Справа № 208/3652/12 Провадження №
22-ц/772/1113/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Аліменко Ю. О.Категорія: 31
Доповідач: Стеблюк Л. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області в складі:

головуючої :
Стеблюк Л.П.

суддів: Копаничук
С.Г.. Нікушина В.П.

при секретарі:
Іщук О.В.

за участю ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці справу за
апеляційними скаргами представника
ОСОБА_7 - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на рішення
Калинівського районного суду
Вінницької області від 16.04.2013 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
права власності та відшкодування
шкоди, зустрічним позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_3 про витребування майна із
чужого незаконного володіння -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним
позовом, мотивуючи вимоги тим, що
постановою Калинівського районного
суду від 23.12.2012р. ОСОБА_7 та ОСОБА_4
звільнено від кримінальної
відповідальності на підставі ст. 1 ЗУ
«Про амністію» від 08.07.2011р., а
провадження у даній кримінальній
справі закрито. Цивільний позов
позивача залишено без розгляду, при
цьому позивачу, як потерпілому,
роз'яснено порядок звернення до суду з
таким позовом в порядку цивільного
судочинства.

Згідно з вищевказаної постанови, 12
квітня 2009 року позивач залишив
автомобіль ВАЗ 2104, яким розпоряджався
на підставі довіреності, біля свого
будинку. Згодом, він вияв його
зникнення. Спочатку він сам шукав
автомобіль по селі, а потім вирішив
зателефонувати до міліції, де йому
повідомили, що він знаходиться
неподалік с. Нова Прилука Липовецького
району. Коли він приїхав на місце події,
виявив, що автомобіль повністю згорів.
Це підтверджується довідкою № 379 від
23.04.2009 р. З матеріалів даної
кримінальної справи вбачається, що
ОСОБА_7 12.04.2009 р. о першій годині ночі,
маючи умисел на незаконне заволодіння
транспортним засобом, для тимчасового
його використання та задоволення
особистих потреб - покататись,
одноособово, шляхом вільного доступу,
через незамкнені передні водійські
дверцята, проник до салону автомобіля
ВАЗ 2104 д.н. НОМЕР_1, що знаходився на вул.
Мічуріна в с. Лісова Лисіївка
Калинівського району та належить
ОСОБА_8, яким по дорученню право
керування належить позивачу, і
скориставшись тим, що ключі
знаходились у замку запалювання,
ОСОБА_7 завів двигун та незаконно
заволодівши вище зазначеним
автомобілем, вартість якого згідно
висновку експерта №5 від 23.04.2009р.
складає 13 679 грн., поїхав в напрямку смт.
Турбів Липовецького району. В'їхавши в
с. Нова Прилука Липовецького району
ОСОБА_7, не вибравши безпечної
швидкості та не впоравшись з
керуванням, з'їхав з проїзної частини
дороги в кювет, внаслідок чого
автомобіль перекинувся. ОСОБА_4 12.04.2009
р., в нічний час, з вище зазначеного
автомобіля, який перекинувся внаслідок
ДТП між населеними пунктами Нова
Прилука та Лісова Лисіївка. маючи
умисел на крадіжку чужого майна, шляхом
вільного доступу, таємно викрав
акумулятор 6 СТ-60 АЗ вартістю 410 грн. та
автомагнітолу «Соні» вартістю 700 грн.,
чим заподіяно позивачу матеріальному
шкоду на загальну суму 2270 грн.

Розмір, моральної шкоди, яку завдано
позивачу протиправними діями ОСОБА_7 та
ОСОБА_4 він оцінює в 20 000 грн., оскільки
позивач зазнав глибоких душевних
страждань та різко змінився звичайний
для мене спосіб життя, оскільки його
безпідставно позбавлено єдиного
засобу пересування - автомобіля, який
був для нього результатом багаторічної
праці усієї сім'ї. Він позбавлений
можливості використовувати його за
призначенням, що мало би суттєво
заощаджувати кошти, зберегти здоров'я
та час.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 та
ОСОБА_4, в результаті того, що
автомобіль перекинувся та згорів,
вогнем знищено, окрім автомобіля,
державний номер НОМЕР_1, технічний
паспорт на нього, доручення на право
керування транспортним засобом,
посвідчення водія та паспорт
громадянина України позивача, які
знаходились в зазначеному автомобілі.
Це підтверджується довідкою № 379 від
23.04.2009 р., виданою службою державного
пожежного нагляду Липовецького району.

За таких обставин, внаслідок
протиправних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_7, були
знищені цілий ряд важливих та
необхідних для нього документів,
відновлення яких потребує досить
багато часу та зусиль.

Разом з тим, ОСОБА_7 покинувши
зазначений автомобіль між населеними
пунктами с.Лісова Лисіївка та
с.Приборівка, дав змогу ОСОБА_4
заволодіти його майном, яке було
здобуто внаслідок кропіткої та
наполегливої праці позивача. Такі їх
дії завдали позивачу неабияких
душевних страждань, оскільки було
порушено спокій та звичний для
позивача спосіб життя. Крім того,
ОСОБА_4 завдано позивачу матеріальну
шкоду, яка станом на сьогоднішній день
не відшкодована, та становить 2270 грн.

Разом з тим, в межах кримінальної
справи, з метою відшкодування
матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_7Л
та відповідно для пом'якшення
покарання останньому, до позивача
звернувся його брат, ОСОБА_5, відповідач
у справі, з пропозицією передати
позивачу у власність автомобіль
ВАЗ-21047, 1991 року випуску, що належить
йому на підставі тимчасового
реєстраційного талона ДАП №679436,
виданого Вінницьким МРЕВ 08 грудня 2010р.
На таку пропозицію ОСОБА_5 позивач
погодився. 08 грудня 2010 р. було складено
розписку про передачу автомобіля
ВАЗ-21047, 1991 року випуску, кузов № НОМЕР_2,
двигун № НОМЕР_3, реєстраційний номер
НОМЕР_4 та передано позивачу
транспортний засіб, оригінали
документів на нього й видано
довіреність на ім'я позивача, в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої позивачу ОСОБА_7 Це
підтверджується копією розписки від
08.12.2010р. та копію довіреності ОСОБА_5 від
08.12.2010 р. Крім того, даною розпискою
ОСОБА_5 взяв на себе зобов'язання
переоформити даний автомобіль на ім'я
позивача.

14.01.2012р позивач та ОСОБА_5 зустрілися
біля приміщення МРЕВ м. Вінниці, де
ОСОБА_5 ще раз пообіцяв позивачу, що
переоформить зазначений транспортний
засіб на його ім'я і запевнив, що все
буде гаразд. Таким чином, позивач
передав ОСОБА_5 свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу на
зазначений автомобіль для подальшого
його переоформлення на його ім'я. Після
чого ОСОБА_5 зайшов у приміщення МРЕВ,
де, за його словами, здав їх для
переоформлення. Повернувшись
повідомив, що через півтори години
автомобіль буде перереєстровано та
видано свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу на ім'я позивача.
Проте згодом, через півтори години він
підійшов до позивача і почав вимагати
ключі від вказаного транспортного
засобу, при цьому нічого не пояснюючи.
Ключі від автомобіля позивач не віддав,
оскільки побоювався, що їх разом з
зазначеним автомобілем не повернуть.

Тоді ОСОБА_5, повідомив позивача про те,
що він нічого не отримає. Того ж дня
позивач звернувся із заявою до
відповідних органів. Це
підтверджується копією постанови про
відмову в порушенні кримінальної
справи від 07.03.2012р. За таких обставин,
ОСОБА_5 не виконав та не бажає
виконувати взятого на себе
зобов'язання щодо переоформлення права
власності на вказаний транспортний
засіб на ім'я позивача, хоча позивач
добросовісно виконав всі умови
домовленості із своєї сторони, що і
вплинуло на м'якість покарання ОСОБА_7
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 йому
завдано моральну шкоду, яку він оцінює
в 5000грн.

Тому позивач звернувся до суду з даним
позовом, в якому просить визнати за ним
право власності на автомобіль ВАЗ-21047,
1991 року випуску, кузов № НОМЕР_2, двигун
№ НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_4;
зобов'язати ОСОБА_5 виконати взяте на
себе зобовязання, шляхом
переоформлення права власності на
автомобіль марки ВАЗ-21047, 1991 року
випуску, кузов № НОМЕР_2, двигун №
НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_4 на
ім'я ОСОБА_3; стягнути з ОСОБА_5 на його
користь моральну шкоду у розмірі 5 000
грн.; Стягнути з ОСОБА_4 на його користь
матеріальну шкоду в розмірі 2 270 грн.;
стягнути солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_4
на його користь моральну шкоду в
розмірі 20.000 грн.; стягнути солідарно з
ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на його користь 8000
грн., відшкодування за надання правової
допомоги у кримінальній справі №1-8/10 р.;
стягнути солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 на його користь 4 000 грн.
відшкодування за надання правової
допомоги у цивільній справі.

В зустрічній позовній заяві позивач
ОСОБА_5 вказує, що в грудні 2011 року він
передав ОСОБА_3 автомобіль ВАЗ-21047, 1991
року випуску, кузов № НОМЕР_2, двигун №
НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_4.
Вказаний автомобіль позивач передав
відповідачу під впливом
психологічного тиску з боку
відповідача та його адвоката. Ввівши в
оману позивача, ОСОБА_3 незаконно
заволодів його автомобілем.

ОСОБА_5 вказує, що під час слухання
кримінальної справи вияснилось, що
ОСОБА_3 не був власником автомобіля,
який у нього викрали, а тому він не має
права вимагати відшкодування
матеріальної шкоди, так як йому
матеріальну шкоду не заподіяно.Тому
просить зобов'язати відповідача ОСОБА_3
повернути йому автомобіль ВАЗ-21047, 1991
року випуску, кузов № НОМЕР_2, двигун №
НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_4.

Рішенням Калинівського районного суду
Вінницької області від 16.04.2013 року
позов ОСОБА_3 задоволено частково.
Зобов'язано ОСОБА_5 виконати взяти на
себе зобов'язання, шляхом
переоформлення права власності на
автомобіль марки ВАЗ 21047, 1991 року
випуску, кузов № НОМЕР_2, двигун №
НОМЕР_3 на ім'я ОСОБА_3.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 1000
грн. по відшкодуванню моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 2270
грн. по відшкодуванню матеріальної
шкоди і 1000 грн. по відшкодуванню
моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 2000
грн. по відшкодуванню моральної шкоди.

Стягнуто, солідарно, з ОСОБА_7 та ОСОБА_4
на користь ОСОБА_3 2000 грн. по
відшкодуванню витрат на правову
допомогу по кримінальній справі.

Стягнуто, солідарно, з ОСОБА_7, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 1000 грн. по
відшкодуванню витрат на правову
допомогу по цивільній справі.

В частині позовних вимог про визнання
за ОСОБА_3 права власності на
автомобіль марки ВАЗ-21047, 1991 року
випуску, кузов № НОМЕР_2, двигун №
НОМЕР_3 відмовлено за безпідставністю
заявлених вимог.

В зустрічній позовній заяві ОСОБА_5 до
ОСОБА_3 про витребування майна із
чужого незаконного володіння
відмовлено за безпідставністю
заявлених вимог.

Додатковим рішенням Калинівського
районного суду Вінницької області від
17.04.2014 року вирішено питання про судові
витрати.

В апеляційній скарзі представника
ОСОБА_7 - ОСОБА_10 ставиться питання про
скасування рішення суду та ухвалення
нового, яким відмовити в задоволенні
позову у повному обсязі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставиться
питання про скасування рішення суду в
частині стягнення з нього коштів на
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди та судового збору та
ухвалення нового, яким відмовити в
задоволенні позову в цій частині у
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційних скарг та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що останні
підлягають до задоволення частково з
наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим;
законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом;
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
дослідженні в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження; 3)
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення
частково відповідає.

Так, суд першої інстанції дійшов
підставного висновку про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_3
відносно стягнення моральної шкоди з
ОСОБА_7 та ОСОБА_4, що підтверджується
постановою Калинівського районного
суду від 23.12.2012 р.

Рішення суду в частині відмови у
задоволенні зустрічного позову
сторонами в апеляційному порядку не
оскаржується.

Висновок суду про стягнення моральної
шкоди з ОСОБА_5 не ґрунтується на
матеріалах справи та не підтверджений
належними доказами та не відповідає
вимогам ч. 1 ст. 1167 ЦК України, оскільки
відповідно до зазначеної норми
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Разом з тим, висновок суду про
зобов'язання ОСОБА_5 виконати взяти на
себе зобов'язання, шляхом
переоформлення права власності на
автомобіль марки ВАЗ 21047, 1991 року
випуску, кузов № НОМЕР_2, двигун №
НОМЕР_3 на ім'я ОСОБА_3 не можливо
визнати законним та обґрунтованим.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не
визначився з характером спірних
правовідносин й правовою нормою, що
підлягає застосуванню до їх
врегулювання, помилково врегулювавши
спір на підставі положень ст. 386 ЦК
України, яка в даному випадку
застосована бути не може.

Постановою Калинівського районного
суду від 23.12.2012 р. вирішено питання про
речові докази: акумулятор «Сентра
стандарт» чорного кольору, карбюратор
та колесо з диском до автомобіля ВАЗ,
запасне колесо з диском, авто магнітолу
«Соні» на загальну суму 2270 грн.
повернуто ОСОБА_3

Таким чином, висновок суду про
стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди
не відповідає матеріалам справи,
оскільки зазначені матеріали
повернуті позивачу.

Крім того, витрати на правову допомогу
у кримінальній справі не підтверджені
належними доказами, а тому
відшкодуванню не підлягають.

Разом з тим, витрати на правову
допомогу у цивільній справі підлягають
відшкодуванню ОСОБА_3 частково, у
відповідності до вимог ч. 1 ст.. 88 ЦПК
України, оскільки підтвердженні
документально (а.с. 20), а саме, на користь
ОСОБА_3 з ОСОБА_11 слід стягнути 1400 грн., з
ОСОБА_4 - 300 грн. відшкодування витрат на
правову допомогу.

Висновок суду першої інстанції про
відмову у задовленні зустрічного
позову сторонами не оскаржується, тому
рішення в цій частині слід залишити без
мін.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст.. 307, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія
суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7
- ОСОБА_10 задовольнити частково

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Калинівського районного суду
Вінницької області від 16.04.2013 року
змінити та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_7 2000
грн. моральної шкоди, з ОСОБА_4 1000 грн.
матеріальної шкоди.

Стягнути на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_11 1400
грн. відшкодування витрат на правову
допомогу ОСОБА_12, з ОСОБА_4 300 грн.
відшкодування витрат на правову
допомогу.

В іншій частині позову відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набуває законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча:

Судді: /підписи/

з оригіналом вірно: