________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/1350/14-ц
Провадження № 2/520/3189/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого – судді Куриленко О.М.

за участю секретаря – Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
міської ради про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом,

ВСТАНОВИВ:

10.02.2014 року позивач звернулася до суду
з позовом та просила ухвалити рішення,
яким визнати за ОСОБА_1 право власності
в порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_4, померлого 05.12.2012 року, на
7/100 часток домоволодіння,
розташованого за адресою: м. Одеса, вул.
Тимірязєва, 23.

Свої вимоги мотивує тим, що 05.12.2012 року
помер її чоловік ОСОБА_4, після смерті
якого відкрилась спадщина на належне
йому майно, в тому числі на 2/5 частини
житлового будинку з господарчими
спорудами за адресою: м. Одеса, вул.
Тімірязєва, 23 розташованого на
земельній ділянці площею 961 кв.м..

Позивач стверджує, що в установлений
законом строк вона звернулась до
Третьої одеської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, однак, державний
нотаріус відмовив у видачі свідоцтва
через те, що у вищевказаному житловому
будинку був проведений перерахунок
ідеальних часток, в зв’язку з чим
частка ОСОБА_4 змінилася та складає 7/100
часток житлового будинку.

Оскільки право власності на частину в
будинку її чоловік належним чином за
життя не оформив, позивач вимушена
звернутись до суду з даним позовом.

Особи, що беруть участь у справі, про
час і місце судового розгляду
сповіщені належним чином у порядку
ст.74, 76, 77 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 та її представник у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали частково, відмовившись від
вимог в частині стягнення судових
витрат.

Представник відповідача ОМР у судове
засідання не з’явився, про час, дату та
місце розгляду справи сповіщався
належним чином, причини неявки суду не
повідомив.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
проти задоволення позову не
заперечувала, підтвердила, що жодних
самочинних прибудов позивач та її
померлий чоловік не зробили і склад
належних їм приміщень не змінився.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 07
вересня 1981 року державним нотаріусом
Шостої ОСОБА_3 державної нотаріальної
контори було посвідчено договір
купівлі-продажу, згідно умов якого
ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_4 купив 2/5 частин
будинку з господарчими будівлями, що
знаходиться в м. Одесі, по вул.
Тимирязева № 23, та складається в цілому
з одного жилого кам’яного будинку з
господарчими будівлями, загальною
житловою площею 36, 94 кв.м.,
розташованого на земельній ділянці
мірою 961 кв.м.

Крім того, в договорі встановлений
порядок користування конкретними
частинами будинку. Відповідно до умов
договору в користування ОСОБА_4 ОСОБА_6
були передані наступні житлові і
нежитлові приміщення: з літ. «А» 1-1 та 1-3
житлові кімнати площею 22,04 кв.м., 1-4
веранда, 20 % мощення І, 1/2 огорожі № 4, 1,
калитка № 2 (технічний паспорт від
16.06.1981 р.). Також в його користування
перейшла земельна ділянка, розмір якої
відповідав 2/5 частинам житлового
будинку з господарчими спорудами.

11 жовтня 1985 року Приморським відділом
РАЦС було зареєстровано шлюб між
ОСОБА_4 та ОСОБА_1, про що в книзі
реєстрації актів про укладення шлюбу
зроблено запис за № 1135, що
підтверджується копією свідоцтва про
укладення шлюбу Серії ІІ-ЖД № 401821.

Від даного шлюбу, 19 січня 1987 року
народилась донька ОСОБА_7, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження Серії ІV № 350461.

05 грудня 2012 року ОСОБА_4 помер, про що
Відділом державної реєстрації актів
цивільного стану у місті ОСОБА_3
міського управління юстиції складено
відповідний актовий запис за № 11600.

Після його смерті відкрилась спадщина,
в яку також входить вищевказана частка
домоволодіння.

Однак, 29.11.1995 р. виконавчим комітетом
Київської районної ради було прийнято
рішення № 1221 «Про визначення правового
положення зведених будівель,
затвердження розрахунку часток, дозвіл
на будівництво». Пунктом 5 даного
рішення виконком Київської районної
ради народних депутатів було вирішено
«Технічний висновок № 344/95-ТЗ від 29.11.1995
р. на збудовані будівлі по вулиці
Тимірязєва, 23 і акти приймальної
комісії затвердити. Реконструйовану
ОСОБА_8 на підставі рішення Київського
РВК № 711 від 15.07.1994 р. частину будинку по
вулиці Тимірязєва, 23 корисної площі 239,7
кв.м. (в тому числі жилої 61,1 кв.м., дві
відкриті веранди, гараж/майстерня з
підсобними приміщеннями «Р») в
експлуатацію прийняти і оформити за
ним право власності на реконструйовану
частину будинку. Пунктом 5.1. - Просити
ОМБТІ здійснити розрахунок ідеальних
часток по вказаному будинку за рахунок
ОСОБА_8М.».

ОСОБА_3 міжміським бюро технічної
інвентаризації було зроблено
перерахунок часток в житловому
будинку, про що свідчить довідка від
12.09.1997 р. № 463.151. Зокрема, в цій довідці
зазначено, що в фактичному
користуванні ОСОБА_8 знаходиться: в літ.
«А»: кухня (17,2 кв.м.), в літ. «А1»: сходова
клітка (5,0 кв.м.), підсобне приміщення (39,0
кв.м.) бойлерна (11,0 кв.м.), погріб (7,9 кв.м.),
тамбур (1,4 кв.м.), коридор ( 14,7 кв.м.), жила
(24,0 кв.м.), хижа (8,4 кв.м.), туалет ( 1,5 кв.м.),
ванна (7,6 кв.м.), сходова клітка (5,0 кв.м),
сходова клітка (5,0 кв.м.), коридор (10,6
кв.м.), жила (16,2 кв.м.), жила (12,5 кв.м.), жила
(8,4 кв.м.), туалет (1,0 кв.м.), сходова клітка
(5,0 кв.м.), мансардне приміщення (39,9 кв.м.),
убиральня «В», душ «П», гараж-майстерня
«Р», частина огорож, що складає 93/100
часток домоволодіння.

З цієї ж довідки вбачається, що в
фактичному користуванні ОСОБА_4
залишилися ті ж самі житлові і
нежитлові приміщення: в літ. «А» жила
(12,6 кв.м.), жила (9,4 кв.м.), в літ. «а»:
веранда (8,9 кв.м.), убиральня «Н», частина
мощень та огорож, що складає вже 7/100
часток домоволодіння.

Отже, ОСОБА_8 після набуття права
власності в порядку спадкування на
частку після смерті своєї матері
ОСОБА_6 зробив прибудову до
домоволодіння, тим самим збільшив
розмір частки в спільному майні та
оформив свідоцтво про право власності
на нову частку.

Інший співвласник ОСОБА_4
правовстановлюючі документи
переоформити не встиг. Разом з тим,
договір купівлі-продажу від 07.09.1981 р., за
яким він купив 2/5 часток житлового
будинку з господарчими будівлями,
ніким не оспорювався, судом не був
визнаний недійсним, тому з урахуванням
приписів ст. 204 ЦК України даний
правочин є правомірним. Незважаючи на
те, що ОСОБА_4 мав право, але не встиг
переоформити документи на нову частку,
він залишився власником домоволодіння,
що належить йому на праві спільної
часткової власності. Таким чином, на
день смерті ОСОБА_4 фактично належало
7/100 частин зазначеного домоволодіння, а
зареєстровано було 2/5.

У відповідності зі ст. 1223 ЦК України у
разі відсутності заповіту право на
спадкування за законом одержують
особи, визначені у статтях 1261-1265 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов’язки, що належать спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини не
припинилися внаслідок його смерті.

Право на успадкування частини
зазначеного домоволодіння ОСОБА_1
регулюється ст. 1261 ЦК України, згідно з
якої у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той ж подружжя, який його
пережив, та батьки.

У відповідності зі ст. 1223 ЦК України у
разі відсутності заповіту право на
спадкування за законом одержують
особи, визначені у статтях 1261-1265 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття.

В судовому засіданні встановлено, що на
час смерті ОСОБА_4 його спадкоємцем є
дружина ОСОБА_1 та донька ОСОБА_7.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов’язки, що належать спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини не
припинилися внаслідок його смерті.

Цивільним кодексом України, а саме ст.
1270 встановлюється шестимісячний
термін з моменту відкриття спадщини
для її прийняття, що й було зроблено
спадкоємцями.

У визначений законом строк, а саме
18.01.2013 р. ОСОБА_1 звернулась до Третьої
ОСОБА_3 державної нотаріальної контори
з заявою про прийняття спадщини.

Того ж дня донька ОСОБА_7 від прийняття
спадщини відмовилася на користь
дружини померлого ОСОБА_1, про що вона
написала відповідну заяву (а.с.85).

Однак державним нотаріусом Третьої
ОСОБА_3 державної нотаріальної контори
ОСОБА_9 ОСОБА_1 було відмовлено в
одержанні свідоцтва про право на
спадщину на дану частку.

В постанові про відмову про вчинення
нотаріальної дії від 20.12.2013 р.,
посилаючись на лист Комунального
підприємства «Бюро технічної
інвентаризації» ОСОБА_3 міської ради №
423913.67 від 22.07.2013 р„ державний нотаріус
повідомив, що у житловому будинку № 23
по вулиці Тимірязєва у м. Одесі був
проведений перерахунок ідеальних
часток. Згідно довідки розрахунку
ідеальних часток від 12.09.1997 р.
(замовлення № 463.151) було зареєстровано
93/100 частин у домоволодінні за
співвласником, в зв'язку з чим частка
ОСОБА_4 змінилася та складає 7/100 часток
житлового будинку. Оскільки право
власності на частину в будинку її
чоловік належним чином за життя не
оформив, то їй відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 30.05.2008 року №7 «Про судову
практику у справах про спадкування»
(пункт 23) передбачено звернення до суду
за правилами позовного провадження
осіб, яким нотаріус відмовив в
оформленні права на спадкування.

Отже, суд доходить до висновку, що
позивач у встановлений законом строк
звернулась у нотаріальну контору із
заявою про прийняття спадщини, що є
підставою для визнання за позивачем
права власності на спадкове майно, що
на законних підставах належало
померлому ОСОБА_4 в порядку спадкування
за законом, так як іншої можливості
оформити своє право на спадкування
позивач не має.

Як передбачено ст. 328 ЦК України право
власності набувається в порядку,
визначеному законом, та на підставах не
заборонених законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Згідно до норми ст. 392 ЦК України
вбачається, що власник майна може
пред’явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати їм
документа, який засвідчує його права
власності.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що є всі підстави для задоволення
позову ОСОБА_1 та визнання за нею право
власності в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_4, померлого
05.12.2012 року, на 7/100 часток домоволодіння,
розташованого за адресою: м. Одеса, вул.
Тимірязєва, 23, яке складається з:

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків встановлених цим
Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст. 16, 328, 392, 1223, 1258, 1261, 1270 ЦК України,
ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 130, 209, 212, 213, 214, 215, , 294 ЦПК
України, суд, –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 міської ради про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом– задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_4, померлого 05.12.2012 року, на
7/100 часток домоволодіння,
розташованого за адресою: м. Одеса, вул.
Тимірязєва, 23, який складається з: в
цілому з однієї житлової будівлі,
загальної житловою площею 83,1 кв.м. та
надвірних споруд «Д,С»-вбиральні,
«П»-душ, «Р»- гараж-майстерня,
1-111-мостіння, №4-8,11-14 огородження.

Рішення суду може бути
оскаржено шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення через Київський районний
суд м. Одеси.

Суддя

Куриле
нко О. М.