АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/1417/2014
інстанції Терещенко О.Є.
Доповідач: Цуканова І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року травня місяця «26» дня
колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Херсонської області в складі:

Головуючого Цуканової І.В.

Суддів: Бугрика В.В.

Склярської І.В.

при секретарі Мироненко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Каховського
міськрайонного суду Херсонської
області від 18 березня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
розподіл житлового будинку з
надвірними спорудами та визначення
порядку користування земельною
ділянкою,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2
звернулися до суду з вказаним позовом,
посилаючись на те, що вони та
відповідачка ОСОБА_4 є співвласниками
житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Каховка,
який знаходиться на земельній ділянці
940 кв.м. Просили провести розподіл
будинку та визначити порядок
користування земельною ділянкою.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3
підтримав заявлені вимоги, просив суд
виділити йому та ОСОБА_2 271/400 частин
житлового будинку та виділити частину
земельної ділянки 773 кв.м, з
зобов'язанням сплатити ОСОБА_4 грошову
компенсацію, стягнути з відповідачки
судові витрати.

Рішенням Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 18.03.2014
року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачі просили
рішення суду скасувати, ухвалити нове,
яким в задоволенні позову відмовити,
посилаючись на невідповідність
висновку суду обставинам справи,
неправильне застосування норм
матеріального права.

В письмових запереченнях ОСОБА_4 доводи
скарги не визнала, просила рішення суду
залишити без змін, як ухвалене з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Заслухавши доповідача, осіб, які
з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що скарга
задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони по справі є співвласниками
житлового будинку АДРЕСА_1 в наступних
частках:

- ОСОБА_3 на підставі договору дарування
від 25.12.1992 року є власником 18/100 частин
домоволодіння /а.с. 94/,

- ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від
02.02.2011 року, є власником ? частини від
43/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1
/а.с. 97/,

- ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом від 14.02.2011
року, є власником ? частки від 43/100
часток житлового будинку /а.с. 98/, на
підставі договору купівлі-продажу від
15.07.2008 року власником 31/100 частин
житлового будинку АДРЕСА_1 /а.с. 95/.

Таким чином, згідно правовстановлюючим
документам, частки співвласників
(сторін) в домоволо дінні АДРЕСА_1 в м.
Каховка Херсонської області складають:

- ОСОБА_3 - 18/100 частин (72/400);

- ОСОБА_2. - 199/400 частин;

- ОСОБА_4 - 129/400 частин,

тобто кожен з подружжя ОСОБА_3 має свою
само стійну частку у спільній
частковій власності у домоволодінні
АДРЕСА_1 в м. Каховка.

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи №30
від 02.12.2013 року можливий реальний
розподіл спірного домоволодіння
шляхом виділення позивачам ОСОБА_3,
ОСОБА_2 із загальною часткою 271/400
частини частину домоволодіння, що
складає 82/100 частини, тобто 328/400 частин,
ОСОБА_4 з часткою 129/400 частин - частину
домоволодіння, що складає 18/100 частин,
тобто 72/400 частин /а.с. 67-115/.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України
майно, що є у власності двох або більше
осіб (співвласни ків), належить їм на
праві спільної власності (спільне
майно).

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України
власність двох чи більше осіб із
визначення часток кож ного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен
із співвласників має право на надання
йому у воло діння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фі зичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на під ставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно ст.60 ЦПК України кожна
сторона по справі повинна довести
відповідними доказами ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Звернувшись до суду з вимогою про
виділення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 271/400 частин
домоволодіння та визначення порядку
користування земельною ділянкою з
урахуванням саме такої частки у
домоволодінні, позивачі не надали суду
доказів об'єднання їх часток (18/100 та
199/400) в одну спільну частку - 271/400 (тобто
суду не надано доказів здійснення
правочинів щодо об'єднання двох само
стійних часток в одну спільну частку).

Таким чином, суд вважав, що підстав для
виділення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 спільної
частки 271 /400 не існує, а тому їх позовні
вимоги не можуть бути задоволені в
даному вигляді, оскільки є
безпідставними. Вимоги про виділення
кожному співвласнику окремої частки
(18/100 та 199/400) від по зивачів не
надходило.

З матеріалів справи щодо земельної
ділянки вбачається, що в договорі
купівлі-продажу житлового будинку
попередніми власниками від 05.12.1957 року
зазначено, що він розташований на
земельній ділянці площею 884,20 кв.м /а.с.
17/.

В подальшому при набутті права
власності на частину домоволодіння
ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу
від 15.07.1998 року загальна площа
земельної ділянки зазначена 910 кв.м /а.с.
15/.

Така ж площа зазначена в договорі
дарування на ім'я ОСОБА_3 від 25.12.1992 року
/а.с. 21/.

За договором оренди земельної ділянки,
зареєстрованим у Державному реєстрі
03.04.2013 року /а.с. 22-28/, Каховська міська
рада, як орендодавець, надала ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 у строкове платне
користування земельну ділянку, яка
знаходиться у їх фактичному
користуванні, для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд площею
0,0940 га строком на 50 років, згідно
рішення Каховської міської ради №779/41
від 25.04.2013 року, яким затверджено проект
землеустрою щодо відведення вказаної
земельної ділянки сторонам на умовах
спільної сумісної довгострокової
оренди строком на 50 років /а.с. 30/.

Акт про передачу та прийом земельної
ділянки вказаною площею складено
сторонами договору в 2013 році /а.с. 32/.

Відмовляючи в задоволенні позову про
визначення порядку користування
земельною ділянкою площею 940 кв.м, суд
виходив з того, що ця вимога
безпосередньо пов'язана з реальним
визначенням часток сторін у
домоволодінні, яке, як суд вважав, у
даній справі за пред'явленим позовом є
неможливим.

Такий висновок суду відповідає
обставинам справи, підтверджується
дослідженими доказами, ґрунтується на
вимогах закону.

Рішення ухвалено судом з додержанням
норма матеріального і процесуального
права, тому підстав для його скасування
не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про
можливість виділення позивачам у
власність спільної частки у
домоволодінні до уваги не приймаються,
оскільки ними не доведено, що нормами
діючого цивільного законодавства
передбачена можливість виникнення на
підставі рішення суду спільної
сумісної власності замість спільної
часткової власності.

Безпідставними є також твердження
апелянта про помилковість визначення
судом їх позовних вимог як поділ
спільної часткової власності, хоча в
дійсності позовні вимоги зводилися до
виділу їх частки.

При цьому колегія суддів виходить зі
змісту позовної заяви, ухвали суду від
07.10.2013 року про призначення експертизи
/а.с. 47/, висновку експерта від 02.12.2013
року, проти якого позивачі не
заперечували, змісту апеляційної
скарги.

Що стосується вказівки в позові про
готовність позивачів сплатити
відповідачу компенсацію за частку
належного їй майна, то ця вказівка для
обраного позивачами способу захисту
порушених прав, за думкою судової
колегії, юридичного значення не має.

Не приймаються також до уваги доводи
апелянтів з посиланням на висновок
додаткової судової
будівельно-технічної експертизи №5 від
21.02.2014 року /а.с. 135-173/ як про можливість
сплати ОСОБА_2 компенсації на користь
ОСОБА_4, так і про можливість отримання
ОСОБА_2 від ОСОБА_4 компенсації за
частку кожної з них в праві власності
на 43/100 частин домоволодіння, які вони у
лютому 2011 року успадкували (3/4 від 43/100
частин домоволодіння - ОСОБА_4 і ?
частина від 43/100 частин домоволодіння -
ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_5./а.с. 13,14/),
оскільки реальний поділ не всього
домоволодіння, що перебуває у спільній
частковій власності, а поділ його
частини, нормами права не передбачено.

Не відповідають також обставинам
справи і нормам права твердження
апелянтів про можливість визначення
порядку користування земельною
ділянкою, оскільки при заявленні
позовних вимог у вказаній частині ними
не враховано, що для будівництва і
обслуговування житлового будинку
земельна ділянка надавалася
безстроково в розмірі 884 кв.м /а.с. 17/, в
послідуючому в правовстановлюючих
документах розмір зазначено 910 кв.м /а.с.
15/, за договором оренди від 03.04.2013 року
надано сторонам земельну ділянку
площею 940 кв.м. строком на 50 років.

Керуючись ст.ст.303,308,315, п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Каховського
міськрайонного суду Херсонської
області від 18 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

З оригіналом згідно:

Копія ухвали оформлена 29 травня 2014
року

Ухвала набрала законної сили 26 травня
2014 року

Суддя:
І.В. Цуканова

Секретар судового засідання:
О.О.Благовещенська