У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2014 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Леванчук А.О.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Ленінського районного суду
м. Луганська від 17 грудня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Луганської
області від 18 квітня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, держави
Україна в особі Головного управління
казначейства в Луганській області про
стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом, в якому просив стягнути
з держави Україна на свою користь
грошові кошти у сумі 263 661 грн. Пізніше,
після неодноразового уточнення
заявлених вимог, позивач просив
стягнути з держави Україна в особі
Головного управління казначейства в
Луганській області 174 573 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Луганська від 17 грудня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Луганської області
від 18 квітня 2014 року, в задоволенні
позову ОСОБА_2 відмовлено.

У травні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла касаційна скарга
ОСОБА_2 на рішення Ленінського
районного суду м. Луганська від
17 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Луганської області
від 18 квітня 2014 року,
надіслана до суду 13 травня 2014 року, про
що свідчить штемпель на конверті, тобто
з пропущенням, передбаченого ст. 325 ЦПК
України строку на касаційне
оскарження. До касаційної скарги
додано клопотання заявника про
поновлення строку на касаційне
оскарження судових рішень, пропущеного
з поважних причин.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК
України касаційна скарга може бути
подана протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішенням
(ухвалою) апеляційного суду. У разі
пропущення зазначеного строку з
причин, визнаних поважними, суддя
касаційної інстанції за заявою особи,
яка подала скаргу, може поновити цей
строк.

Перевіривши причини пропуску строку на
касаційне оскарження, вважаю за
необхідне поновити цей строк,
погодившись із заявником про
поважність причин його пропуску.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування рішення суду
першої інстанції та ухвали
апеляційного суду, мотивуючи свої
доводи порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права, із направленням справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився й апеляційний суд,
правильно встановив характер спірних
правовідносин сторін у справі та
застосував норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини та
дійшов обґрунтованого висновку про
наявність підстав для відмови в
задоволенні позову ОСОБА_2

Докази та обставини, на які посилається
заявник в касаційній скарзі, були
предметом дослідження судами першої і
апеляційної інстанцій та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судами були дотримані
норми матеріального і процесуального
права.

У зв'язку з цим у відкритті касаційного
провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне
оскарження рішення Ленінського
районного суду м. Луганська від 17
грудня 2013 року та ухвали апеляційного
суду Луганської області від 18 квітня 2014
року.

Відмовити у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3, держави Україна в особі
Головного управління казначейства в
Луганській області про стягнення
грошових коштів.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ: А.О. Леванчук