Провадження №2/359/1137/2014
Справа №359/2535/14-ц
Бориспільський міськрайонний суд
Київської області в складі:
головуючого судді
при секретарі судового засідання
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу
У березні 2014 року позивач звернувся до
суду із даним позовом.
Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона з
відповідачем 17 лютого 2007 року уклали
шлюб, який був зареєстрований відділом
реєстрації актів цивільного стану
Дружківського міського управління
юстиції Донецької області (свідоцтво
НОМЕР_4 від 17.02.2007 р.)
За час перебування у шлюбі у них
народилася дитина - ОСОБА_3,
Рішенням Калінінського районного суду
м. Донецька було задоволено позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу
та шлюб між ними було розірвано.

Рішенням Виконавчого Комітету
Калінінської районної Ради в місті
Донецьку від 11.08.2010 було встановлено
графік участі Відповідача у вихованні
дитини. Мати жодним чином не
перешкоджає Відповідачу виконувати
його батьківські обов'язки щодо участі
у вихованні та утриманні дитини.

На даний час, позивач має бажання і
можливість регулярно вивозити свою
малолітню доньку для оздоровлення на
відпочинок за кордон України, за власні
кошти, що неможливо без нотаріально
посвідченої згоди батька, яку він
відмовляється надати, що істотно
обмежує права позивача та її доньки.

Мати позивача протягом тривалого часу
мешкає у Італії, м. Джуліона, область
Абруццо, провінція Терамо, котре
знаходиться на узбережжі Адріатичного
моря з м'яким субтропічним кліматом,
який підходить для ультрафіолетового
опромінення та морських ванн у період
ремісії захворювання та
протирецидивного лікування. Вона
одружена з італійцем та має італійське
громадянство.

Позивач неодноразово усно звертався до
відповідача та просив його надати
нотаріально посвідчений дозвіл на
виїзд їх спільної дитини за кордон
України, але такі прохання не дали
жодного результату. На даний час,
єдиною можливістю для позивача
реалізувати її право вивезти доньку на
відпочинок та оздоровлення закордон - є
отримання такого дозволу через суд.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав до суду
заяву про розгляд справи у його
відсутність, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі, не заперечує проти
ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, повідомлявся належним чином
про час і місце розгляду справи, про
своє ставлення до позову суд не
повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість заявлених вимог
виходячи з наступного.

За правилами ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 313 ЦК України,
фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України і порядок
розв'язання спорів у цій сфері
регулюється ЗУ «Про порядок виїзду з
України та в'їзду в Україну громадян
України" від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ.

Згідно ст. 3 зазначеного Закону
перетинання громадянами України
державного кордону України
здійснюється при пред'явленні одного з
документів, вказаних в ст. 2 цього
Закону.

Відповідно до ч. 2ст. 4 ЗУ «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України», оформлення
проїзного документу проводиться на
підставі нотаріально засвідченого
клопотання батьків або законних
представників батьків чи дітей у разі
потреби самостійного виїзду
неповнолітнього за кордон. А в п. 2 ч. 2
ст. 4 зазначеного закону встановлено, що
за відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
за рішенням суду.

Відповідно до ч.3 «Правил перетинання
державного кордону громадянами
України», затверджених постановою KM
України від 27.01.1995 року № 57 -
перетинання державного кордону для
виїзду за межі України громадянами, які
не досягли 16-річного віку, здійснюється
лише за згодою обох батьків та в їх
супроводі.

Згідно з п. 2-2 даних правил - виїзд за
межі України громадян, які не досягли
16-річного віку, у супроводі одного з
батьків, здійснюється у разі
пред'явлення рішення суду про надання
дозволу на виїзд за межі України
громадянина, який не досяг 16-річного
віку, без згоди та супроводу другого з
батьків.

Згідно п. 18 Правил оформлення видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон і проїзного документу
дитини, їх тимчасового затримання та
вилучення, в редакції затвердженої
Постановою КМУ від 24.03.2004 р. № 380,
оформлення проїзного документу
здійснюється на підставі заяви
батьків, а у разі, коли вони не
перебувають в шлюбі між собою за
наявності заперечень одного з батьків
документ може бути оформлений на
підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки
зобов'язані піклуватись про здоров'я
дитини, ї фізичний, духовний та
моральний розвиток. Батьки зобов'язані
поважати дитину.

Судом встановлено, що 17.02.2007 року ОСОБА_2
та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_3 від 17.07.2007 року (а.с.9).

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_1 ОСОБА_3 народилася 22.08.2007 року ,
батьком зазначений ОСОБА_2,
матірю-ОСОБА_1 (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про розірвання
шлюбу серії НОМЕР_2 від 15 серпня 2010 року
шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано
(а.с.8)

Згідно довідки ТОВ «Медичний центр
Ганімед» від 25.03.2014 року ОСОБА_3
рекомендовано санаторно-курортне
лікування в умовах м'якого морського
клімату (а.с.23-25).

Враховуючи наведене суд приходить до
висновку, що відповідачем не
спростовано обставин на які позивач
посилається як на підставу своїх вимог
і надання дозволу матері на
короткострокові виїзди з дитиною за
кордон без дозволу батька жодним чином
не будуть порушувати права дитини та
батька.

Керуючись ст. 4 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», ч.3 «Правил
перетинання державного кордону
громадянами України», затверджених
постановою KM України від 27.01.1995 року №
57, п. 18 Правил оформлення видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон і проїзного документу
дитини, їх тимчасового затримання та
вилучення, в редакції затвердженої
Постановою КМУ від 24.03.2004 р. №
380,ст.ст.5,10,15,58-60,208,212-215,218,224 ЦПК
України,суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про надання дозволу на виїзд за кордон
задовольнити.

Надати дозвіл ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, на
багаторазові регулярні виїзди за межі
України зі своєю малолітньою донькою
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею
повноліття, без згоди, дозволу та
супроводу батька - ОСОБА_2.

Надати дозвіл ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 на
виготовлення проїзних документів для
виїзду за кордон ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
без згоди та дозволу її батька - ОСОБА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
позивачем подається протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили в
порядку передбаченому ст.233 ЦПК
України.

Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду Київської області
через Бориспільський міськрайонний
суд Київської області.

Суддя:

С.С.
Чирка

.