Справа № 579/286/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2014 року Кролевецький
районний суд Сумської області

у складі:
головуючого - судді - Школи М.Г.

за участі
секретаря - Сірої С.І.,

з участю
позивачки - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Кролевці
справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного
підприємства «Топаз ЛТД» про стягнення
нарахованої, але не виплаченої
заробітної плати і середнього
заробітку за весь час затримання
розрахунку при звільненні,-

в с т а н о в и в:

позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з
зазначеним позовом, в якому,
посилаючись на ч.1 ст.116, ч.1 ст.117 КЗпП,
просить стягнути з Приватного
підприємства «Топаз ЛТД.» нараховану,
але не виплачену на момент звільнення 26
червня 2013 року заробітну плату і
середній заробіток за весь час
затримки розрахунку за період з 01
лютого 2013 року по день винесення
рішення в суді та допустити негайне
виконання рішення в частині стягнення
заробітної плати, але не більше ніж за
один місяць.

Свої вимоги вона мотивує тим, що з 21
червня 2011 року працювала в ПП «Топаз
ЛТД» оператором АЗС нафтобази
вищезазначеного підприємства, яка
знаходиться в місті Кролевець Сумської
області по вул.8 Березня, № 22.

26 червня 2013 року вона звільнилася з
роботи за згодою сторін згідно п.1 ст.36
КЗпП України. На день звільнення з
роботи підприємство заборгувало їй
заробітну плату за 2013 рік, сума якої
приблизно становить 7600 грн. Незважаючи
на її неодноразові звернення до
відповідача, починаючи з квітня 2013 року
щодо виплати заборгованої заробітної
плати, підприємство з нею до цього часу
не розрахувалося, посилаючись на
відсутність коштів.

Відповідач, який згідно з положенням ч.5
ст.74 ЦПК України вважається належним
чином повідомлений про час і місце
розгляду справи, до суду свого
представника не направив. Клопотання
про відкладення розгляду справи чи
розгляд справи за його відсутності
суду не надав. (а.с.35). З документів, які
надійшли до суду від Солом'янського
районного суду м.Києва відносно
виконання судового доручення, а саме:
протоколів судових засідань від 07.04.2014
року та 22.04.2014 року з яких убачається, що
директор ПП «Топаз ЛТД», будучи
належним чином повідомлений про
проведення процесуальних окремих дій,
до Солом'янського районного суду
м.Києва не з'явився (а.с.27-30)

Позивачка в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала у повному обсязі та
просить суд їх задовольнити, проти
прийняття заочного рішення не
заперечує.

Отже, зі згоди позивачки суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Заслухавши пояснення позивачки і
дослідивши письмові докази, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі факти і
відповідні їх правовідносини.

Відповідно до ст.94 КЗпП України та
ст.ст.1, 2 Закону України «Про оплату
праці», заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

У відповідності з ч.1 ст.115 КЗпП України
заробітна плата виплачується
працівникам регулярно в робочі дні у
строки, встановлені колективним
договором, але не рідше двох разів на
місяць, через проміжок часу, що не
перевищує шістнадцяти календарних
днів.

Стаття 116 КЗпП встановлює, що при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, прово диться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

Як вбачається з наказу директора ПП
«Топаз ЛТД» №44-КА від 21 червня 2011 року
позивачка прийнята на посаду оператора
АЗС з 26 червня 2011 року , що
підтверджується копією трудової
книжки ОСОБА_1 (а.с.4). Згідно з наказом
директора ПП «Топаз ЛТД.» №52-ЗВ від 26
червня 2013 року позивачку звільнено з
займаної посади з 26 червня 2013 року на
підставі п.1 ст.36 КЗпП України (за згодою
сторін), що підтверджується копією
трудової книжки (а.с.4 зворотня сторона).
В порушення ч.1 ст.116 КЗпП України при
звільненні у день звільнення і до цього
часу позивачці не виплачено 7658 грн. 44
коп., які належали їй від підприємства,
що підтверджується довідкою від 31.10.2013
року про суми заборгованості по
заробітній платі ПП «Топаз ЛТД»
(а.с.39-44).

Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

При наявності спору про розміри
належних звільненому працівникові сум
власник або уповноважений ним орган
повинен сплатити зазначене в цій
статті відшкодування в тому разі, коли
спір вирішено на користь працівника.
Якщо спір вирішено на користь
працівника частково, то розмір
відшкодування за час затримки визначає
орган, який виносить рішення по суті
спору.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства про
оплату праці» від 24 грудня 1999 року №13,
суд на підставі ст.117 КЗпП України
стягує на користь працівника середній
заробіток за весь період затримки
розрахунку, а при непроведенні
останнього до розгляду справи - по день
постановлення рішення, якщо
роботодавець не доведе відсутності в
цьому своєї вини. Сама по собі
відсутність коштів у роботодавця не
виключає його відповідальності.

Розраховуючи середній заробіток за
весь час затримки розрахунку при
звільненні позивача з дня звільнення -
26 червня 2013 року по день постановлення
рішення - 13 травня 2014 року, суд враховує
довідку ПП «Топаз ЛТД» про
заборгованість по заробітній платі
ОСОБА_1 (а.с.39-44) і бере до уваги порядок
розрахунку - останні два повних робочих
місяці (абз.2, 3 п.2 Порядку обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженого постановою КМУ від 8
лютого 1995 року №100), тобто квітень і
травень 2013 року. Середньоденна
заробітна плата складає: 1331 грн. 27 коп.
(квітень 2013 року) + 1423 грн. 14 коп. (травень
2013 року) : 41 робочі дні за два місяці (22
робочі дні у квітні 2013 року та 19 робочий
день у травні 2013 року) = 67 грн. 18 коп. (п.8
Порядку обчислення середньої
заробітної плати).

Середньомісячна заробітна плата
складає 1377 грн. 20 коп. із наступного
розрахунку:

- 1331 грн. 27 коп. за квітень 2013 року + 1423
грн. 14 коп. за травень 2013 року : 2 місяці =
1377 грн. 20 коп.

Період затримки розрахунку при
звільненні, починаючи з наступного дня
після звільнення - з 27 червня 2013 року по
день ухвалення рішення - 13 травня 2014
року становить 220 робочих дні, а саме:

- з 27 червня 2013 року - 1 робочий
день;

- липень 2013 року - 23 робочих дні;

- серпень 2013 року - 21 робочий
день;

- вересень 2013 року - 21
робочий день;

- жовтень 2013 року - 23 робочих
дні;

- листопад 2013 року - 21
робочий день;

- грудень 2013 року - 22 робочі
дні;

- січень 2014 року - 21 робочий
день;

- лютий 2014 року - 20 робочих
днів;

- березень 2014 року - 20
робочих днів;

- квітень 2014 року - 21 робочий
день;

- по 13 травня 2014 року - 6 робочих
днів.

Загальний розмір середнього заробітку
за весь час затримки розрахунку по день
ухвалення рішення складає 14779 грн. 60
коп. (67 грн. 18 коп. х 220 робочі дні).

Враховуючи вищевикладене та беручи до
уваги письмові докази у справі, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню у
повному обсязі і для того є всі законні
підстави, з відповідача підлягає
стягненню нарахована, але не виплачена
заробітна плата в сумі 7658 грн. 44 коп.,
середній заробіток за весь час
затримки розрахунку при звільненні з 26
червня 2013 року по день ухвалення
рішення в сумі 14779 грн. 60 коп.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.367 ЦПК України
необхідно допустити негайне виконання
рішення в частині виплати заробітної
плати за один місяць.

Оскільки позивача, на користь якого
ухвалюється рішення, звільнено від
сплати судового збору, то відповідно до
ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача
підлягає стягненню в дохід держави
судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Відповідно до ст.ст.47, 115, 116, 117 КЗпП
України, п.20 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства про
оплату праці» від 24 грудня 1999 року №13,
ч.2, 3 п.2, п.8 Порядку обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженого постановою КМУ від 8
лютого 1995 року №100, керуючись ст.ст. 10, 11,
57, 60, ч.3 ст.88, 169, 209, 212, 214, 218, 224-226 п.2 ч.1
ст.367 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства
«Топаз ЛТД» на користь ОСОБА_1
нараховану, але не виплачену заробітну
плату в день звільнення у сумі 7658
гривень 44 копійки і середній заробіток
за весь час затримки по день фактичного
розрахунку у сумі 14779 гривень 60 копійок,
а всього 22438 гривень 04 копійки.

Стягнути з Приватного підприємства
«Топаз ЛТД» в дохід держави судовий
збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення заробітної плати за
один місяць - 1377 гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду Сумської області через
Кролевецький районний суд протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку, у
загальному порядку встановленому цим
Кодексом.

Суддя М. Г. Школа