У х в а л а

31 березня 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А., суддів:
Леванчука А.О., Нагорняка В.А., Наумчука
М.І.,Писаної Т.О., розглянувши заяву
ОСОБА_6, який діє від імені виконавчого
комітету Хмельницької міської ради,
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 28 серпня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_7 до виконавчого комітету
Хмельницької міської ради про
забезпечення благоустроєним жилим
приміщенням,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_7 звернулася в
суд з позовом до виконавчого комітету
Хмельницької міської ради про
забезпечення благоустроєним жилим
приміщенням.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 13 червня
2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Хмельницької
області від 1 серпня 2013 року, позов
задоволено. Зобов'язано виконавчий
комітет Хмельницької міської ради
забезпечити ОСОБА_7 благоустроєним
жилим приміщенням у позачерговому
порядку в межах норм житлового
законодавства.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 28 серпня 2013 року
відмовлено у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_7
до виконавчого комітету Хмельницької
міської ради про забезпеченням
благоустроєним жилим приміщенням, за
касаційною скаргою виконавчого
комітету Хмельницької міської ради на
рішенням Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 13 червня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Хмельницької області від 1 серпня 2013
року.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_6, який діє від імені виконавчого
комітету Хмельницької міської ради,
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 28 серпня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить
рішення Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 грудня 2013
року.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Із змісту ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 28 серпня 2013 року вбачається,
що суд касаційної інстанції погодився
із висновками судів першої та
апеляційної інстанції, які,
задовольняючи позов, виходили із того,
що оскільки ОСОБА_7 не забезпечена
житлом протягом визначеного ст. 49
Закону України «Про прокуратуру»
строку, то її вимоги підлягають
задоволенню незалежно від того, чи
забезпечені житлом інші особи, які
перебувають з нею в одній черзі на
позачергове надання жилої площі і були
взяті на облік раніше.

Із рішення Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 грудня 2013 року
вбачається, що змінюючи резолютивну
частину рішення Хмельницького
міськрайонного суду, суд касаційної
інстанції виходив із того, що
відповідач повинен надати позивачу,
який має право на забезпечення жилим
приміщення відповідно до ст. 49 Закону
України «Про прокуратуру», житлове
приміщення, але відповідно до його
черги у списку осіб, які потребують
надання житла в позачерговому порядку.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин.

У вказаних справах вирішувався спір
про забезпечення житловим приміщенням
осіб, які мають таке право відповідно
до ст. 49 Закону України «Про
прокуратуру» і встановлені цією
статтею строки, протягом якого вони
мали бути забезпечені житлом, спливли.

Однак, в одному випадку суди вважали, що
обов'язок по забезпеченню їх житлом
після спливу цього строку має бути
покладено на відповідача незалежно від
настання їх черги у списку осіб, які
користуються правом на позачергове
надання житла, а у іншому - відповідно
до черги у списку осіб, які
користуються таким правом.

Наведене свідчить, що судом касаційної
інстанції у подібних правовідносинах
неоднаково застосовані норми
матеріального права, - ст. ст. 43, 46 ЖК
України, ст. 49 ЗУ «Про прокуратуру» і
таке потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень.

З огляду на викладене, справа підлягає
допуску до провадження.

Керуючись ст. ст. 353, 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а:

Допустити до провадження Верховного
Суду України справу за позовом ОСОБА_7
до виконавчого комітету Хмельницької
міської ради про забезпечення
благоустроєним жилим приміщенням.

Ухвалу про допуск справи до
провадження разом із заявою про
перегляд судового рішення та доданими
до неї документами надіслати до
Верховного Суду України, а копію ухвали
разом із копією заяви - особам, які
беруть участь у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.А. Макарчук

Судді:
А.О. Леванчук

В.А. Нагорняк

М. І. Наумчук

Т.О. Писана