Справа №760/1380/14-ц
№2/760/1851/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2014 року Солом'янський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Зінченко С.В.,

при секретарі Шевчук Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
Служба у справах дітей Дарницької
районної в м. Києві державної
адміністрації, Реєстраційної служби
головного управління юстиції у м.
Києві, Комунального підприємства з
утримання та обслуговування житлового
фонду спеціального призначення
«Спецжитлофонд» про вселення, усунення
перешкод та встановлення порядку
користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з даним
позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому
просила вселити її до квартири АДРЕСА_1,
зареєструвати її та малолітню дитину
сторін за вказаною адресою, встановити
порядок користування квартирою,
виділивши їй та дитині в користування
кімнати площею 14,6 та 12,4 кв.м.,
відповідно до чого розділити особовий
рахунок по квартирі з відкриттям
окремого рахунку на ім'я позивача.

В обґрунтування вимог позивач вказує,
що з відповідачем ОСОБА_2 вона
перебувала в зареєстрованому шлюбі з
22.05.2004 року, під час якого в них
народилася донька ОСОБА_3. Також під час
шлюбу сторонами було придбано квартиру
АДРЕСА_1, право власності на яку було
оформлено на ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в
рівних частинах.

Як вказує позивач, рішенням
Дарницького районного суду м. Києва від
06.11.2013 року шлюб між сторонами було
розірвано, після чого відповідач
ОСОБА_2 вигнав її з донькою з
помешкання, зібравши їх речі, змінив
замки, чим перешкоджає користуванню
позивачем та її донькою їх власністю.

Як зазначає позивач, її звернення до
Служби у справах дітей Дарницької
районної в м. Києві державної
адміністрації, де тимчасово проживає
позивач, результатів не дали, у зв'язку
з чим вона змушена звернутись до суду
із вказаними вимогами за захистом
своїх та дитини прав.

В судове засідання позивач не
з'явилась, направила до суду заяву про
розгляд справи у її відсутність,
заявлені позовні вимоги підтримала та
просила про їх задоволення,
посилаючись на обставини, викладені в
позові. Проти заочного розгляду справи
не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, у зв'язку з чим суд за згодою
позивача ухвалив провести заочний
розгляд справи на підставі наявних у
справі доказів.

Третя особа Комунальне підприємство з
утримання та обслуговування житлового
фонду спеціального призначення
«Спецжитлофонд» в судове засідання не
з'явилась, направивши заяву про розгляд
справи у її відсутність.

Треті особи Служба у справах дітей
Дарницької районної в м. Києві
державної адміністрації та
Реєстраційна служба головного
управління юстиції у м. Києві в судове
засідання не з'явились, про розгляд
справи повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, на
підставі наявних у ній доказів
приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в
зареєстрованому шлюбі з 22.05.2004 року, під
час якого в них народилася донька
ОСОБА_3. Шлюб між сторонами розірвано
рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 06.11.2013 року.

Під час шлюбу сторонами було придбано
квартиру АДРЕСА_1, право власності на
яку було оформлено на ОСОБА_2, ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 в рівних частинах, що
підтверджується копією відповідного
свідоцтва про право власності (а.с.15) та
витягом з державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів позову,
після розірвання шлюбу відповідач
ОСОБА_2 позбавив ОСОБА_1 та малолітню
ОСОБА_3 права користування квартирою
АДРЕСА_1, вигнавши їх неї та змінивши
замки.

На час розгляду справи позивач разом з
дитиною проживає у помешканні вітчима
в квартирі АДРЕСА_2.

Згідно ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.

Виходячи з вказаної норми закону,
позивач ОСОБА_1 як співвласник
нерухомого майна має право
користуватись ним в обсязі не меншому
за іншого співвласника, а також вчиняти
інші дії, які пов'язані з реалізацією
права власності, зокрема встановлення
порядку користування, оформлення
окремого рахунку для оплати
житлово-комунальних послуг.

Згідно ст. 391 власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Факт вчинення відповідачем ОСОБА_2
перешкод ОСОБА_1 в користуванні
квартирою знайшов своє підтвердження в
позовній заяві та додатках до неї.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що дії відповідача ОСОБА_2 по
не допуску позивача ОСОБА_1 та її дитини
до квартири, співвласниками якої вони є
, неправомірні, а тому порушене право
позивача на користування власним
нерухомим майном підлягає захисту, а
отже відповідача ОСОБА_2 слід
зобов'язати не чинити перешкод ОСОБА_1
та її дитині ОСОБА_3 у користуванні
квартирою АДРЕСА_1 та відповідно
вселити ОСОБА_1 разом з малолітньою
ОСОБА_3 до квартири АДРЕСА_1.

В свою чергу відповідно до ст. 6 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» громадянин України, а також
іноземець чи особа без громадянства,
які постійно або тимчасово проживають
в Україні, зобов'язані протягом десяти
днів після прибуття до нового місця
проживання зареєструвати місце
проживання. Реєстрація місця
проживання особи здійснюється в день
подання особою документів. Реєстрація
місця проживання за заявою особи може
бути здійснена з одночасним зняттям з
реєстрації попереднього місця
проживання.

Враховуючи викладене вище та
відсутність в сторін взаємної згоди на
реєстрацію місця проживання позивача
ОСОБА_1 та її дитини ОСОБА_3, суд вважає
обґрунтованими вимоги позивача щодо її
реєстрації та реєстрації дитини в
квартирі АДРЕСА_1, співвласниками якої
вони є.

Щодо вимог позивача в частині
встановлення порядку користування
квартирою, то суд приходить до такого.

Встановлено, що квартира АДРЕСА_1 є
трикімнатною, загальною площею 117,5
кв.м., жилою площею 39,2 кв.м., і
складається з жилих кімнат площею 12,4
кв.м., 12,2 кв.м., 14,6 кв.м., кухні-їдальні 32,0
кв.м., санвузлів 3,3 і 3,1 кв.м., коридору 15,8
кв.м., гардеробної 3,0 кв.м. та холу 16,6
кв.м..

Позивач просить виділити їй в
користування жилу кімнату площею 12,4
кв.м, доньці - 14,6 кв. м. і відповідно
залишити відповідачу в користування
кімнату площею 12,2 кв.м..

Згідно статті 358 Цивільного кодексу
України, право спiльної часткової
власностi здійснюється співвласниками
за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен iз спiввласникiв має
право на надання йому у володіння та
користування тiєї частини спільного
майна в натурі, яка вiдповiдає його
частцi у правi спiльної часткової
власностi.

Виходячи з вказаного та враховуючи
наявний між сторонами спір щодо
порядку користування майном, що є в
спільній частковій власності, суд
вважає обґрунтованими вимоги позивача
в частині встановлення порядку
користування квартирою шляхом виділу
їй в користування жилу кімнату площею
12,4 кв.м та її доньці кімнату площею 14,6
кв. м.., а решту приміщень, а саме:
кухні-їдальню 32,0 кв.м., санвузли 3,3 і 3,1
кв.м., коридор 15,8 кв.м., гардеробну 3,0
кв.м. та хол 16,6 кв.м., залишити у
спільному користуванні.

В частині ж вимог позивача про
укладення з нею окремого договору та
особового рахунку суд приходить до
такого висновку.

Згідно ст. 63 ЖК України предметом
договору найму жилого приміщення в
будинках державного і громадського
житлового фонду є окрема квартира або
інше ізольоване жиле приміщення, що
складається з однієї чи кількох кімнат,
а також одноквартирний жилий будинок.
Не можуть бути самостійним предметом
договору найму: жиле приміщення, яке
хоч і є ізольованим, проте за розміром
менше від встановленого для надання
одній особі (частина перша статті 48),
частина кімнати або кімната, зв'язана з
іншою кімнатою спільним входом, а також
підсобні приміщення (кухня, коридор,
комора тощо).

Також статтею 104 ЖК України член сім'ї
наймача вправі вимагати, за згодою
інших членів сім'ї, які проживають
разом з ним, укладення з ним окремого
договору найму, якщо жилу площу, що
припадає на нього, може бути виділено у
вигляді приміщення, яке відповідає
вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі
відмовлення членів сім'ї дати згоду на
укладення окремого договору найму, а
також у разі відмови наймодавця в
укладенні такого договору спір може
бути вирішено в судовому порядку.

З матеріалів справи встановлено, що
позивач просить розділити особові
рахунки між нею та відповідачем, що
відповідає зазначеним вище вимогам, а
отже такі вимоги обґрунтовані та
підлягають задоволенню.

В частині ж вимог про зобов'язання
третьої особи Комунального
підприємства з утримання та
обслуговування житлового фонду
спеціального призначення
«Спецжитлофонд» відкрити на ім'я
позивача особові рахунки суд вважає
правильним відмовити, оскільки в
порядку позовного провадження суд не
може встановити обов'язок для особи, що
не залучалась до участь в справі в
якості відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 15, 36, 79, 360, 383, 386, 3691, 392 ЦК України,
ст.ст. 48, 63, 104, 162 ЖК України, ст.ст. 10, 27, 31,
88, 130, 174, 214, 215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
Служба у справах дітей Дарницької
районної в м. Києві державної
адміністрації, Реєстраційної служби
головного управління юстиції у м.
Києві, Комунального підприємства з
утримання та обслуговування житлового
фонду спеціального призначення
«Спецжитлофонд» про вселення, усунення
перешкод та встановлення порядку
користування житловим приміщенням -
задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_1 та малолітню ОСОБА_3 в
квартиру АДРЕСА_1.

Зареєструвати ОСОБА_1 та малолітню
ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1.

Виділити в користування ОСОБА_1 жилу
кімнату площею 12,4 кв.м та малолітній
ОСОБА_3 кімнату площею 14,6 кв. м..,
приміщення загального користування:
кухню-їдальню 32,0 кв.м., санвузли 3,3 і 3,1
кв.м., коридор 15,8 кв.м., гардеробну 3,0
кв.м. та хол 16,6 кв.м., залишити у
спільному користуванні.

Розділити особові рахунки по квартирі
АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243
гривні 60 копійок судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення
може бути подана протягом десяти днів з
для отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через Солом'янський
районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
С.В. Зінченко