Справа № 761/8456/14-ц
Провадження №2/761/3538/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

28 квітня 2014 року
Шевченківський районний суд м. Києва у
складі:

головуючого - судді: Осаулова
А.А.

при секретарі: Вольда
М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві в приміщенні
суду цивільну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Комфорт Житло
Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги, -

в с т а н о в и в :

Позивач - ТОВ «Комфорт житло сервіс»
звернувся до Шевченківського
районного суду м.Києва з позовом до
відповідача ОСОБА_1, в якому просив суд
стягнути з відповідача на свою користь
заборгованість за житлово-комунальні
послуги в сумі - 15 021, 35 грн., а також
понесені судові витрати.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовував тим, що відповідач є
власником квартири АДРЕСА_1, але він не
сплачує за комунальні послуги та
послуги за утримання будинку. Так, за
час проживання у вказаній квартирі
відповідачу надавались комунальні
послуги, а саме холодне водопостачання,
гаряче водопостачання, користування
тепловою енергією, вивезення побутових
відходів, водовідведення, а також інші
послуги з утримання будинку та
прибудинкової території.

До того ж відповідач отримував від
позивача рахунки на оплату квартирної
плати та комунальних послуг, однак
платежі не здійснював, внаслідок чого
утворився борг, який станом на 30.09.2012
року складає - 15 021,35 грн., а оскільки
відповідач у добровільному порядку
борг не погашає, позивач вимушений був
звернутися до суду за його примусовим
стягненням.

В судовому засіданні представник
позивача заявлені позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, згідно
викладених у позові підстав, та проти
винесення заочного рішення не
заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 і його представник
про час і місце судового розгляду
оповіщались у встановленому законом
порядку, але у судове засідання не
з'явились, про поважність причин неявки
суд не повідомили, не просили
розглядати справу у їх відсутність,
представника до суду відповідач не
направив, заперечення проти позову не
подавав.

Оскільки сторона позивача не
заперечувала проти проведення
заочного розгляду справи і відповідно
до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд
постановив ухвалу про заочний розгляд
справи на підставі наявних у справі
доказів.

Суд, розглянувши подані сторонами
документи, повно і всебічно з'ясувавши
всі фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно договору
від 18.11.2010 року ТОВ «Панорама СВ»
передало на баланс ТОВ «Кофорт житло
сервіс» житловий комплекс по АДРЕСА_1
та відповідно до п.1.1 вказаного
договору останній надає послуги по
управління вказаним майном.

Довідкою АА №639438 управління
статистики в м.Києві обґрунтовано те,
що позивач - ТОВ «Кофорт житло сервіс» є
зареєстрованою юридичною особою, яка
здійснює діяльність з надання послуг з
комплексного обслуговування будинків
та загальне прибирання будинків, що
також підтверджується Статутом
вказаного підприємства.

Крім того, згідно п.2.1 вказаного статуту
ТОВ «Комфорт житло сервіс» останнє
надає послуги з обслуговування і
утримання будинку і прибудинкової
території, систем комунікацій і
побутових послуг (а.с.44).

Згідно актів прийому-передачі послуг
позивач отримував від відповідних
організацій послуги з
електропостачання, газопостачання,
водопостачання і відведення, охоронні
послуги з утримання будинку по АДРЕСА_1,
які в свою чергу надавались ним
власникам квартир у цьому будинку, в
тому числі і відповідачу (а.с.11-21).

Вказані послуги надавались
відповідачу, але останній за них
розраховувався та станом на 30.09.2012 року
у відповідача утворився борг в сумі - 15
021,35 грн.

Як вбачається з матеріалів справи і це
встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 є
власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.167), що
не оспорюється сторонами.

Згідно зі ст. 322 ЦК України тягар
утримання майна покладається на
власника, а саме: власник зобов'язаний
утримувати майно, що йому належить,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно зі ч.2 ст. 19 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг є: власник,
споживач, виконавець, виробник. Одним
із обов'язків споживача є здійснення
оплати за житлово-комунальні послуги у
строки, встановлені договором або
законом (ч.3 ст.20 Закону). Також,
обов'язком споживача є укладення
договору на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовленого виконавцем на основі
типового договору та забезпечення
допуску представника
виконавцявиробника до приміщення для
проведення технічних і профілактичних
оглядів та перевірки показників
засобів обліку.

Відповідно до ст. 151, 162 Житлового
кодексу Української РСР громадяни, які
мають у приватній власності жилий
будинок (квартиру), зобов'язані
забезпечувати його схоронність,
провадити за свій рахунок поточний і
капітальний ремонт, утримувати в
порядку придомову територію. Плата за
користування жилим приміщенням в
будинку (квартирі), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, встановлюється угодою
сторін. Плата за комунальні послуги
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами.

Згідно п.2 ст.10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду»

та Правил користування приміщеннями
житлових будинків і прибудинковими

територіями власники приватизованого
житла в багатоквартирних будинках (до

яких належать і власники квартир у
кооперативних будинках та викуплених

квартир) є співвласниками всіх
допоміжних приміщень будинку та його
технічного

обладнання і повинні сплачувати свою
частку витрат у загальних витратах на

утримання будинку (житла) та
прибудинкової території пропорційно
до займаної

площі. Послуги з утримання будинків,
споруд і прибудинкових територій
зобов'язані сплачувати як
квартиронаймачі, так і власники
викуплених та приватизованих квартир.

Розпорядженням Київської міської
державної адміністрації №579 від 10.04.2012
року «Про встановлення тарифів та
структури тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій для
виконавців цих послуг» було
затверджено нові тарифи за вказані
послуги в розмірі від 4,3 грн. до 4,5 грн.
за 1 кв.м. будинку АДРЕСА_1, що обслуговує
ТОВ «Комфорт-житло сервіс», а тому
позивачем було вірно розраховано
сплату коштів за утримання будинку і
прибудинкової території, в тому числі і
відповідачу в значно меншому розмірі
(а.с.22-39).

Між тим, ніяких даних про наявність
будь-яких претензій від відповідача
щодо якості та кількості наданих
позивачем послуг суду не надано.

На підставі ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України
плата за користування житлом
/квартирна плата/ обчислюється
виходячи із загальної площі квартири, а
плата за комунальні послуги
/водопостачання, газ, та інші послуги/
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами у відповідності до кількості
проживаючих в квартирі осіб.

Відповідно до п. 7 Правил користування
приміщеннями житлових будинків,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992
р. «Про механізм впровадження Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» власник та наймач
(орендар) квартири, житлового
приміщення у гуртожитку зобов'язаний:
укласти договір на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем відповідно
до типового договору; оплачувати
надані житлово-комунальні послуги у
строки, встановлені договором або
законом.

Згідно із п. 5) ч. 3 ст. 20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
споживач зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Основні засади організаційних,
господарських відносин, що виникають у
сфері надання та споживання
житлово-комунальних послуг між
виробниками та споживачами, а також
їхні права та обов'язки визначено у
Законі України «Про житлово-комунальні
послуги».

Разом із тим, відповідно до ст. 526 ЦК
України зобов'язання повинно
виконуватись належним чином згідно з
умовами договору та вимогами ЦК
України, інших актів законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України
за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором. Якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Зобов'язання боржника сплатити певну
грошову суму на користь кредитора
відповідно до цивільно-правового
договору або з інших підстав,
визначених законом, є грошовим
зобов'язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому
замовник зобов'язаний оплатити надану
послугу в грошах, а виконавець має
право вимагати від замовника
відповідної оплати, тобто в якому
передбачено передачу грошей як
предмета договору або сплату їх як ціни
договору, є грошовим зобов'язанням.

З огляду на викладене, правовідносини,
які склалися між сторонами, є грошовим
зобов'язанням, у якому, серед інших прав
і обов'язків сторін на боржника
покладено виключно певний
цивільно-правовий обов'язок з оплати
отриманих житлово-комунальних послуг,
якому кореспондує право вимоги
кредитора вимагати сплату грошей за
надані послуги.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором.

Оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності суд приходить
до висновку, що заявлені вимоги
ґрунтуються на вимогах закону,
оскільки позивач є балансоутримувачем
переданого у власність відповідачу
майна, надає послуги, а позивач ним
користується, отримує послуги, але за
них не розраховується, тому позовні
вимоги підлягають задоволенню в
повному обсязі і слід стягнути з
відповідача ОСОБА_1 на користь позивача
суму заборгованості за
житлово-комунальні послуги - 15021,35 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача
на користь позивача підлягає стягненню
судовий збір у розмірі - 229,40 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 179, 212 - 215,
217, 218, 223, 224, 228, 294 ЦПК України; ст. ст. 257,
264, 267, 322, 509, 525, 526, 610, 612, 625, 815, 901, 903 ЦК
України, ст. ст. 64, 66, 67, 68, 156, 162 ЖК
України; ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», суд, -

в и р і ш и в :

Позов товариства з обмеженою
відповідальністю «Комфорт Житло
Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
код НОМЕР_1) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю «Комфорт
Житло Сервіс» (р/р №4 МФО 380805 в
банку ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ) суму заборгованості за
житлово- комунальні послуги в розмірі -
15 021 /п»ятнадцять тисяч двадцять одна/
гривня 35 коп. та судовий збір у розмірі
229 /двісті двадцять дев»ять/ грн. 40 коп.

Повторне заочне рішення може бути
оскаржене в загальному порядку.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: