Придніпровський районний суд
Справа № 711/131/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

26 травня 2014 року
Придніпровський районний суд м.
Черкаси в складі:

головуючого - судді
Демчика Р.В.

при секретарях
Гладун В.О., Криштоф Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

встановив:

4 лютого 2010 року між сторонами був
укладений договір позики, відповідно
до якого ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 57500 грн.,
а ОСОБА_2 зобов'язався повернути
вказану суму до 1 січня 2011 року.

Позивач, посилаючись на те, що
відповідач у встановлений договором
позики строк грошові кошти йому не
повернув а в подальшому ухиляється від
виконання своїх зобов'язань за
договорами позики, звернувся в суд з
позовом про стягнення з відповідача
боргу в сумі 57500 грн., та судових витрат.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав, просив їх
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні проти задоволення
позову заперечували посилаючись на те,
що жодного письмового доказу укладення
договору позики у відповідності до
умов законодавства суду не подано.
Надана розписка не відповідає вимогам
ст. 1046 ЦК України, оскільки з неї не
вбачається що саме позивач надав в
позику саме відповідачу грошові кошти.
Сам позов виник на фоні неприязних
стосунків між позивачем та
відповідачем. При цьому коштів
відповідач не отримував.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

Як вбачається з розписки від 4 лютого 2010
року, ОСОБА_2 взяв в борг у ОСОБА_1 57500
грн. і зобов'язався повернути до 1 січня
2011 року. Повернення гарантує рухомим та
нерухомим майном.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі,
визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Докази про те, що відповідач повернув
суму позики він суду не надав.

Заборгованість відповідача перед
позивачем за договорами позики від 4
лютого 2010 року становить 57500 грн.

У відповідності до ст.ст. 10,60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень.

Відповідачем в судовому засіданні не
доведений той факт, що він не отримував
грошові кошти від позивача та не писав
розписку про отримання позики.

Відповідно квитанції від 14 січня 2014
року позивачем сплачено 575 грн.
судового збору.

Вказані витрати у відповідності до ст.
88 ЦПК України підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 1046, 1048 1049, ЦК України,
ст.ст. 10, 14, 88, 212, 213, ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість за договором позики в
сумі 57500 грн., судовий збір в сумі 575 грн.,
а всього 58075 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Черкаської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Головуючий:

Повний текст рішення суду
виготовлено 29 травня 2014 року

Головуючий Р. В. Демчик