Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ
Справа № 22-ц/778/1170/14 Головуючий у 1
інстанції: Крамаренко І.А.
Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 08» квітня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

Подліянової Г.С.,

при секретарі: Мельник З.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 в
особі представника ОСОБА_4 на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 22 січня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя
особа: Відділ Державної реєстраційної
служби в Запорізькій області, про
визнання права власності за
набувальною давністю, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з вказаним позовом до ОСОБА_5,
третя особа: Відділ Державної
реєстраційної служби в Запорізькій
області.

Зазначила, що в березні 1994 року її
батько ОСОБА_6 та бабуся ОСОБА_7
приватизували двокімнатну квартиру
АДРЕСА_1. У подальшому, в результаті
застосування фізичного насилля із
сторони невідомих осіб та проти волі її
батька та бабусі, зазначену квартиру
було продано через біржу
«Приват-Хортиця» відповідачу згідно з
договором купівлі-продажу №555 від 06
квітня 1994 року.

До теперішнього часу особові рахунки
по оплаті за комунальні послуги
відкриті за в ЖЄУ-69 на ОСОБА_7, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_6 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2. Після смерті батька вона
продовжувала проживати у спірній
квартирі, сплачувати за комунальні
послуги. Про те, що зазначена квартира
зареєстрована на ОСОБА_5, дізналася у 2009
році, коли намагалася оформити
спадщину після смерті батька.

За останні десять років відповідач не
намагався зареєструватися та
вселитися у квартиру АДРЕСА_1,
переоформити на себе особові рахунки,
висилити її з спірної квартири.

Просила визнати за нею право власності
на квартиру АДРЕСА_1 за набувальною
давністю, стягнути з відповідача
судові витрати.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 22 січня
2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав
апеляційну скаргу, в який, посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове по суті позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що
правові підстави для визнання за
ОСОБА_3 права власності за набувальною
давністю на спірну квартиру відсутні,
оскільки власник вказаної квартири не
відмовлявся від неї, а позивач не
довела факту добросовісності
заволодіння вказаним нерухомим майном.

Такі висновки суду першої інстанції
колегія суддів вважає обґрунтованими
та такими, що відповідають вимогам
закону та обставинам справи, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
право власності на квартиру АДРЕСА_1
належить відповідачу ОСОБА_5,
відповідно до договору купівлі-продажу
від 06.04.1994 року укладеному між ОСОБА_7 та
ОСОБА_6, зареєстрованого Універсальною
Біржею „Хортиця" та технічного
паспорту виданого ЗМБТІ
(інвентаризаційна справа № 158241,
реєстровий № 226/36049)

Позивач ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_6 та
ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом
про народження, виданим
Орджонікідзевським відділом РАГСу 19
травня 1989 року (а.с.12).

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13),
ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14).

Судом першої інстанції також
встановлено, що позивач ОСОБА_3 деякий
час мешкала в спірній квартирі, а саме:
з жовтня 2000 року до пожежі, яка сталася
2005 році. З 2010 року у спірній квартирі за
договором оренди, укладеним 30.04.2010 року,
в спірній квартирі проживає ОСОБА_9

Крім того, встановлено, що позивачка
ОСОБА_3 зареєстрована за іншою адресою,
а саме: АДРЕСА_2, де фактично і проживає
(а.с.88).

На підтвердження своїх доводів
позивачем було надано квитанції про
оплату житлово-комунальних послуг від
29.03.2011 року, 08.06.2011 року, 10.08.2011 року,
24.01.2012 року, 06.03.2012 року, 04.12.2012 року
(а.с.17-18,112-115,117-120).

Будь-яких інших доказів на
підтвердження добросовісності
заволодіння спірним нерухомим майном
позивачем надано не було.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 344 ЦК України,
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Право власності за набувальною
давністю на нерухоме майно,
транспортні засоби, цінні папери
набувається за рішенням суду.

При цьому, слід враховувати, що
добросовісність як одна із загальних
засад цивільного судочинства означає
фактичну чесність суб'єктів у їх
поведінці, прагнення сумлінно
захистити цивільні права та
забезпечити виконання цивільних
обов'язків. Позивач, як незаконний
володілець, протягом всього часу
володіння майном повинен бути
впевнений, що на це майно не
претендують інші особи, і він отримав
це майно з підстав, достатніх для того,
щоб мати право власності на нього. У
такому випадку при вирішенні питання
щодо визнання права власності на майно
в порядку набувальної давності слід
виходити з того, що задоволення таких
вимог можливе лише за наявності
необхідних умов, а саме:
добросовісності заволодіння,
відкритості, безперервності,
безтитульності володіння.

Крім того, за набувальною давністю може
бути набуто право власності на
нерухоме майно, яке не має власника, або
власник якого невідомий, або власник
відмовився від права власності на
належне йому нерухоме майно та майно,
що придбане добросовісним набувачем і
у витребуванні якого його власнику
було відмовлено.

Судом першої інстанції також
встановлено, що ОСОБА_5 в 1996 році
звертався до суду з позовом до ОСОБА_7
та ОСОБА_6 про усунення перешкод у
користуванні спірною квартирою (а.с.127);
неодноразово намагався потрапити до
квартири, але двері було закрито, у
зв'язку з чим він звертався до
Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС
України в Запорізькій області із
заявою про виявлення сторонніх осіб
(а.с.37).

З урахуванням викладених обставин,
встановивши, що спірне приміщення
належить на праві власності
відповідачу на підставі договору
купівлі-продажу від 06.04.1994 року,
укладеному між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, суд
дійшов вірного висновку про те, що
позивач не є добросовісним володільцем
та користувачем спірного приміщення,
оскільки позивачем у судових
засіданнях не надано доказів щодо
правових підстав на вселення та
користування спірною квартирою.

Інші приведені в апеляційній скарзі
доводи є такими, що не спростовують
висновків суду першої інстанції та не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки
вони зводяться до переоцінки доказів і
незгоди з висновками суду по їх оцінці
та особистого тлумачення апелянтом
норм права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 310, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 22 січня 2014 року у
цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: