У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі :

головуючого судді
Григоренка М.П.,

суддів : Демянчук С.В.,
Максимчук З.М.,

секретар судового засідання Демчук
Ю.Ю., за участю представника позивача
Лукашина Є.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
комерційного банку „ПриватБанк" на
рішення Сарненського районного суду
від 19 березня 2014 року в справі за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційного банку
„ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за кредитним договором,

В С Т А Н О В
И Л А :

07 лютого 2014 року ПАТ КБ
„ПриватБанк" звернувся в Сарненський
районний суд з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення боргу.

В обґрунтування позовних вимог
вказував, що відповідно до укладеного
договору № б/н від 26.10.2007 року
відповідач отримала кредит в сумі 3000
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
із сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 24 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до умов укладеного
договору, договір складається із Заяви
позичальника, Умов надання банківських
послуг та Правил користування
платіжною карткою.

Зазначав, що в зв'язку з невиконанням
боржником своїх зобов'язань, станом на
23.01.2014 року у нього утворилася
заборгованість в розмірі 23938,46 грн., яка
складається з наступного: 3000 грн. -
заборгованість за кредитом; 12958,46 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 7980 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, а також штрафи :
500 грн. - штраф (фіксована частина), 995,55
грн. - штраф (процентна складова).

_______________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/967/2014
Головуючий у 1 інстанції :
Ведяніна Т.О.

Доповідач :
Григоренко М.П.

Так як 09 вересня 2008 року Сарненським
районним судом було видано судовий
наказ про стягнення із ОСОБА_2 на
користь ПАТ КБ „ПриватБанк"
заборгованість за вказаним кредитним
договором, в розмірі 4027,39 грн., тому
позивач просив стягнути із відповідача
на його користь різницю
заборгованості, що становить 21406,62 грн..

Рішенням Сарненського районного суду
від 19 березня 2014 року у задоволенні
позовних вимог ПАТ КБ „ПриватБанк"
відмовлено.

В поданій на рішення суду
апеляційній скарзі ПАТ КБ „ПриватБанк"
покликається на його незаконність,
через порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, а також невідповідність
висновків суду дійсним обставинам
справи.

Вказує, що відповідно до п. 9.12 Умов та
правил надання банківських послуг
договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього терміну жодна із сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії Договору, він
автоматично лонгується на такий же
строк.

Зазначає, що у зв'язку із порушенням
відповідачем зобов'язань за кредитним
договором у нього станом на 23.01.2014 року
утворилася заборгованість в розмірі
23938,46 грн.

Вважає, що суд дійшов помилкового
висновку, що вимоги позивача є
безпідставними, оскільки позивачем
повторно включено суму заборгованості
за кредитом, яку було стягнуто з
відповідача згідно судового наказу
Сарненського районного суду від 09
вересня 2008 року, в розмірі 4027,39 грн.

Проте, заборгованість по судовому
наказу не стягнуто з відповідача,
виконавчий лист повернуто 30.12.2009 року,
оскільки заходи щодо пошуку майна
боржника виявилися безрезультатними.

В зв'язку з тим, що повне та належне
виконання судового наказу не
здійснено, заборгованість по
процентам, пені та комісії за Договором
збільшилась, (що підтверджується
копією розрахунку про заборгованість),
тому зобов'язання за Договором не
припинилося через видачу судового
наказу.

Зазначає, що на момент ухвалення судом
рішення в справі борг позивачу в
повному обсязі не повернуто, тому суд
не мав підстав для відмови в захисті
його права на отримання сум,
передбачених умовами Договору за інші
періоди, як відповідальності за
невиконання грошового зобов'язання.

Із цих підстав просить оскаржуване
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позову.

В ході апеляційного розгляду справи
представник ПАТ КБ „ПриватБанк"
підтримав апеляційну скаргу та просив
її задовольнити.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши доводи апеляційної
скарги та вивчивши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню.

Відмовляючи ПАТ КБ „ПриватБанк" в
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив із того, що ці вимоги
є безпідставними.

Даний висновок суду першої інстанції
відповідає фактичним обставинам
справи, наявним у справі доказам та
ґрунтується на законі.

Доводи апеляційної скарги також не
спростовують правильності висновків
оскаржуваного рішення.

Звертаючись до суду із своїм позовом та
обґрунтовуючи свої вимоги ПАТ КБ
„ПриватБанк" посилалось на Умови та
правила надання банківських послуг,
які разом із заявою, Пам'яткою клієнта
та Тарифами, складають договір про
надання банківських послуг, пункт 9.12
яких встановлював, що цей договір між
сторонами діє протягом 12 місяців з
моменту його підписання. Якщо протягом
цього строку ні одна із сторін не
проінформує другу сторону про
припинення дії Договору, він
автоматично лонгується на той же
строк.

Наполягаючи на стягненні штрафів із
відповідача, позивач посилався на п.8.6
вищевказаних Умов.

В ході судового розгляду даної
цивільної справи за апеляційною
скаргою ПАТ КБ „ПриватБанк"
апеляційним судом Рівненської області
була витребувана із Сарненського
районного суду справа № 2н-17408 за заявою
ПАТ КБ „ПриватБанк" про видачу
судового наказу на стягнення із ОСОБА_2
заборгованості за кредитним договором
від 26.10.2007 року, в розмірі 4027 грн. 39 коп.,
в якій також знаходиться завірена
копія Умов та правил надання
банківських послуг ПАТ КБ
„ПриватБанк", але їх зміст не
відповідає тим Умовам, які долучені
позивачем до матеріалів даної
цивільної справи.

Зокрема, в пункті 9.12 Умов, які
знаходяться в справі № 2н-17408, вказано,
що Договір діє до моменту належного
виконання сторонами своїх зобов'язань,
а пункт 8.6, щодо сплати штрафів взагалі
відсутній.

Крім того, пункт 5.4 цих же Умов було
визначено, що строк погашення Кредиту в
повному обсязі має бути здійснений не
пізніше останнього дня, вказаного на
платіжній картці.

Дані про те, на який строк відповідачу
ОСОБА_2 ПАТ КБ „ПриватБанк" видало
26.10.2007 року платіжну картку, у зв'язку із
укладенням вищевказаного кредитного
договору, в матеріалах справи відсутні.

Не були надані ці дані представником
позивача і в ході апеляційного
розгляду даної цивільної справи, коли
апеляційний суд, сприяючи сторонам у
всебічному і повному з'ясуванні
обставин справи, відповідно до
положень ч. 4 ст. 10 ЦПК України, зробив
перерву в судовому засіданні на іншу
дату.

З оглянутої в судовому засіданні
справи № 2н-17408 за заявою ПАТ КБ
„ПриватБанк" про видачу судового
наказу на стягнення із ОСОБА_2
заборгованості за кредитним договором
від 26.10.2007 року, в розмірі 4027 грн. 39 коп.,
вбачається, що вказана заява
Сарненським районним судом була
задоволена у повному обсязі.

Частина 3 статті 27 ЦПК України
передбачає, що особи, які беруть участь
у справі, зобов'язані добросовісно
здійснювати свої процесуальні права і
виконувати процесуальні обов'язки.

Проте, колегія суддів констатує, що
позивач, звертаючись до суду із своїм
позовом та надавши суду Умови та
правила надання банківських послуг не
в тій редакції, які діяли на момент
укладення кредитного договору, діяв
всупереч положень 3 статті 27 ЦПК
України.

Дійсно, відповідно до роз'яснень, які
містяться в пункті 17 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 „Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин",
зобов'язання припиняється з підстав,
передбачених договором або законом
(частина перша статті 598 ЦК). Такі
підстави, зокрема, зазначені у статтях
599- 601, 604- 609 ЦК.

Наявність судового рішення про
задоволення вимог кредитора, яке не
виконано боржником, не припиняє
правовідносин сторін кредитного
договору, не звільняє останнього від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання сум,
передбачених частиною другою статті 625
ЦК, оскільки зобов'язання залишається
невиконаним належним чином відповідно
до вимог статей 526, 599 ЦК.

Стаття 530 ЦК України передбачає, що
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Але, на розсуд колегії суддів, пункт 9.12
Умов, які знаходься в справі № 2н-17408, в
якому вказано, що Договір діє до
моменту належного виконання сторонами
своїх зобов'язань, не відповідає
положенням ст. 530 ЦК України, так як
визначення строку виконання
зобов'язання у такій спосіб не
відповідає засадам цивільного
законодавства.

Частина 1 ст. 10 ЦПК України встановлює,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

З огляду на те, що позивач не довів
належними доказами те, на який строк
між ним та відповідачем було укладено
кредитний договір від 26.10.2007 року, тобто
коли мав настати кінцевий строк
виконання зобов'язання, а судовим
наказом Сарненського районного суду
від 09 вересня 2008 року заява ПАТ КБ
„ПриватБанк" про стягнення із ОСОБА_2
заборгованості за вказаним кредитним
договором була задоволена повністю і
його невиконання останньою, не є
підставою для пред'явлення ПАТ КБ
„ПриватБанк" нового позову із тих же
самих підстав, тому суд першої
інстанції, на переконання колегії
суддів, обґрунтовано відмовив
позивачу у задоволенні його позовних
вимог.

У зв'язку із викладеним, рішення
Сарненського районного суду від 19
березня 2014 року підлягає залишенню без
змін, як ухвалене із додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку „ПриватБанк" відхилити.

Рішення Сарненського районного суду
від 19 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають право оскаржити
ухвалу апеляційного суду та рішення
суду першої інстанції до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили ухвали апеляційної інстанції.

Головуючий
Григоренко М.П.

Судді :
Демянчук С.В.

Максимчук З.М.