У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:

головуючого: Макарчука М.А.,

суддів: Мазур Л.М., Нагорняка
В.А.,Писаної Т.О., Юровської
Г.В.,розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
третя особа - Новоукраїнська державна
нотаріальна контора, про встановлення
юридичного факту та визнання права
власності в порядку спадкування,

за касаційною скаргою ОСОБА_6 в
інтересах та по дорученню ОСОБА_5 на
рішення Новоукраїнського районного
суду Кіровоградської області від 07
жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Кіровоградської області від 27
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_5 про встановлення юридичного
факту та визнання права власності в
порядку спадкування на частину
житлового будинку. Вказав, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_7,
після смерті якого відкрилася спадщина
на 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1, та
яка була прийнята ним та матір'ю

ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати ОСОБА_8,
після якої залишилось спадкове майно:
частина будинку АДРЕСА_1, яку мати
заповіла своєму онукові ОСОБА_5

Після смерті матері він дізнався, що
свідоцтво про право власності на
спадкове майно було видано лише на неї.
З цих підстав просив суд встановити
факт його постійного проживання з його
батьком

ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на час
відкриття спадщини, а також визнати за
ним право власності в порядку
спадкування за законом на Ѕ частини
житлового будинку з господарськими
будівлями за

АДРЕСА_1.

Рішенням Новоукраїнського
районного суду Кіровоградської
області від 07 жовтня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 27
листопада 2013 року, позовні вимоги
задоволено частково.

Встановлено факт постійного
проживання ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1 з його батьком ОСОБА_7, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття
спадщини.

В частині визнання за ОСОБА_4
право власності в порядку спадкування
за законом на Ѕ частину житлового
будинку з господарськими будівлями за
АДРЕСА_1 відмовлено за
необґрунтованістю позовних вимог

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_4 114 грн 70 коп., понесених
судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5,
просить рішення Новоукраїнського
районного суду Кіровоградської
області від 07 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Кіровоградської
області від

27 листопада 2013 року скасувати, і
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення цими судами
норм процесуального права та
неправильне застосуванням норм
матеріального права.

Касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Частково
задовольняючи позовні вимоги місцевий
суд вважав, а апеляційний суд погодився
з таким висновком, що встановлення
факту постійного проживання із
спадкодавцем є достатнім для захисту
невизнаного права позивача на
спадкування Ѕ частини житлового
будинку з господарськими будівлями за
АДРЕСА_1.

Проте повністю
погодитися з такими висновками не
можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60
ЦПК України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 179 ЦПК предметом
доказування під час судового розгляду
є факти, які обґрунтовують заявлені
вимоги чи заперечення або мають інше
значення для вирішення справи (причини
пропуску строку позовної давності
тощо) і підлягають встановленню при
ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 548, ч. 1 ст. 549 ЦК України
в редакції 1963 року для придбання
спадщини необхідно, щоб спадкоємець її
прийняв.

Не допускається прийняття спадщини
під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном;

2) якщо він подав
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті
дії повинні бути вчинені протягом
шести місяців з дня відкриття спадщини.

Із позовної заяви
вбачається, що ОСОБА_4 звернувся до суду
з позовом про встановлення юридичного
факту та визнання права власності в
порядку спадкування після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 на частину будинку
по АДРЕСА_1.

Таким чином, предметом
доказування у цій справі є не
встановлення місця проживання
позивача у зазначений період, а спосіб
прийняття позивачем спадщини, яка
відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті
його батька ОСОБА_7, та обставини, які
свідчать саме про прийняття спадкового
майна.

Із змісту ухваленого
рішення вбачається, що місцевий суд
помилився у предметі доказування у цій
справі і не встановив, чи прийняв
позивач спадщину та у який спосіб;
обставини, які підтверджують факт
прийняття спадкового майна та його
перелік.

Крім того зважаючи на
встановлення судом факту отримання

01 листопада 1994 року іншим спадкоємцем
свідоцтва про право власності на
спадкове майно після смерті батька
позивача, з'ясуванню підлягали і
причини пропуску позивачем строку
позовної давності незалежно від заяви
сторін у справі, оскільки такий
обов'язок встановлено ст. 75 ЦК України
в редакції 1963, року яка підлягає
застосуванню у цій справі.

Внаслідок помилки у предметі
доказування у цій справі місцевий суд
встановив факт, який не має правового
значення для вирішення судового спору
і не з'ясував обставини, які підлягали
доказуванню.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення місцевого
суду апеляційний суд не звернув уваги
не порушення судом першої інстанції
норм процесуального права при розгляді
справи та на неповне з'ясування
обставин у справі і сам припустився цих
порушень.

Зазначені обставини свідчать про те, що
суди не визначилися із предметом
судового спору та предметом
доказування, підставами звернення до
суду.

Із цих підстав ухвалені у справі судові
рішення підлягають скасуванню з
направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах та
за дорученням ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення Новоукраїнського районного
суду Кіровоградської області від 07
жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Кіровоградської області від
27 листопада 2013 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Макарчук М.А.

Судді:
Мазур Л.М.

Нагорняк В.А.

Писана Т.О.

Юровська Г.В.