У Х В А Л А

07 квітня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А., суддів:
Журавель В.І.,Кадєтової О.В.,
Кузнєцова В.О.,Мартинюка В.І.,
розглянувши заяву Стюпана Дениса
Володимировича, який діє в інтересах
товариства з обмеженою
відповідальністю «Амі - Систем», про
перегляд в порядку глави 3 розділу V ЦПК
України ухвали колегії суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 вересня 2013 року у справі за
клопотанням товариства з обмеженою
відповідальністю «Амі - Систем» про
надання дозволу на примусове виконання
рішення іноземного суду,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ТОВ «Амі - Систем»
звернулося до суду з клопотанням про
надання дозволу на примусове виконання
рішення іноземного суду, посилаючись
на те, що 12 березня 2012 року суддею
Арбітражного суду м. Москви було
прийнято рішення про стягнення з
громадянина України - ОСОБА_7 на користь
ТОВ «Амі - Систем» заборгованість у
загальному розмірі 1 706 960 російських
рублів 87 коп. Зазначене рішення набрало
законної сили, однак добровільно
боржником виконано не було.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 14 травня 2013 року клопотання
ТОВ «Амі - Систем» про надання дозволу
на примусове виконання рішення
іноземного суду від 12 березня 2012 року
задоволено, надано дозвіл на примусове
виконання на території України рішення
Арбітражного суду міста Москви
Російської Федерації від 12 березня 2012
року, також постановлено видати
виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_7,
на користь ТОВ «Амі - Систем»
заборгованості у розмірі 300 878 грн 25
коп., недотримку в розмірі 126 368 грн 87
коп. та витрати на оплату державного
мита в розмірі 7 584 грн 09 коп.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від
17 липня 2013 року ухвалу Деснянського
районного суд м. Києва від 14 травня 2013
року скасовано, постановлено нову, якою
у задоволенні клопотання ТОВ «Амі -
Сиситем» про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 вересня 2013 року ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 17 липня
2013 року залишено без змін.

У грудні 2013 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява Стюпана Д.В., який
діє в інтересах товариства з обмеженою
відповідальністю «Амі - Систем», про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 вересня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції ст. 9 Угоди про
порядок вирішення спорів пов'язаних із
здійсненням господарської діяльності
від 19 грудня 1992 року.

Як на приклад неоднакового
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник посилається на:

Відповідно до вимог статті 355 ЦПК
України заява про перегляд судових
рішень у цивільних справах може бути
подана виключно з підстав:
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року №11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з'ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Оскільки з доданих до заяви копій
судових рішень суду касаційної
інстанції від 25 січня 2012 року та від 16
січня 2013 року випливають різні
фактичні обставини справи у порівнянні
з судовим рішенням, яке оскаржується,
тому вони не можуть бути підставою для
перегляду через неоднакове
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права.

Крім того, згідно п. 9 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11
«Про судову практику застосування
статей 353-360 Цивільного
процесуального кодексу України»
судовими рішеннями, на які заявник
посилається на підтвердження підстави,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК, можуть бути рішення
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ; Вищого адміністративного суду
України; Вищого господарського суду
України; Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України,
ухвалені як судом касаційної
інстанції; апеляційних судів загальної
юрисдикції як судів касаційної
інстанції в цивільних справах, яким
право на перегляд у касаційному
порядку цивільних справ було надано
Законом «Про внесення змін до Закону
України «Про судоустрій України щодо
забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ» від 22 лютого 2007 року.

Зазначений перелік таких судових
рішень є вичерпним. Обов'язковою є
умова, щоб цими рішеннями, які набрали
законної сили, вирішено спір по суті, та
в них судом (судами) касаційної
інстанції неоднаково застосовано одні
й ті самі норми матеріального права.

Враховуючи наведене, постанова судової
палати у цивільних справах Верховного
Суду України від 26 червня 2013 року не
може бути предметом перегляду в
порядку, передбаченому главою 3 розділу
V ЦПК, і на них не може здійснюватися
посилання на підтвердження підстави,
встановленої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК.

Таким чином, оскільки відсутні
підстави, які відповідно до вимог
пункту першого частини 1 статті 355 ЦПК
України є підставами для перегляду
судового рішення, у допуску справи до
провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, -

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за
клопотанням товариства з обмеженою
відповідальністю «Амі - Систем» про
надання дозволу на примусове виконання
рішення іноземного суду, за заявою
Стюпана Дениса Володимировича, який
діє в інтересах товариства з обмеженою
відповідальністю «Амі - Систем», про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 вересня 2013 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді:Н.А. Горелкіна О.В.
Кадєтова В.І. Журавель В.О. Кузнєцов
В.І. Мартинюк