У х в а л а

26 травня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д. суддів:
Закропивного О.В., Лесько А.О.,
Червинської М.Є., Черненко В.А.
розглянувши заяву дочірнього
підприємства «Ілліч-Агро Донбас»
публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 5 квітня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до
дочірнього підприємства «Ілліч-Агро
Донбас» публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»,
третя особа - відділ Держкомзему у
Новоазовському районі Донецької
області, про визнання договору оренди
землі недійсним,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, в якому просив
визнати договір оренди землі
недійсним.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 2
лютого 2007 року йому було видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 4,11 га, яка була
передана в оренду дочірньому
підприємству «Ілліч-Агро Донбас»
публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» (далі - ДП
«Ілліч-Агро Донбас» ПАТ
«Маріупольський МК ім. Ілліча»).
Зазначав, що у 2011 році він дізнався про
те, що договір оренди було підписано
сторонами у 2006 році та зареєстровано 9
лютого 2009 року і він не містить всіх
істотних умов, які передбачені ч.1 ст. 15
Закону України «Про оренду землі», а
саме, умови про передачу у заставу і
внесення в статутний фонд права оренди
земельної ділянки, що може бути
використано відповідачем у власних
потребах та є порушенням норм закону
при вчиненні правочину.

Рішенням Новоазовського районного
суду Донецької області від 4
лютого 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 6 березня 2013 року, позов
задоволено.

Визнано недійсним договір оренди
земельної ділянки площею 4,11 га,
укладений 30 листопада 2006 року між
ОСОБА_3 та ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча», зареєстрований
9 лютого 2009 року у Новоазовському
районному відділі ДП «Центр державного
земельного кадастру при Державному
комітеті України по земельним
ресурсам» за № 22.

Вирішено питання судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 5 квітня 2013 року
відмовлено ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ
«Маріупольський МК ім. Ілліча» у
відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою на підставі п. 5 ч. 4
ст. 328 ЦПК України.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява ДП
«Ілліч-Агро Донбас» ПАТ
«Маріупольський МК ім. Ілліча» про
перегляд Верховним Судом України
ухвали суду касаційної інстанції з
підстав неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, зокрема ст. 15 Закону
України «Про оренду землі».

Заявник, на підтвердження викладених у
заяві доводів, додав ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 29 січня 2014 року, від 31 березня
2014 року та постанову Верховного Суду
України від 25 грудня 2013 року,
постановлені за результатом розгляду,
на його думку, аналогічних справ, де
по-іншому застосовані ті самі норми
матеріального права.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Виходячи з роз'яснень, викладених у п. 9
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей 353
- 360 ЦПК України», під судовими
рішеннями, на які заявник посилається
на підтвердження підстави,
передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України,
можуть бути рішення :

Зазначений перелік таких судових
рішень є вичерпним. Обов᾽?язковим є те,
щоб цими рішеннями, що набрали законної
сили, був вирішений спір по суті та в
них судом (судами) касаційної інстанції
неоднаково застосовані одні й ті самі
норми матеріального права.

Під судовим рішенням, згідно із п. 6
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей 353
- 360 ЦПК України», у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове матеріально
- правове регулювання спірних
правовідносин. Зміст правовідносин із
метою з᾽?ясування їх подібності в
різних судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Зі змісту доводів, наведених заявником,
в обґрунтування заяви та наданої ним
копії ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 29 січня 2014 року
вбачаються ознаки, які полягають в
тому, що в одному випадку суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про те, що договір оренди земельної
ділянки є недійсним, оскільки у ньому
відсутні такі умови, як внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки, які визначені
законом як істотні умови договору
оренди землі; а в іншому - до висновку
про відсутність підстав для
задоволення позову, оскільки факт
порушення прав позивачів укладенням
цих договорів не вбачається та
останніми не доведений, а також те, що
на момент укладення договору ст. 15
Закону України «Про оренду землі»
доповнена не була і п. 6 (про застави) не
існувало, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК
України є підставами для перегляду
Верховним Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 5 квітня 2013 року у зв'язку з
неоднаковим застосуванням судами ст. 15
Закону України «Про оренду землі».

Крім того, слід зазначити, що надані
заявником, як приклади, ухвала Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 31 березня 2014 року та
постанова Верховного Суду України від
25 грудня 2013 року, ухвалені судами в
порядку глави 3 ЦПК України, тобто не як
судом касаційної інстанції, а тому на
них не може здійснюватись посилання на
підтвердження підстави, встановленої
п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Колегія суддів дійшла висновку, що
справа підлягає допуску до провадження
у Верховному Суді України.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Допустити до провадження Верховного
Суду України справу за позовом ОСОБА_3
до дочірнього підприємства «Ілліч-Агро
Донбас» публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»,
третя особа - відділ Держкомзему у
Новоазовському районі Донецької
області, про визнання договору оренди
землі недійсним за заявою дочірнього
підприємства «Ілліч-Агро Донбас»
публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 5 квітня 2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді: О.В.
Закропивний

А.О. Лесько

М.Є. Червинська

В.А. Черненко