Справа №2-890/11 Головуючий у суді у 1
інстанції - Янголь Є.В.Номер
провадження 22-ц/788/721/14 Суддя-доповідач -
Семеній Л. І. Категорія - 27
УХВАЛА

10 квітня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Білецького О. М., Бойка В. Б.,

за участю секретаря судового засідання
- Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4

на ухвалу Зарічного районного суду м.
Суми від 11 березня 2014 року

за заявою Публічного акціонерного
товариства «Укрсиббанк» про видачу
дубліката виконавчого листа про
стягнення заборгованості та
поновлення строку пред'явлення до
виконання

у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Укрсиббанк»
до ОСОБА_3 та ОСОБА_4

про стягнення заборгованості,

в с т
а н о в и л а:

Ухвалою Зарічного районного суду м.
Суми від 11 березня 2014 року заяву
Публічного акціонерного товариства
«Укрсиббанк» (далі - ПАТ «Укрсиббанк»)
задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа про
стягнення з ОСОБА_3 заборгованості по
справі №2-890/11 року від 06.11.2011 року за
позовом ПАТ «Укрсиббанк» про стягнення
в солідарному порядку з ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 заборгованості за кредитним
договором в розмірі 1515461,42 грн.

Видано дублікат виконавчого листа про
стягнення з ОСОБА_3 коштів в рахунок
відшкодування судових витрат по справі
№2-890/11 року від 06.11.2011 року за позовом
ПАТ «Укрсиббанк» про стягнення з
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в дольовому порядку по
910 грн. на користь ПАТ «Укрсиббанк» в
рахунок відшкодування судових витрат.

Поновлено пропущений строк для
пред'явлення до виконання виконавчих
листів про стягнення з ОСОБА_3
заборгованості та судових витрат на
користь ПАТ «Укрсиббанк».

Зазначену ухвалу ОСОБА_3 та ОСОБА_4
оскаржили в апеляційному порядку.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3
зазначає, що суд не з'ясував обставин
втрати оригіналів виконавчих листів
банком, доказів їх втрати суду не
надано, як і не надано доказів
поважності пропуску строку для
пред'явлення виконавчих листів. Вказує,
що станом на 03.02.2014 року банк мав
оригінал виконавчого листа від 27.09.2011
року, оскільки представником заявника
при зверненні до суду подана його копія
зі штампом «згідно оригіналу». Просить
скасувати оскаржувану ухвалу та
постановити нову, якою відмовити у
задоволенні зави банку.

ОСОБА_4, посилаючись на ті ж обставини,
також просить оскаржувану ухвалу
скасувати та відмовити банку у
задоволенні його заяви. Крім того
вважає, що банк не має право стягувати з
нього борг, оскільки таким чином
порушуються права дітей.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
які підтримали доводи своїх
апеляційних скарг, представника
відділу ДВС Сумського МУЮ Шевченка В.В.,
який вважає , що є підстави для їх
задоволення, дослідивши матеріали
справи та перевіривши законність й
обґрунтованість оскаржуваної ухвали,
колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги задоволенню не підлягають.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 06.07.2011 року, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду Сумської
області від 15.09.2011 року, позов ПАТ
«Укрсиббанк» задоволено, стягнуто з
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ
«Укрсиббанк» в солідарному порядку
1515464,42 грн. заборгованості за кредитним
договором та в дольовому порядку 910 грн.
судових витрат.

27.09.2011 року та 20.09.2011 року видані
виконавчі листи про стягнення з
боржників вказаних в рішенні сум, а
27.10.2011 року постановою державного
виконавця Зарічного ВДВС Сумського МУЮ
Шевченком В.В. відкрито виконавче
провадження з їх примусового
виконання.

Постановами від 28.09.2012 року державним
виконавцем вказані вище виконавчі
документи повернуті у зв'язку із
перешкоджанням стягувача провадженню
виконавчих дій через ненадання
інформації про сплату боргу (п.4 ч.1 ст.47
Закону України «Про виконавче
провадження»).

Відповідно до ч.1 ст.31 Закону України
«Про виконавче провадження» копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження, що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

З копії журналу реєстрації вихідної
кореспонденції («Укркур'єр»)
вбачається, що 30.10.2012 року відділом ДВС
Сумського МУЮ на адресу банку
направлені копії постанов державного
виконавця про повернення виконавчих
листів разом з виконавчими листами за
допомогою ТОВ «Укркур'єр», яке мало
своє представництво на території м.
Суми та здійснювало надсилання пошти
кур'єрською доставкою з повідомленням
про вручення.

Проте, банк, направлену йому
кореспонденцію, не отримав. До відділу
ДВС вони також не поверталися. Доказів
їх вручення, відповідно до вище
зазначених вимог Закону, матеріали
виконавчого провадження не містять,
боржниками та відділом ДВС також не
надані.

Відповідно до ч.1 ст.370, ч.1 ст.371 ЦПК
України замість втраченого оригіналу
виконавчого листа або судового наказу
суд, який видав виконавчий лист або
судовий наказ, має право за заявою
стягувача або поданням державного
виконавця видати його дублікат.

Стягувачам, які пропустили строк для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання з причин, визнаних судом
поважними, пропущений строк може бути
поновлено.

За таких обставин суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку, що
оригінали виконавчих листів є
втраченими під час їх пересилки, а так
як це стало наслідком невиконання
рішення суду та пропуску стягувачем
строку повторного пред'явлення
виконавчих документів до виконання,
обґрунтовано задовольнив заяви
стягувача про видачу йому дублікатів
цих виконавчих листів та поновлення
строку пред'явлення їх до виконання.

Доводи заявників апеляційних скарг
висновків місцевого суду не
спростовують.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що ухвала суду першої інстанції
є законною і обґрунтованою, а тому
підстав для її зміни чи скасування не
вбачає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів

у х в
а л и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4
відхилити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми
від 11 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і в частині видачі
дубліката виконавчого листа може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -