Справа № 444/2792/13
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/356/14
Доповідач в 2-й інстанції:
Монастирецький Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого -
судді Монастирецького Д.І.,

суддів: Мацея М.М.,
Тропак О.В.,

секретаря Дідуся
О.Р.,

з участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Жовківського районного суду
Львівської області від 01 жовтня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про стягнення аліментів на дитину, -

в с т а н
о в и л а:

12 вересня 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3
аліментів на утримання їх спільної
неповнолітньої дитини. Свої позовні
вимоги мотивує тим, що вона із
відповідачем з 09.09.2004 року по 31 серпня
2010 року перебувала у зареєстрованому
шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_4, яка
народилася ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач
ухиляється від утримання дитини,
матеріальної допомоги не надає, а тому
просила стягувати з нього аліменти в її
користь на утримання дитини в розмірі
50% заробітної плати до повноліття
дитини. В судовому засіданні ОСОБА_2
позовні вимоги змінила та просила
стягувати з відповідача аліменти в її
користь на неповнолітню доньку у
твердій грошовій сумі - в розмірі по 400
грн. на місяць. Крім того пояснила, що
відповідач інтересами дитини не
цікавиться, не допомагає, майна у
власності вона не має.

Оскаржуваним рішенням позов
задоволено.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, народився, проживає та
зареєстрований АДРЕСА_1, не працює,
паспорт НОМЕР_5, ІПН НОМЕР_2, аліменти на
утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
та стягувати такі в користь її матері
ОСОБА_2, народилася м. Прилуки,
Чернігівської області, проживає та
зареєстрована АДРЕСА_2, не працює,
паспорт НОМЕР_6, ІПН НОМЕР_4 - у твердій
грошовій сумі, в розмірі по 400 грн. 00 коп.
(чотириста грн. 00 коп.) щомісячно,
починаючи з 12 вересня 2013 року і до
досягнення дитиною повноліття. Розмір
аліментів стягуваний у твердій
грошовій сумі підлягає індексації
відповідно до закону.

Допущено негайне виконання рішення
суду в межах суми платежу за один
місяць.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
народився, проживає та зареєстрований
АДРЕСА_1, не працює, паспорт НОМЕР_5, ІПН
НОМЕР_2 - 229,40 грн. судового збору в дохід
держави.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2, яка
зазначає, що відповідач не надавав
жодних коштів на утримання дитини, а
також приховав від суду факт щоденного
перебування за кордоном (Республіка
Польща), де в день має заробіток, який
приблизно становить суму призначених
судом аліментів. Стверджує, що із
запереченням відповідача вона
ознайомилась в судовому засіданні, що
позбавило її можливості підготуватись
для належного пояснення. Просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким стягувати з відповідача
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, в її користь
аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно на
утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_3 повідомлений належним чином,
про що свідчить повідомлення про
вручення йому рекомендованого
поштового відправлення (а.с. 33), в судове
засідання апеляційної інстанції не
з'явився, причину своєї неявки суду не
повідомив, матеріалів справи достатньо
для розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи,
межі та доводи скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити.

Відповідно до статей 3, 21, 24, Конституції
України, всі громадяни є рівними у
своїх правах, усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
цих прав.

Частиною 1 ст. 292 ЦПК України
передбачено, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, а також
особи, які не брали участі у справі,
якщо суд вирішив питання про їх права
та обов'язки, мають право оскаржити в
апеляційному порядку рішення суду
першої інстанції повністю або
частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції. Апеляційний
суд досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку, або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Згідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів (ст.
57 ЦПК України).

За загальними положеннями ЦПК України
обов'язок суду під час ухвалення
рішення вирішити, чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги позивача та якими доказами вони
підтверджуються; перевірити наявність
чи відсутність певних обставин за
допомогою доказів шляхом їх оцінки;
оцінити подані сторонами докази та
дійти висновку про наявність або
відсутність певних юридичних фактів.

Таким чином, рішення є законним тоді,
коли суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно з нормами матеріального права,
що підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а також правильно
витлумачив ці норми.

Колегія суддів приходить до
переконання, що дане рішення суду
відповідає зазначеним вимогам закону.

Згідно ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Частиною першою статті 184 СК України
передбачено, що якщо платник аліментів
має нерегулярний, мінливий дохід,
частину доходу одержує в натурі, а
також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Судом встановлено, що відповідач є
батьком неповнолітньої дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, працездатний, однак в
даний час офіційно не працює. Дитина
проживає з матір'ю - позивачкою по
справі та перебуває на її утриманні,
коштів на утримання дитини відповідач
не надає.

Задовольняючи позов, районний суд
вірно керувався ст. 182 СК України, тобто
врахував стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, матері і платника
аліментів та інші обставини справи.

Посилання позивачки у скарзі, як на
підставу скасування рішення районного
суду, на те, що відповідач приховав від
суду факт щоденного перебування за
кордоном (Республіка Польща), де в день
має заробіток, який приблизно
становить суму призначених судом
аліментів, а тому з нього слід
стягувати аліменти на дочку по 600 грн.
щомісячно, не заслуговують на увагу,
виходячи з наступного.

Право визначення підстав і предмета
позову належить позивачеві (ст. ст. 3, 10,
31 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб
в межах заявлених ними вимог. Частина 2
даної статті ЦПК України передбачає, що
особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Як вбачається з матеріалів даної
цивільної справи та перевірених
доказів, в судовому засіданні
районного суду ОСОБА_2 позовні вимоги
змінила та просила стягувати з
відповідача аліменти в її користь на
неповнолітню доньку у твердій грошовій
сумі в розмірі по 400 грн. на місяць.

За таких обставин, суд першої інстанції
ухвалив правильне та законне рішення -
в межах заявлених вимог.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено,
що розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них, та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом, -
що не позбавляє позивачку права за
наявності вказаних підстав звернутись
до суду з таким позовом.

Будь яких інших належних та допустимих
доказів для спростування рішення суду
першої інстанції, передбачених
статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали
доказове значення та заслуговували на
увагу, чи порушень норм процесуального
права, які можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення,
відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України,
апелянтом не представлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Розглядаючи спір, колегія суддів
вважає, що районний суд правильно
дослідив і оцінив обставини у справі,
подані сторонами докази та вірно
визначив характер спірних
правовідносин.

Рішення відповідає вимогам закону і
зібраним по справі доказам, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, тому підстав для її
задоволення немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305 ч. 2, 307 ч. 1 п. 1,
308, 313, 314 ч. 1 п. 1, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а
л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовківського районного суду
Львівської області від 01 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий:
Монастирецький Д.І.

Судді:
Мацей М.М.

Тропак О.В.