У х в а л а

іменем україни

09 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ступак О.В., Дьоміної
О.О., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Міністерства аграрної політики та
продовольства України, Українського
науково-дослідного інституту
продуктивності агропромислового
комплексу Міністерства аграрної
політики та продовольства України про
стягнення середньої заробітної плати
за час вимушеного прогулу, скасування
наказу про звільнення, зобов'язання
вчинити певні дії, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 08 листопада 2013 року
та рішення апеляційного суду м. Києва
від 13 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року позивач ОСОБА_4
звернувся до суду з вищевказаним
позовом, та з урахуванням збільшення
розміру позовних вимог, просив
зобов'язати виплатити йому заробітну
плату за весь час вимушеного прогулу з
12 травня 2010 року за 1 001 день в сумі
568 568 грн у зв'язку з незаконним
звільненням його з посади директора
Українського науково-дослідного
інституту продуктивності
агропромислового комплексу
«Украгропромпродуктивність», на яку
його поновлено рішенням апеляційного
суду міста Києва від 05 липня 2011 року, за
увесь період невиконання вказаного
рішення суду роботодавцем. Крім того,
просив скасувати наказ Міністерства
аграрної політики та продовольства
України від 27 серпня 2012 року № 171-п про
звільнення його з посади директора
інституту у зв'язку із закінченням
строку дії контракту; зобов'язати
Міністерство аграрної політики та
продовольства України допустити його
фактично на робоче місце директора
Українського науково - дослідного
інституту Міністерства аграрної
політики та продовольства України,
вчинити відповідні записи в трудовій
книжці, врахувати робочий час на
посаді.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 08 листопада 2013 року
позов задоволено частково. Стягнуто з
Українського науково-дослідного
інституту продуктивності
агропромислового комплексу
Міністерства аграрної політики на
користь ОСОБА_4 заробітну плату за час
вимушеного прогулу за період з 12 травня
2010 року до 05 липня 2011 рік у
сумі 157 340 грн 82 коп. У задоволенні іншої
частини позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
13 лютого 2014 року рішення суду першої
інстанції у частині стягнення з
Українського науково-дослідного
інституту продуктивності
агропромислового комплексу
продовольства України на користь
ОСОБА_4 заробітної плати за час
вимушеного прогулу скасовано. У іншій
частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення судів першої й
апеляційної інстанцій, ухвалити нове
рішення, яким його позов задовольнити в
повному обсязі, обґрунтовуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні вимог позову
ОСОБА_4 про скасування наказу
Міністерства аграрної політики та
продовольства України від 27 серпня 2012
року № 171-п про звільнення його з посади
директора інституту у зв'язку із
закінченням строку дії контракту;
зобов'язання Міністерство аграрної
політики та продовольства України
допустити його фактично на робоче
місце директора Українського науково -
дослідного інституту Міністерства
аграрної політики та продовольства
України, а також вчинити відповідні
записи в трудовій книжці, врахувати
робочий час на посаді, суд першої
інстанції, з висновками якого в цій
частині погодився й апеляційний суд,
обґрунтовано виходив з недоведеності
указаних вимог.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції у частині задоволення вимог
позову ОСОБА_4 про стягнення з
Українського науково-дослідного
інституту продуктивності
агропромислового комплексу
продовольства України на користь
ОСОБА_4 заробітної плати за час
вимушеного прогулу, апеляційний суд
правильно виходив з того, що зазначені
вимоги заявлені до неналежного
відповідача та не в той спосіб.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд правильно
визначився з характером спірних
правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, повно та всебічно
дослідив наявні у справі докази і надав
їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10,
60, 212, 303, 304 ЦПК України, правильно
встановив обставини справи, в
результаті чого ухвалив законне й
обґрунтоване рішення, яке відповідає
вимогам матеріального та
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують,
зводяться до переоцінки доказів, отже,
рішення ухвалено з додержанням норм
процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 08 листопада 2013 року у
не скасованій частині та рішення
апеляційного суду м. Києва від 13 лютого
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Ступак

О.О. Дьоміна

С.П. Штелик