У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Касьяна О.П., Кафідової О.В., Коротуна
В.М., розглянувши у попередньому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції в м.
Києві, ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про
виключення з опису та звільнення з-під
арешту майна, за касаційною скаргою
представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 24 вересня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 26 лютого
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із указаним позовом, в
обґрунтування якого зазначила, що на
квартиру АДРЕСА_1, яка була придбана
ОСОБА_5 під час перебування у шлюбі з
нею, накладено арешт та передано на
реалізацію, на підставі виконавчого
провадження про стягнення з останнього
на користь ОСОБА_6 суми борги. Вважає, що
такими діями були порушені її права,
оскільки Ѕ частина квартири належить
їй на праві спільної сумісної
власності, а вона не є боржником по
виконавчому провадженню.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 24 вересня 2013 року, яке
залишено без змін ухвалою апеляційного
суду м. Києва від 26 лютого 2014 року,
позов задоволено, виключено з опису та
звільнено з під арешту Ѕ частину
квартири АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 24 вересня 2013
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 26 лютого 2014 року, посилаючись
на неправильне застосування судами
норм матеріального та порушення норм
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про відхилення касаційної скарги та
залишення без змін рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 24 вересня 2013 року та ухвали
апеляційного суду м. Києва від 26 лютого
2014 року, оскільки судові рішення
законні та обґрунтовані.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм процессуального права, яке
призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_6 -
ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 24 вересня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26
лютого 2014 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.П.
Касьян

О.В. Кафідова

В.М. Коротун