиться у разі, якщо порушення його
законних прав призвели до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя. Порядок відшкодування
моральної шкоди визначається
законодавством.

Як вбачається з Акту розслідування
професійного захворювання від 12.12.2011
року професійне захворювання виникло у
позивача внаслідок роботи у шкідливих
умовах на протязі стажу роботи з 1981
року по 1990 рік електрослюсарем
підземним на шахті ім. Лопатіна; в 2011
році електрослюсарем підземним
дільниці шахтного транспортного шахти
«Великомостівська» при недостатньому
виконанні протипилових заходів,
невиконання вимог ДСП та норм для
підприємств вугільної промисловості.

На підставі довідки обласної МСЕК
серії 10 ААА від 21.03.2012 р., позивачу
встановлено безтерміново 50% втрати
працездатності у зв'язку з
профзахворюванням та ІІІ групу
інвалідності.

Пунктом 11 Постанови пленуму Верховного
Суду України № 6 від 27.03.1997 року «Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди» передбачено, що право на
отримання потерпілим страхових виплат
настає з дня встановлення йому МСЕК
стійкої втрати працездатності.

Окрім того, Пунктом 13 Постанови Пленуму
Верховного суду № 4 від 31.03.1995 року "Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" встановлено, що відповідно до ст.
237-1 Кодексу законів про працю України
(яка набрала чинності 13.01.2000 р.) за
наявності порушення права працівника у
сфері трудових відносин (незаконного
звільнення або переведення, невиплати
належних йому грошових сум, виконання
робіт у небезпечних для життя і
здоров'я умовах тощо), яке призвело до
його моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків чи
вимагає від нього додаткових зусиль
для організації свого життя, обов'язок
по відшкодуванню моральної
(немайнової) шкоди покладається на
власника або уповноважений ним орган
незалежно від форми власності, виду
діяльності чи галузевої належності.

Під моральною шкодою, згідно з п.3
згаданої Постанови Пленуму Верховного
Суду України, слід розуміти: втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Також, на підставі ч.1 п.9 вищезазначеної
Постанови Пленуму ВСУ, розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою
чи за зверненням
потерпілого-спростування інформації
редакцією засобу масової інформації.
При цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості.

Відповідно до змісту ст. 23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає: 1) у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Згідно ч.2 п. 4.1 мотивувальної частини
рішення Конституційного суду України
№ 1-рп/2004 від 27.01.2004 р., ушкодження
здоров'я заподіяні потерпілому під час
виконання трудових обов'язків,
незалежно від ступеня втрати
працездатності спричиняють йому
моральні та фізичні страждання.

З досліджених матеріалів справи
вбачається, що знайшли підтвердження
обставини заподіяння позивачеві
моральної шкоди, яка обумовлена
моральним та фізичним стражданням з
приводу ушкодження здоров'я, внаслідок
професійних захворювань при виконанні
своїх трудових обов'язків, в зв'язку з
якими йому було встановлено 50 % втрати
професійної працездатності. Він не має
можливості повноцінно працювати та для
організації свого життя доводиться
докладати додаткові зусилля.

Зокрема, судом встановлено, що
відповідно до запису в трудовій книжці
ОСОБА_1 звільнений 19.11.2011 р. згідно
Наказу № 301-к за станом здоров'я.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливостей їх реалізації, ступеня
вини особи, яка завдала моральної
шкоди, якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Беручи до уваги наведене, з врахуванням
глибини моральних страждань отриманих
позивачем внаслідок професійного
захворювання, виходячи із засад
розумності, виваженості та
справедливості, а також з того, що
позивач має порушення здоров'я зі
стійким розладом функцій організму,
які призводять до обмеження
життєдіяльності, втрати нормальних
життєвих зв'язків, суд приходить до
переконання, що з відповідача в користь
позивача слід стягнути 10000 грн.
моральної шкоди так як вимоги про
стягнення 50000 грн. моральної шкоди є
завищені та належним чином не
обґрунтовані.

Разом з тим, відповідно до положень ст.
88 ЦПК України судові витрати суд
покладає на відповідача ДП
«Львіввугілля».

Керуючись ст.ст. 10, 30, 60, 84, 88, 209, 212,
215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства
«Львіввугілля» в користь ОСОБА_1 10000
(десять тисяч) гривень заподіяної
моральної шкоди.

Стягнути з Державного
підприємства «Львіввугілля» 243 (двісті
сорок три) гривні 60 копійок - судового
збору в дохід держави (одержувач - УДКСУ
у м. Червонограді, код ЄДРПОУ - 37983843,
банк одержувача -ГУДК у Львівській обл.,
МФО- 825014, рахунок № 0019, код платежу
-2203000).

В решті вимог - відмовити.

Рішення може бути переглянуте
Червоноградським міським судом
Львівської області за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом 10-ти днів
з дня отримання копії цього рішення.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Львівської області протягом 10 - ти днів
з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
заяви про перегляд заочного рішення та
апеляційної скарги, якщо такі не було
подано.

Суддя:
А. І. Жураковський