АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/595/2014
Головуючий в І інстанції Бугрименко
Доповідач: Ігнатенко П.Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року квітня місяця 03 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця
М.П.Суддів:Воронцової Л.П. Ігнатенко
П.Я.При секретарі:Калюжному О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» на
заочне рішення Новотроїцького
районного суду Херсонської області від
18 грудня 2013 року у цивільній справі за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення
кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року публічне акціонерне
товариство комерційного банку
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду із
вказаним позовом, посилаючись на те, що
25 вересня 2007 року між ним та ОСОБА_5
укладено кредитний договір на суму 5220,00
грн. із сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12 %
річних на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення 25 вересня 2008 року. У зв'язку
з порушенням позичальником умов
договору станом на 06 червня 2013 року
утворилась заборгованість у сумі 77054,90
грн., яку позивач просив стягнути з
відповідача.

Заочним рішенням Новотроїцького
районного суду Херсонської області від
18 грудня 2013 року у задоволенні позову
ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до апеляційного суду не
надходили.

В ході апеляційного розгляду
представник ПАТ КБ «ПриватБанк» вимоги
апеляційної скарги підтримала, просила
їх задовольнити.

В судове засідання ОСОБА_5 не з'явився,
про час і місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, звернувся
до суду із заявою про застосування
строків позовної давності та зменшення
розміру пені. За таких обставин,
колегія суддів, вважає за можливе
розглянути справу у його відсутність
на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення в межах визначених
ст.303 ЦПК України, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: зміна
умов зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є
прострочення - невиконання
зобов'язання в обумовлений сторонами
строк.

При цьому в законодавстві визначаються
різні поняття як "строк дії договору",
так і "строк (термін) виконання
зобов'язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 256,257 ЦК України визначено, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюються тривалістю у
три роки.

За загальним правилом перебіг позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних
правовідносин початок перебігу
позовної давності пов'язаний з певними
юридичними фактами та їх оцінкою
управомоченою особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним
строком виконання перебіг позовної
давності починається зі спливом строку
виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Сплив позовної давності є підставою
для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК
України). Якщо суд визнає поважними
причини пропущення позовної давності,
порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст.
267 ЦК України).

Так, судом встановлено та з матеріалів
справи вбачається, що 25 вересня 2007 року
між закритим акціонерним товариством
комерційного банку «ПриватБанк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_5 укладено
строковий кредитний договір,
відповідно до умов якого відповідач
отримав кредит у розмірі 5220,00 грн. із
сплатою відсотків у розмірі 12 % річних
на суму залишку заборгованості за
кредитом, строком повернення до 25
вересня 2008 року.

Зазначений договір складається з заяви
позичальника, Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам та Тарифів.

Пунктами 4.1. та 4.2. Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт), в редакції, що
діяла на час укладення сторонами
спірної угоди, затверджених наказом
№391 від 21.03.2006 року, передбачено, що за
користування кредитом у період з дати
укладання договору до дати погашення
кредиту позичальник щомісяця в період
сплати сплачує відсотки в розмірі,
визначеному у тарифах та заяві.
Остаточне погашення заборгованості за
кредитом виконується не пізніше дати,
зазначеної у заяві.

Пунктом 6.5. цих же Умов передбачено, що
терміни позовної давності по вимогам
про стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
договором встановлюється сторонами
тривалістю п'ять років.

Таким чином, при укладенні кредитного
договору сторони погодили, що строк
виконання зобов'язань в повному обсязі
настає 25 вересня 2008 року, а отже
п'ятирічний строк позовної давності
закінчився 25 вересня 2013 року.

За таких обставин, суд першої інстанції
правильно встановив, що банк
звернувшись до суду із позовом про
погашення кредиту в жовтні 2013 року,
порушив встановлений договором
п'ятирічний строк позовної давності, з
клопотанням про його поновлення не
звертався. Окрім того, надані позивачем
Умови і правила надання банківських
послуг затверджених наказом №22 від
29.07.2009 року, якими строк позовної
давності встановлено 50 років, не діяли
на момент укладення кредитного
договору та прийняті банком після
виникнення спірних правовідносин, а
тому не заслуговують на увагу, оскільки
сторонами такий строк позовної
давності не погоджений.

Посилання апелянта на те, що позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленого до
винесення ним рішення, судом
апеляційної інстанції до уваги не
приймається, оскільки з матеріалів
справи вбачається, що рішення суду
першої інстанції ухвалено без участі
відповідача, а отже право на заявлення
клопотання про застосування строків
позовної давності у відповідності до
вимог ст. 10 ЦПК України ОСОБА_5
роз'яснено не було.

Інші доводи апеляційної скарги
висновки суду першої інстанції не
спростовують і не містять посилання на
нові факти чи засоби доказування, які б
вказували на незаконність ухваленого у
справі рішення, а тому підлягають
відхиленню.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає за доцільне прийняти клопотання
про застосування строків позовної
давності на стадії апеляційного
розгляду справи та погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відмову у задоволенні позову ПАТ КБ
«ПриватБанк», оскільки строк позовної
давності відповідно до Умов, що діяли
на час укладення договору закінчився 25
вересня 2013 року, а позивач подав
матеріали позову для відправки до суду
11 жовтня 2013 року (а.с.23), тобто за межами
передбаченого умовами п'ятирічного
строку. Заяви про поновлення строку не
подано та підстав для його поновлення
судом не встановлено.

Оскільки порушень норм матеріального і
процесуального права, що можуть
слугувати підставою для скасування чи
зміни судового рішення колегією суддів
не встановлено, то підстав для
задоволення апеляційної скарги не
вбачається, рішення законне та
обґрунтоване і має бути залишено без
змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» відхилити.

Заочне рішення Новотроїцького
районного суду Херсонської області від
18 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: