У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року

м. Київ

Колегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних
справ у складі:

головуючого:Кузнєцова В.О.,
суддів:Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,
Мартинюка В.І.,Остапчука Д.О.,-
розглянувши в судовому засіданні
справу у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за касаційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» на
рішення колегії суддів судової палати
у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 07
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулось до суду із
позовом до ОСОБА_6 та просило ухвалити
рішення, яким стягнути із відповідача
заборгованість у розмірі 28 469, 81 грн., з
яких 2 039, 80 грн заборгованість за тілом
кредиту, 11 243, 98 грн заборгованість за
процентами за користування кредитом,
599, 40 грн заборгованості за комісією
за користування кредитом, 12 755,73 грн.
пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором, 500 грн. штрафу
(фіксована частина), 1 331, 90 грн. штрафу
(відсоткова складова), посилаючись на
те, що 26 червня 2007 року згідно
укладеного договору №SIXRRX13840090 (далі -
Договір) ОСОБА_6 отримав у ПАТ КБ
«ПриватБанк» кредит в розмірі 2 038, 77 грн
зі сплатою процентів за користування
кредитом у розмірі 1% на місяць на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 26 червня
2008 року. Відповідачем зобов'язання за
кредитом належним чином не
виконувались внаслідок чого станом на
05 липня 2013 року за відповідачем
утворилась заборгованість в розмірі 28
469, 81 грн.

Рішенням Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від
05 вересня 2013 року позов ПАТ «КБ
«ПриватБанк» задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором № SIXRRX13840090 від 26
червня 2007 року у сумі 28 469, 81 грн.

Рішенням колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 07 листопада 2013
року вказане рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове,
яким у задоволенні позову ПАТ «КБ
«ПриватБанк» відмовлено з підстав
пропуску строків позовної давності.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить рішення
апеляційного суду скасувати, а рішення
суду першої інстанції залишити в силі,
посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції,
виходив з того, що відповідачем ОСОБА_6
порушено умови договору щодо
повернення кредитних коштів.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про відмову в задоволені позовних
вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», апеляційний
суд виходив з того, що позивачем
порушено строки позовної давності при
зверненні до суду із вказаним позовом,
та встановлений договором строк у 50
років не прийнятий судом до уваги, як
такий, що суперечить нормам закону.
Крім того, умови кредитування, надані
позивачем, є неналежним доказом у
справі, оскільки не затверджені
належним чином.

Проте повністю погодитися з висновком
апеляційного суду не можна з таких
підстав.

Судами встановлено, що 26 червня 2007 року
між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6 був
укладений договір № SIXRRX13840090 (а.с. 5
зворот), відповідно до умов якого
останній отримав кредит в розмірі 2 038, 80
грн за умови сплати за користування
кредитом відсотків у розмірі 1,0% на
місяць на суму залишку заборгованості
за кредитом, щомісячної винагороди за
надання фінансового інструменту у
розмірі 49, 95 грн та одноразової
винагороди за надання фінансового
інструменту у розмірі з кінцевим
терміном повернення 26 червня 2008 року.
Свої зобов'язання за договором
відповідач належним чином та в повному
обсязі не виконав, що призвело до
виникнення заборгованості, яка станом
на 05 липня 2013 року становила 28 469, 81 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Статтею 546 ЦК України, передбачено
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

За правилами ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК).

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для
окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю.

Сплив позовної давності є підставою
для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК
України). Якщо суд визнає поважними
причини пропущення позовної давності,
порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст.
267 ЦК України).

Для обчислення позовної давності
застосовуються загальні положення про
обчислення строків, що містяться у ст.
ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної
давності пов'язується не стільки зі
строком дії (припинення дії) договору,
як з певними моментами (фактами), які
свідчать про порушення прав особи (ст.
261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позовних вимог з підстав пропуску
позивачем строків позовної давності,
апеляційний суд в порушення ст.ст. 303, 315
ЦПК України, перевіривши надані
сторонами докази у їх сукупності,
зауважив, що умови надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт), якими передбачено
збільшення строку позовної давності до
50 років є неналежним доказом, з огляду
на те, що вони складенні після
укладення кредитного договору,
застосував до спірних правовідносин
положення ст. 257 ЦК України, залишивши
поза увагою вимоги ч. 3 ст. 267 ЦК України,
відповідно до яких позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленої до винесення
ним рішення. Заяви відповідача про
застосування до спірних правовідносин
наслідків спливу строку позовної
давності матеріали справи не містять.

Колегія суддів вважає, що рішення
апеляційного суду повинно бути
скасовано, а справа направлена на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції,
який повинен урахувати зазначене та
вирішити справу з урахуванням
викладених обставин.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Комерційного
банку «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Рішення колегії суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 07 листопада 2013
року скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді:Т.Л.
Ізмайлова В.І. Мартинюк Г.І. Мостова Д.О.
Остапчук