пр. № 2-н/759/271/14
ун. № 759/2170/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року. Суддя Святошинського
районного суду м. Києва Наборозняк М.І.,
розглянувши заяву ЖБК "Верстат-3 " про
видачу судового наказу про стягнення
боргу за житлово-комунальні послуги
із ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

встановив:

Заявник звернувся до суду із
вказаною заявою, просить видати
судовий наказ, яким стягнути борг із
боржників в сумі 15 210, 22 грн із
врахуванням інфляційних та трьох
процентів річних.

Згідно з вимогами ст. 98 ЦПК України
заява про видачу судового наказу має
містити в собі: найменування суду, до
якого подається заява, ім*я
(найменування заявника (його
представника), а також ім*я
(найменування) боржника, вимоги
заявника та обставини, на яких вони
ґрунтуються, перелік документів, що
подаються до заяви.

Заявник в тексті заяви посилається
на норми ЖК Укравїни щодо оборв*язків
наймача та членів його сім*ї, а також на
норми ЦК ЦК України та законодавства
про житлово- комунальні послуги.

Тому йому слід визначитись із
обґрунтуванням солідарного обов*язку
боржників сплачувати вказані
послуги, оскільки в залежності від
власника квартири, в яку надаються
послуги може бути різний вид
цивільно-правової відповідальності,
враховуючи вимоги щодо інфляційних та
річних процентів.

Заявник допустив низку інших
недоліків щодо оформлення заяви про
видачу судового наказу.

Так він не вказав чітко у тексті
заяви період, впродовж якого він
нараховує борг за послуги, інфляційні
проценти річні.

Зазначена інформація є суттєвою,
оскільки повноваження суду стягувати
інфляційні та проценти річні за
судовим наказом передбачені
законом від 07.07.2010 року, яким внесено
зміни у ст. 96 ЦПК України.

Заявник не надав обґрунтувань вимог
щодо стягнення інфляційних у тексті
заяви. З цього приводу він лише
зазначає про те, що розрахунки боргу
містяться у додатках.

Із аналізу вказаних додатків видно,
що заявник направляв боржникам у
серпні 2012 року вимогу про сплату
боргу із розрахунком боргу; в ньому
вказано, що боржники жодного разу не
оплачували послуги, в тому числі і за
2011 рік, а в наданому суду розрахунку
боргу щодо заяви про видачу судового
наказу зазначено про часткову
сплату у лютому, травні, вересні,
жовтні 2011 року.

Заявник долучив копію судового
рішення про виділення кімнат у
квартирі ОСОБА_3 та ОСОБА_1, а борг
просить стягнути із ОСОБА_1 та ОСОБА_2
Тому йому слід чітко зазначити
порядок користування зазначених осіб
кімнатами та квартирі та суму
коштів, які підлягають стягненню із
кожного із боржників.

Заявнику слід мати на увазі, що
судовий наказ суд може видати у
випадку відсутності спору про право
та однозначного та достовірного
нарахування боргу, процентів річних,
інфляційних. У протилежному випадку
йому слід звертатись до суду із
позовною заявою та відповідними
доказами доводити свої вимоги.

Як видно зі змісту заяви між
заявником та боржниками письмового
договору про оплату послуг немає.

Заявнику слід мати на увазі, що
судовий наказ є виконавчим
документом, у якому повинно бути
вказано ІПН боржника.

У розділі 2 ЦПК України не зазначено
про повноваження суду витребовувати
певні докази, в тому числі ІПН
боржників, при розгляді справи
наказного провадження.

Тому заявнику слід вказати ІПН
боржників.

Викладені суперечливості та
невизначення були недоліками заяви,
вони унеможливлювали відкриття
провадження у справі. З оглядцу наь
викладене ухвалою судді від 10.02.2014
року заявнику було надано строк для
усунення недоліків його заяви.

На виконання ухвали суду
прредставіник заявника надав суду
клопотання, а не заяву про видачу
судового наказу, яка б відповідала
встановленій ст. 98 ЦПК України формі.

Крім того, клопотання заявник міг би
заявляти лише при розгляді справи,
наприклада: при розгляді спарави в
порядку позовного провадження. В
порядку наказного провадження
розгляд клопотань розділом 2 ЦПК
України не передбачено взагалі.

Заява ЖБК "Верстат-3" не відповідає
вимогам закону також з огляду на
наступне:

- в ній вказано, що до суду звертається
позивач, а ОСОБА_1,ОСОБА_2 є
відповідачами. ЖБК просить суд
стягнути на його користь кошти, а не
видати судовий наказ про стягнення
коштів на його користь із боржників.
Викладене свідчить про те, що ЖБК
"Верстат-3" не визначився: чи подає він
зачяву в порядку позовного
провадження, чи в порядку наказного.

- в тексті заяви не вказано період , за
який ЖБК нараховує борг. Ствердження
представника ЖБК у колпотанні про те,
що до заяви неадано розрахунок боргуҐ,
який є невідємною частиною заяви не
відповідає загальним нормам
діловодства, оскільки заява про видачу
судового назазу в розумінні ЦПК
України є такою, а всі інші документи,
є додатьками до неї, а не невід*ємними
її частинами. Тому обставини, а саме:
період нарахування боргу, порядок
його нарахування, тарифи - повинні бути
зазначені в тексті заяви про видачу
судового наказу, про що і зазначено у
ст. 98 ЦПК України.

- у тексті заяви ЖБК вказує, що ОСОБА_1,
ОСОБА_2 зареєстровані та проживають у
АДРЕСА_1. Але розрахунку вимог щзодо
стягшнення житлово-комунальних
послуг за вказану квартиру ЖБК не
надає суду зовсім: до заяви в якості
додатку, а не "невід*ємної її частини"
додано розрахунок такого боргу
мешканців квартири АДРЕСА_2, а не
квартири АДРЕСА_1, де мешкають (і,
очевидно, користуються
житлово-комунальними послугами
ОСОБА_2, ОСОБА_1).

- зі змісту доданого до заяви рішення
суду від 08.07.1997 року видно, що у
квартирі АДРЕСА_1 є дві жилі кімнати;

- такий висновок підтверджується
довідкою ЖБК за формою №3 від 13.12.2013
року, в якій вказано про те, що сусідом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 є ОСОБА_3;

з огляду на викладене, враховуючи, що
мешканців квартири АДРЕСА_1 є три
особи, то розрахунок на мешканців
квартири АДРЕСА_2 не є надлежно
визначеним розрахунком боргу;

- ЖБК також не усунув недоліки в
частині визначення суми інфляційних
та процентів річних за судовим
наказом, оскільки такі повноваження у
суду передбачено законом від 07.07.2010
року, яким внесено зміни у ст. 96 ЦПК
України. А ЖБК вважає, що суд має право
стягувати зазначені суми з 01.01.2008 року;

- ЖБК стверджує (у клопотанні), що
вимогу про необхідність сплатити борги
направляв на адресу відповідача. До
заяви додано вимогу на ім*я ОСОБА_1, в
той час, як ЖБК бажає стягнути борг із
ОСОБА_1.

Сукупність перелічених недоліків, які
ЖБК умисно не бажав усунути не дає
права суду відкривати наказне
провадження.

Крім того, враховуєчться, що судовий
наказ може вплинути на права та
обов*язки ОСОБА_3, а ЖБК не усунув
недоліки в частині конкретного
визначення суми боргу, не вказав на
обставини нарахування боргу саме на
ОСОБА_1, ОСОБА_2, а не на ОСОБА_3, в тому
числі.

На підставі викладеного та керуючись
п.1ч.1ст. 100 ЦПК України

ухвалив:

Заяву ЖБК "Верстат-3 " про видачу
судового наказу про стягнення боргу
за житлово-комунальні послуги із
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повернути йому.

Повернути ЖБК "Верстат-3" сплачений ним
судовий збір 229 грн 40 коп за платіжним
дорученням №1.4 від 12.12.2013 року на
користь УДКСУ у Святошинському районі
м.Києва.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м.Києва протягом 5
днів з дня отримання її копії.

Суддя