Справа №489/305/14-ц 08.04.2014 08.04.2014 08.04.2014
Справа № 22-ц/784/1119/14
інстанції: Тихонова Н.С.
Суддя-доповідач апеляційного суду:
У Х В А Л А

Іменем України

08 квітня 2014 року колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого:
Базовкіної Т.М.,

суддів:
Кушнірової Т.Б.,

Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання:
Руднік Є.М.,

за участю: позивача ОСОБА_3,
представника відповідачки - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миколаєві цивільну
справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_3

на рішення Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 24 лютого 2014 року за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про
звільнення від сплати аліментів,

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 р. ОСОБА_3 звернувся з
позовом до ОСОБА_5 про звільнення від
сплати аліментів.

В обґрунтування своїх вимог
позивач вказував, що рішенням
апеляційного суду Миколаївської
області від 24 листопада 2010 р. з нього
стягнути аліменти на користь ОСОБА_5 на
утримання їх з відповідачкою
повнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 600 грн. щомісяця на період
навчання у Херсонському державному
морському університеті.

Посилаючись на те, що він має нову
родину, дружина з 2007 р. не працює, він
утримує неповнолітню дочку ОСОБА_6 2005 р.
народження, допомагає непрацездатним
за віком батькам, які також виховують
неповнолітніх онуків, його матеріальне
становище погіршилось, оскільки він
втратив роботу, позивач просив суд
звільнити його від сплати аліментів на
користь відповідачки.

Рішенням Ленінського районного
суду м. Миколаєва від 24 лютого 2014 р. в
позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
вказує на те, що висновки суду не
відповідають обставинам спору, а
рішення ухвалено судом з порушенням
вимог матеріального права, і просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
про задоволення позову.

У запереченні на апеляційну
скаргу ОСОБА_5 вказує на
безпідставність її доводів і просить
відмовити у її задоволенні, а рішення
суду - залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення позивача, представника
відповідачки, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та
судом встановлено, що ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_7, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 24 листопада
2010 р. з позивача стягнуті аліменти на
користь ОСОБА_5 на утримання
повнолітнього сина в розмірі 600 грн.
щомісяця на період навчання у
Херсонському державному морському
університеті, але не пізніше
досягнення ним 23-річного віку.

На час вирішення спору ОСОБА_7
продовжує навчання - є курсантом
п'ятого курсу денної форми навчання
Херсонської державної морської
академій за освітньо-кваліфікаційним
рівнем «спеціаліст», термін закінчення
навчання - лютий 2015 р. (а.с. 28, 29).

Звертаючись з даним позовом,
ОСОБА_3 вважав, що є підстави для
звільнення його від обов'язку щодо
сплати аліментів на утримання
повнолітнього сина, оскільки останній
працює і його дохід перевищує дохід
батька, а також у зв'язку з погіршенням
матеріального стану, оскільки позивач
втратив роботу.

В силу ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо
після набрання рішенням суду законної
сили, яким з відповідача присуджені
періодичні платежі, зміняться
обставини, що впливають на визначені
розміри платежів, їх тривалість чи
припинення, кожна сторона має право
шляхом пред'явлення нового позову
вимагати зміни розміру, строків
платежів або звільнення від них.

Глава 16 СК України, яка регулює
обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина та його
виконання, не передбачає можливість
звільнення від такого обов'язку.

Між ти, частиною 2 ст. 199 СК України
встановлено, що право на утримання, яке
виникло у зв'язку з продовженням
повнолітнім сином (дочкою) навчання,
припиняється у разі припинення
навчання.

Як встановлено судом, на час
вирішення спору син сторін подовжує
навчання у вищому навчальному закладі
(а.с. 28, 29), а тому відсутні встановлені
законом підстави для припинення сплати
аліментів на його утримання у зв'язку з
продовженням навчання.

Інші обставини, на які посилався
позивач в обґрунтування своїх вимог -
наявність у сина доходу, що перевищує
дохід платника аліментів, погіршення
матеріального стану всупереч
положенням ст. 60 ЦПК України не
підтверджені доказами по справі, а,
крім того, в силу положень ст. 192 СК
України можуть бути підставою для
зміни розміру стягнутих аліментів, але
не для їх припинення.

Між тим такі вимоги ОСОБА_3 не
заявлялись.

З урахуванням викладених вимог
закону та встановлених судом обставин
справи доводи апеляційної скарги про
помилковість висновків суду щодо
відсутності правових підстав для
задоволення позову не можуть бути
взяті до уваги, оскільки ґрунтуються на
помилковому тлумачення норм права, що
регулюють спірні правовідносини.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити, рішення Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 24
лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: