Справа № 266/4294/13-ц
Провадженя№ 2/266/105/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27.03.2014
м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя
Донецької області у складі:

головуючого судді - Курбановой Н.М.

при секретарі - Жирковой М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання недійсним свідоцтва про право
на спадщину, визнання права власності
на частку квартири в порядку
спадкування за законом, про припинення
права на частку у спільному майні та
визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовними вимогами до ОСОБА_4, ОСОБА_3 та
просить визнати недійсним свідоцтво
про право на спадщину за законом від
03.11.2005 року за реєстром № 2-2102, виданого
державним нотаріусом Другої
маріупольської державної нотаріальної
контори на ім'я ОСОБА_4, визнати за
ОСОБА_1 право власності на 1/8 частку
квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_5, визнати
за ОСОБА_4 право власності на 1/8 частку
квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_5.

27 березня 2014 року позивачка ОСОБА_1
уточнила свої позовні вимоги та
просить суд визнати недійсним
свідоцтво про право на спадщину за
законом від 03.11.2005 року за реєстром №
2-2102, виданого державним нотаріусом
Другої маріупольської державної
нотаріальної контори на ім'я ОСОБА_4,
визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/8
частку квартири АДРЕСА_1 у порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_5, визнати за ОСОБА_2 -
правонаступницею ОСОБА_4 право
власності на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1
у порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_5, припинити право
власності ОСОБА_2 на 1/8 частку квартири
АДРЕСА_1, визнати за ОСОБА_1 право
власності на 1/4 частки квартири АДРЕСА_1
в порядку спадкування після смерті
ОСОБА_5 та припинення права власності
ОСОБА_2, стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 грошову компенсацію 1/8 частку
квартири АДРЕСА_1 в розмірі 20 000,00 грн.
шляхом отримання їх з депозитного
рахунку Приморського районного суду м.
Маріуполя.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що 11 листопада 1998 року нею,
її чоловіком - ОСОБА_6, її сином - ОСОБА_7,
та її батьком - ОСОБА_5, була
приватизована квартира АДРЕСА_1, про що
видане свідоцтво про право власності
на житло від 11.11.1998 року № 10087/п,
зареєстроване в Маріупольському БТІ за
реєстраційним номером 35868. Зважаючи, що
між ними: ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, та
ОСОБА_5 була домовленість саме до
розміру рівності часток у праві
спільної власності, вважає, що кожному
з нас належить по 1/4 частки
вищезазначеної квартири. ІНФОРМАЦІЯ_5
року її батько - ОСОБА_5 помер. Після
його смерті відкрилася спадщина у
вигляді: ? частки квартириАДРЕСА_1,
акцій ММК ім. Ілліча, грошових коштів на
двох ощадних книжках. При житті її
батьком заповіт складено не було. Тому
спадкоємцями за законом першої черги
після смерті батька є: вона, її рідна
сестра -ОСОБА_3, дружина її батька -
ОСОБА_4. На час відкриття спадщини, вона
постійно проживала разом з батьком в
квартирі АДРЕСА_1. У встановлений
законом термін для оформлення
прийняття спадщини після смерті батька
вона разом з сестрою звернулася до
Державної нотаріальної контори №2 м.
Маріуполя. Вона з заявою про прийняття
спадщини, її сестра з заявою про
відмову від спадщини на її користь.
Проте державний нотаріус Царьова І.В.,
запевнила їх, що ніяких заяв подавати
не треба, у зв'язку з тим, що вона
постійно проживала з батько на день
його смерті фактично прийняла спадщину
і в будь-який час на підставі ч.3 ст. 1268
ЦК України зможе її оформити, її сестра,
яка навпаки мешкала окремо, якщо
протягом строку, встановленого статтею
1270 ЦК України не подасть заяву про
прийняття спадщини, буде вважатися
такою, що відмовилася від спадщини.
Після смерті батька вона продовжую
проживати в спірній квартирі, оплачую
рахунки за електроенергію,
житлово-комунальні послуги, несе усі
витрати по її утриманню. У листопаді 2012
року у неї виникла необхідність
отримати свідоцтво про право на
спадщину після смерті її батька. 30.11.2012
року вона звернулася до державного
нотаріуса Царьової І.В. Другої
маріупольської державної нотаріальної
контори із заявою про видачу їй
свідоцтва про право на спадщину на
частку квартири, яка належала її
батькові. Однак, 29.05.2013 року державним
нотаріусом Царьовою І.В. їй було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на ? частку
квартири після смерті її батька, про що
видано постанову про відмову у
вчиненні нотаріальної дії №691/01-16 на
підставі того, що органом реєстрації
МКП «Маріупольське БТІ» під час
реєстрації нерухомості, а саме частки
квартири, що належить ОСОБА_4, була
зроблена помилка: замість 1/8 частки
квартири, належній ОСОБА_4 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом, виданого Другою
Маріупольською нотаріальною конторою
03.11.2005 року за реєстром № 2-2102,
зареєстрована ? частина квартири.
Вважає, що ОСОБА_4, приховавши від інших
спадкоємців свої наміри, оформила
спадщину після смерті батька на себе й
стала власником ? частини спадкового
майна. Згідно з Витягом із Спадкового
реєстру від 12.11.2012 року № 32328539, ОСОБА_4
окрім права на спадщину у вигляді ?
частки квартири, були отримані
свідоцтва про право на спадщину від
21.03.2005 р. № 32451827 та від 20.11.2008 р. № 45868808 на
акції ПАТ «ММК ім. Ілліча» та грошових
кошти на двох ощадних книжках.
ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_4 померла, після
її смерті спадщину прийняла її онука
ОСОБА_2. Відповідач ніколи не проживала
і не проживає в спірній квартирі (має у
користуванні інше житло), відповідно не
несе ніяких витрат щодо утримання та
проведення ремонту квартири. Спільне
володіння і користування спірною
квартирою є неможливим внаслідок того,
що вони не є однією родиною. Відповідач
має у користуванні інше житло, тому
припинення права на частку у спірній
квартирі не завдасть істотної шкоди її
інтересам. Відповідно до технічної
характеристики квартири, її не можливо
поділити в натурі між сторонами.
Середня ринкова вартість вказаної
квартири, відповідно до інформації
агентств нерухомості м.Маріуполя на
теперішній час становить 160 000,00 грн.,
тож вартість 1/8 частини становить 20 000,00
грн. Грошову суму, необхідну для
виплати відповідачу вартості її частки
у спірній квартирі, вона згодна внести
на депозитний рахунок суду.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник
ОСОБА_9, що діє на підставі договору, до
судового засідання не з'явилися, але
надали заяву, згідно якої позовні
вимоги підтримали, просили їх
задовольнити та розглянути справу у їх
відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 до судового
засідання не з'явилася, але надала
заяву, згідно якої позовні вимоги
ОСОБА_1 визнала у повному обсязі, а саме,
згодна визнати недійсним свідоцтво про
право на спадщину від 03.11.2005 року за
реєстром №2-2102, видане державним
нотаріусом Другої маріупольської
державної нотаріальної контори на ім.'я
її бабусі ОСОБА_4, після смерті якої
вона є спадкоємцем. Згодна, що ОСОБА_1
належить 1/8 чатина квартири АДРЕСА_1 в
порядку спадкування після смерті
ОСОБА_5, а їй, як правонаступнику ОСОБА_4,
відповідно 1/8 частина. Згодна з
вартістю спірної квартири 160000,00 грн.
Згодна припинити її право власності на
1/8 частину спірної квартири, як
правонаступника ОСОБА_4 в обмін сплати
їй ОСОБА_1 грошової компенсації за 1/8
частину квартири АДРЕСА_1 в розмірі
20000,00 грн. Просить розглянути справу у
її відсутності.

Відповідачка ОСОБА_3 до судового
засідання не з'явилася, але надала
заяву, згідно якої позовні вимоги
ОСОБА_1 визнала у повному обсязі та
зазначила, що дійсно на підставі
спільної сумісної власності ОСОБА_1,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5 належала
квартира АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_5 року її
батько - ОСОБА_5 помер. Вона разом з
сестрою - ОСОБА_1 звернулися до Другої
маріупольської державної нотаріальної
контори. Вона з заявою про відмову від
спадщини на користь ОСОБА_1, її сестра
про прийняття спадщини. Проте
державний нотаріус Царьова І.В.,
запевнила їх, що ніяких заяв подавати
не треба, у зв'язку з тим, що сестра
постійно проживала з батько на день
його смерті фактично прийняла спадщину
і в будь-який час зможе її оформити.
Вони вважали, що у сестри не буде ніяких
труднощів щодо оформлення свідоцтва
про право на спадщину, але 29.05.2013 року
державним нотаріусом Царьовою І.В.
сестрі було відмовлено у видачі
Свідоцтва про право на спадщину за
законом на ? частку квартири після
смерті її батька, тому що приховавши
від інших спадкоємців свої наміри,
спадщину після смерті батька оформила
на себе й стала власником ? частини
спадкового майна ОСОБА_4, яка жодного
дня в спірній квартирі не проживала, не
сплачувала комунальні платежі і не
несла які не будь витрати по її
утриманню. Просить розглянути справу у
її відсутності.

Суд, вивчивши письмові матеріали
справи, приходить до висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
частковому задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України
свідоцтво про право на спадщину
визнається недійсним за рішенням суду,
якщо буде встановлено, що особа, якій
воно видане, не мала права на
спадкування, а також в інших випадках,
встановлених законом.

Із змісту п.27 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7
«Про судову практику у справах про
спадкування» слідує, що свідоцтво про
право на спадщину може бути визнано
недійсним не лише тоді, коли особа, якій
воно видане, не мала права на
спадкування, але й за інших підстав,
установлених законом. Іншими
підставами можуть бути: визнання
заповіту недійсним, визнання відмови
від спадщини недійсною, визнання шлюбу
недійсним, порушення у зв'язку з
видачею свідоцтва про право на
спадщину прав інших осіб тощо.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець, який постійно проживав
разом з спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається прийнявши
спадщину, якщо в термін, встановлений
ст. 1270 ЦК України він не заявив про
відмову від прийняття спадщини.

Стаття 357 ЦК встановлює, що частки у
праві спільної часткової власності
вважаються рівними, якщо інше не
встановлено за домовленістю
співвласників або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Відповідно до ст. 365 ЦК України право
особи на часку у спільному майні може
бути припинено за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо, зокрема, частка є незначною і не
може бути виділена в натурі, річ є
неподільною, спільне володіння і
користування майном є неможливим,
таке припинення не завдасть істотної
шкоди інтересам співвласника та членам
його родини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про народження, серії НОМЕР_1, виданого
12 квітня 1951 року Лієпайського міського
бюро ЗАГС, актовий запис № 332, ОСОБА_1
народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 року, в графі
батьки зазначені: батько - ОСОБА_5 та
мати - ОСОБА_11 (а.с.6).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу,
НОМЕР_2, виданого 18 листопада 1982 року
Будинком одруження м.Жданова Донецької
області, між ОСОБА_6 та ОСОБА_1
зареєстрований шлюб, актовий запис №
4196 Після укладення шлюбу присвоєні
прізвища чоловіку та дружині: ОСОБА_6,
ОСОБА_1 (а.с.7).

Згідно свідоцтва про смерть серія
НОМЕР_3, виданого 09 листопада 2012 року
Приморським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Маріупольського міського управління
юстиції у Донецькій області, ОСОБА_5
помер ІНФОРМАЦІЯ_8 року, актовий запис
№ 779 (а.с. 8).

Згідно свідоцтва на право власності на
житло, виданого 11 листопада 1998 року
№10087/п Управлінням міського майна
Маріупольської міської ради, квартира
АДРЕСА_1 на праві сумісної власності
належить ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7
(а.с.10).

Згідно особового рахунку № НОМЕР_4
квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 є
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є власником
та який помер, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 -
донька є співвласником, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3 - зять є співвласником,
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 - онук є
співвласником (а.с.11).

Згідно постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії виданої
державним нотаріусом Другої
маріупольської державної нотаріальної
контори №691/01-16 від 29.05.2013 року ОСОБА_1
відмовлено у видачі свідоцтва про на
спадщину за законом, у зв'язку з тим, що
органом реєстрації - міським
комунальним підприємством
«Маріупольське бюро технічної
інвентаризації» під час реєстрації
нерухомості, а саме частини квартири
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4, була
зроблена помилка. Замість 1/8 частини в
квартирі належній ОСОБА_4 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом, виданого Другою
маріупольською державною нотаріальною
конторою « 03» листопада 2005 року за
реєстром №2-2102, зареєстрована 1/4
частина (а.с.17).

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом, посвідченого 03 листопада 2005
року державним нотаріусом Другої
маріупольської державної нотаріальної
контори спадкоємцем ? частини майна
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 року, є
його дружина ОСОБА_4, спадкове майно, на
яке видано це свідоцтво, складається ?
частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1
(а.с.18).

Згідно Спадкового реєстру (спадкові
справи та видані на їх підставі
свідоцтва про право на спадщину) від
12.11.2012 року № 32328539, ОСОБА_4 окрім права
на спадщину у вигляді ? частки квартири,
були отримані свідоцтва про право на
спадщину від 21.03.2005 року № 32451827 та від
20.11.2008 року № 45868808 на акції ПАТ «ММК ім.
Ілліча» та грошових кошти на двох
ощадних книжках (а.с.19-20).

Згідно копії актового запису про
смерть №500 від 30 липня 2013 року, повного
витягу з Державного реєстру актів
цивільного стану громадян щодо
актового запису про смерть
сформованого 23 грудня 2013 року №6
та свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5
виданих Приморським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Маріупольського міського управління
юстиції ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_6
року (а.с. 53, 54-55, 69).

Згідно копії спадкової справи №465/2013
заведеної після смерті ОСОБА_4 померлої
ІНФОРМАЦІЯ_6 року з заявою про
прийняття спадщини звернулася ОСОБА_2
(а.с.67-68), яка ухвалою суду від 26.02.2014 року
залучена у якості правонаступника
відповідача.

Згідно свідоцтва про смерть серія
НОМЕР_6 виданого 26 серпня 2011 року
Приморським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Маріупольського міського управління
юстиції у Донецькій області ОСОБА_12
помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року, актовий запис
№ 779 (а.с. 70).

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_7, виданого 31 березня 1976 року
міського відділу ЗАГС м.Шахтарськ
Донецької області, актовий запис № 268,
ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_10 року, в
графі батьки зазначені: батько - ОСОБА_14
та мати - ОСОБА_15 (а.с.71).

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_8, виданого 20 квітня 1953 року,
актовий запис № 37, ОСОБА_14 народився
ІНФОРМАЦІЯ_11 року, в графі батьки
зазначені: батько - ОСОБА_16 та мати -
ОСОБА_4 (а.с.72).

Згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_9,
виданого 29 вересня 1998 року
Оржонікідзевським відділом державної
реєстрації актів громадянського стану
м.Маріуполя Донецької області, актовий
запис № 211, між ОСОБА_17 та ОСОБА_2 29
вересня 1998 року зареєстрований шлюб.
Прізвища після одруження чоловіка та
дружини: ОСОБА_17 та ОСОБА_2 (а.с.72).

Таким чином, вивчивши думку сторін,
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1,
щодо визнання недійсним свідоцтво про
право на спадщину за законом від 03.11.2005
року за реєстром № 2-2102, виданого
державним нотаріусом Другої
маріупольської державної нотаріальної
контори на ім'я ОСОБА_4 підлягають
задоволенню та підлягає визнанню за
ОСОБА_1 право власності на 1/8 частку
квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_5, за
ОСОБА_2 - правонаступницею ОСОБА_4 право
власності на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1
у порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_5, у зв'язку з чим слід
припинити право власності ОСОБА_2 на 1/8
частку квартири АДРЕСА_1 та визнати за
ОСОБА_1 право власності на 1/4 частки
квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування
після смерті ОСОБА_5 та припинення
права власності ОСОБА_2.

Щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 грошову компенсацію 1/8 частку
квартири АДРЕСА_1 в розмірі 20 000,00 грн.
шляхом отримання їх з депозитного
рахунку Приморського районного суду м.
Маріуполя, в цій частині позов не
підлягає задоволенню, оскільки згідно
розписки від 27 березня 2014 року ОСОБА_2
отримала від ОСОБА_1 грошову
компенсацію за належне їй мано на праві
власності, як правонаступнику та
спадкоємцю після смерті ОСОБА_18, 1/8
частину квартири АДРЕСА_1 2000,00 доларів
США, що еквівалентно 20000,00 грн.

Керуючись ст. ст.356, 365, 357, 1301, 1212, 1218, 1220,
1224, 1268, 1270 ЦК України, п.27 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у
справах про спадкування», ст. 10, 60, 212-215
ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Визнати недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом, від 03.11.2005 року
за реєстром № 2-2102, виданого державним
нотаріусом Другої маріупольської
державної нотаріальної контори на ім'я
ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/8
частку квартири АДРЕСА_1 у порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_5,який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 року, за
ОСОБА_2 - правонаступницею ОСОБА_4 право
власності на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1
у порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_5.

Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/8
частку квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4
частки квартири АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Донецької області через Приморський
районний суд м. Маріуполя на протязі
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:
Курбанова Н. М.