АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/691/14
І інстанції Сіянко В.М.
Доповідач: Ігнатенко П.Я.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року квітня місяця 03 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця
М.П.Суддів:Воронової Л.М. Ігнатенко
П.Я.При секретарі:Калюжному О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
товариства з обмеженою
відповідальністю «Сідвін» на рішення
Голопристанського районного суду
Херсонської області від 19 листопада 2013
року в цивільній справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Сідвін» до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа на стороні
відповідачів, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору:
товариство з обмеженою
відповідальністю «Хрсонавтотранс»,
про витребування майна із чужого
незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року позивач звернувся до
суду із вказаним позовом, посилаючись
на те, що 21.05.1990 року Херсонське
територіально-виробниче об'єднання
«Херсонавтотранс» та Черкаський
обласний ремонтно-будівельний трест
«Черкасрембуд» на підставі укладеного
між ними договору про спільну
діяльність розпочали будівництво
пансіонату «ІНФОРМАЦІЯ_1» на 400 місць на
земельній ділянці площею 5,2 га в с.
Більшовик Голо пристанського району
Херсонської області.
Правонаступниками сторін договору є
ВАТ «Херсонавтотранс» та ЗАТ
«Мехрембуд». В 2000 році до будівництва
бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» було
залучено дочірнє підприємство
«Сідвін» ЗАТ «Мехрембуд»,
правонаступником якого є позивач. З
урахуванням вкладів в будівництво
04.03.2009 року ТОВ «Херсонавтотранс» та ДП
«Сідвін» розподілили між собою
збудовані ними об'єкти бази відпочинку
«ІНФОРМАЦІЯ_1», згідно якого ДП
«Сідвін» відійшли наступні об'єкти
бази відпочинку, а саме: будівля
столової; 4 й поверх спального корпусу;
1/3 огорожі; 1/3 силової мережі; 1/3 дороги;
1/3 водопроводу; літній майданчик (бар);
свердловина, в тому числі водонапірна
башта; 1/3 тротуару.

Вище вказані обставини встановлені
рішеннями судів всіх інстанцій у
господарській справі № 14/190-ПН-10.

26.08.2009 року рішенням виконавчого
комітету Круглоозерської сільської
ради Голопристанського району
Херсонської області № 57/1 ДП «Сідвін»
було надано дозвіл оформити у
власність їдальню літ. «Б», кафе літ.
«С» бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» та
зобов'язано Голопристанське БТІ видати
ДП «Сідвін» свідоцтво про право
власності на зазначені об'єкти
нерухомого майна.

21.09.2009 року Голопристанське БТІ
повідомило ДП «Сідвін» про
неможливість видати свідоцтво про
право власності та здійснити
реєстрацію права власності зазначених
об'єктів нерухомості, оскільки право
власності на вказане майно вже
зареєстроване за ТОВ
«Херсонавтотранс» на підставі рішень
Господарського суду Херсонської
області від 06.02.2008 року, від 02.10.2008 року
та від 14.01.2009 року. Протягом 2009-2010 років
зазначені рішення господарських судів
були скасовані у касаційному порядку, а
за результатами нового їх розгляду у
задоволенні позовних вимог ТОВ
«Херсонавтотранс» було відмовлено.

16.03.2010 року ДП «Сідвін» знову
звернулося до Херсонського ДБТІ із
заявою про скасування реєстрації права
власності на вище перелічені об'єкти
нерухомого майна за ТОВ
«Херсонавтотранс» та видачу свідоцтва
на право власності на ці об'єкти та
реєстрації права власності на вище
перелічені об'єкти за ДП «Сідвін», але
листом від 01.04.2010 року Херсонське ДБТІ
знову повідомило про неможливість
реєстрації права власності на
перелічені вище об'єкти нерухомості за
ДП «Сідвін», оскільки ТОВ
«Херсонавтотранс» відчужило ці об'єкти
іншим особам.

20.08.2010 року ДП «Сідвін» стало відомо, що
рішенням Голопристанського районного
суду Херсонської області від 11.12.2009
року було визнано дійсним оскаржуваний
договір купівлі-продажу об'єктів
нерухомого майна, укладеного 03.09.2009
року між відповідачами та визнано за
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 право власності на
спірні об'єкти нерухомості бази
відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1». Рішенням
Апеляційного суду Херсонської області
від 14.10.2010 року апеляційну скаргу ДП
«Сідвін» було задоволено, рішення
Голопристанського районного суду
Херсонської області від 11.12.2009 року,
яким визнано право власності за ОСОБА_8
та ОСОБА_9 - скасовано, прийнято нове
рішення , яким у задоволенні позову
було відмовлено.

Після цього, позивачу стало відомо, що
01.02.2010 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продали
зазначені вище об'єкти нерухомості
ОСОБА_10 і ОСОБА_11, які в свою чергу 19.05.2010
року продали дане майно ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, а останні 23.06.2010 року та 18.08.2010
року продали зазначене майно ОСОБА_7 та
ОСОБА_12

Рішенням Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 06.02.2013 року
рішення Голопристанського районного
суду від 18.04.2012 року та рішення
апеляційного суду Херсонської області
від 15.08.2012 року скасовані, у позові ДП
«Сідвін» відмовлено. Підставою для
відмови у позові суд касаційної
інстанції зазначив ту обставину, що ДП
«Сідвін» не оскаржило договір
купівлі-продажу об'єктів нерухомого
майна від 03.09.2009 року, укладеного між
відповідачами по даній справі у
простій письмовій формі, зазначений
договір не спростований та не
оскаржений сторонами, а тому не має
підстав вважати, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не
мали права відчужувати нерухоме майно,
придбане ними за цим договором у ТОВ
«Херсонавтотранс».

Позивач оспорив договір
купівлі-продажу від 03.09.2009 року в
судовому порядку, проте рішенням
Голопристанського районного суду
Херсонської області від 23.08.2013 року у
задоволенні позовних вимог було
відмовлено, з тієї підстави, що
оспорюваний договір не був укладений.
Таким чином не можуть породжувати
юридичних наслідків і наступні
правочини по відчуженню спірного
майна, укладені після 03.09.2009 року.

Оскільки спірне майно вибуло у
позивача поза його волею, на підставі
статей 13(1), Першого протоколу до
Конвенції про захист прав і основних
свобод людини, ст. ст. 330, 387, 388 ЦК
України позивач просив задовольнити
позов про витребування у ОСОБА_5, ОСОБА_6
будівлі кафе літ. «С», площею забудови
231,3 кв. м, розташованого на базі
відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» по вул.
Приморська без номеру в с. Більшовик
Голопристанського району Херсонської
області, на земельній ділянці площею 5,2
га, кадастровий номер :02:002:0126, а
також витребування у відповідача
ОСОБА_7 та передачі позивачу будівлі
їдальні літ. «Б», площею забудови 403,60
кв. м, розташованої за тією ж адресою,
посилаючись на те, що 21.05.1990 року
Херсонське територіально-виробниче
обєднання «Херсонавтотранс» та
Черкаський обласний
ремонтно-будівельний трест
«Черкасрембуд» на підставі укладеного
між ними договору про спільну
діяльність розпочали будівництво
пансіонату на 400 місць на земельній
ділянці площею 5,2 га в с. Більшовик
Голопристанського району Херсонської
області, наданій ХТВО
«Херсонавтотранс» на підставі
державного акту № 065660 на право
постійного користування земельною
ділянкою згідно розпорядження Ради
Міністрів УРСР від 26.07.1990 року № 301-р.

Рішенням Голопристанського районного
суду Херсонської області від 19
листопада 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі товариство з
обмеженою відповідальністю «Сідвін»,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального та
матеріального права, просить рішення
суду скасувати і ухвалити нове, яким
задовольнити його позовні вимоги
повністю. При цьому просить взяти суд
до уваги, що позивач позбавлений
можливості зареєструвати в БТІ рішення
виконавчого комітету Круглоозерської
сільської ради від 26.08.2009 року та
оформити своє право власності на
об'єкти літ. «Б» їдальню та кафе літ.
«С», а реєстрація цих об'єктів за
іншими особами відпали в результаті
оскарження цих підстав.

В письмових запереченнях ТОВ
«Херсонавтотранс» просить не брати до
уваги доводи, викладені в апеляційній
скарзі та залишити рішення суду без
змін, посилаючись на те, що доводи
апелянта суперечать вимогам ст..ст. 182,
331,334 ЦК України.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах визначених ст.303ЦПК
України, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову про
витребування майна, суд першої
інстанції дійшов висновку про те, що
позивачем не доведено його право
власності на це нерухоме майно.

Такий висновок відповідає вимогам
закону.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до рішення виконавчого
комітету Круглоозерської сільської
ради Голопристанського району
Херсонської області від 26.08.2009 року №
57/1 позивачу надано дозвіл на
оформлення приватної власності на
нерухоме майно, яке знаходиться на
території бази відпочинку
«ІНФОРМАЦІЯ_1» по вул. Приморська без
номеру в с. Більшовик
Голопристанського району Херсонської
області.

Звернувшись до Херсонського БТІ із
заявою про реєстрацію права власності
на спірні об'єкти нерухомості позивач
21.09.2009 року отримав відмову у
реєстрації права власності, так як ці
об'єкти вже були зареєстровані за
ВАТ-ЗАТ «Херсонавтотранс» на підставі
рішень Господарського суду
Херсонської області від 06.02.2008 року, від
02.10.2008 року та від 14.01.2009 року.

Протягом 2009-2010 років зазначені рішення
господарських судів були скасовані у
касаційному порядку, а за результатами
нового їх розгляду у задоволенні
позовних вимог ТОВ «Херсонавтотранс»
було відмовлено.

16.03.2010 року позивач повторно звернувся
до Херсонського ДБТІ із заявою про
скасування реєстрації права власності
на спірні об'єкти нерухомості та видачу
свідоцтва на право власності на ці
об'єкти та реєстрації права власності
на них за ДП «Сідвін», але листом від
01.04.2010 року Херсонське ДБТІ знову
повідомило про неможливість
реєстрації права власності на
перелічені вище об'єкти нерухомості за
ДП «Сідвін», оскільки ТОВ
«Херсонавтотранс» відчужило ці об'єкти
іншим особам.

Рішенням Голопристанського районного
суду Херсонської області від 11.12.2009
року було визнано дійсним договір
купівлі-продажу об'єктів нерухомого
майна, укладеного 03.09.2009 року між ТОВ
«Херсонавтотранс» та ОСОБА_8, ОСОБА_9 та
визнано за останніми право власності
на спірні об'єкти нерухомості бази
відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 14.10.2010 року
апеляційну скаргу ДП «Сідвін» було
задоволено, рішення Голопристанського
районного суду Херсонської області від
11.12.2009 року скасовано, прийнято нове,
яким у задоволенні позову було
відмовлено.

01.02.2010 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продали
зазначені вище об'єкти нерухомості
ОСОБА_10 і ОСОБА_11, які в свою чергу 19.05.2010
року продали дане майно ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, а останні 23.06.2010 року та 18.08.2010
року продали зазначене майно ОСОБА_7 та
ОСОБА_12

Рішенням Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 06.02.2013 року
рішення Голопристанського районного
суду від 18.04.2012 року та рішення
апеляційного суду Херсонської області
від 15.08.2012 року скасовані, у позові про
визнання недійсними зазначених вище
договорів купівлі-продажу ДП «Сідвін»
було відмовлено.

Згідно вимог ст.. 387 ЦК України власник
має право витребувати своє майно від
особи, яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Згідно вимог ст.. 331 ЦК України право
власності на новостворене нерухоме
майно виникає з моменту завершення
будівництва (створення майна). Якщо
договором або законом передбачено
прийняття нерухомого майна до
експлуатації, право власності виникає
з моменту його прийняття до
експлуатації. Якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації.

Враховуючи вимоги ч.ч.3,4 ст.10 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених законом.

Разом з тим, позивачем не доведено
наявність передбачених ст.. 331 ЦК
України підстав для виникнення права
власності на нерухоме майно
(завершення будівництва, здача об'єктів
в експлуатацію та його державна
реєстрація).

На підставі наведеного колегія суддів
приходить до висновку, що позовні
вимоги ТОВ «Сідвін» про витребування
майна є передчасними, оскільки право
власності у позивача на об'єкт
нерухомості не виникло і такі вимоги
про визнання права власності на це
майно не заявлені.

На вимогу ст. 60 ЦПК України позивачем не
доведено обставин, на які він
посилається як на підставу для
задоволення заявлених позовних вимог
та які б спростовували висновки суду
першої інстанції.

Суд першої інстанції повно і всебічно
дослідив і оцінив обставини по справі,
надані сторонами докази, в тому числі
покази свідків, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює
та відмовив у задоволенні позову.

Враховуючи викладене, судова колегія
погоджується із обґрунтованими
висновками суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують і не містять
посилання на нові факти чи засоби
доказування, які б вказували на
незаконність ухваленого по справі
рішення та до уваги судовою колегією не
приймаються..

Оскільки порушень норм матеріального і
процесуального права, що можуть
слугувати підставою для скасування чи
зміни судового рішення, колегією
суддів не встановлено, то підстав для
задоволення апеляційної скарги не
вбачається, рішення законне та
обґрунтоване і має бути залишено без
змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
судова колегія ,-

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційні скарги товариства з
обмеженою відповідальністю «Сідвін»,-
відхилити.

Рішення Голопристанського районного
суду Херсонської області від 19
листопада 2013 року,- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: