Ухвала

іменем україни

2 червня 2014 року

м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Євтушенко О.І.,
розглянувши касаційну скаргу
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк»,
подану представником - Шулікою Аліною
Володимирівною, на рішення
Запорізького районного суду
Запорізької області від 6 березня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 10 квітня 2014
року,

в справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

в с т а н о в и в:

Рішенням Запорізького районного суду
Запорізької області від 6 березня 2014
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою апеляційного
суду Запорізької області від 10 квітня
2014 року рішення Запорізького районного
суду Запорізької області від 6 березня
2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ПАТ КБ
«ПриватБанк» - Шуліка А.В. просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити, мотивуючи свої
вимоги неправильним застосуванням
судами норм матеріального права та
порушенням норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження
слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні судів першої та
апеляційної інстанції чи відкинуті
ними, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу та про перевагу
одних доказів над іншими.

Судові рішення
попередніх інстанцій ухвалені у
відповідності до вимог матеріального
та процесуального права, оскільки суди
вірно встановили, що оскільки
укладеним договором передбачено
строки виконання боржником чергових
місячних платежів, то відповідно до
вимог ч. 5 ст. 261 ЦК України, у разі
невиконання боржником таких
зобов'язань, право вимоги до нього про
повернення боргу у позивача виникло з
часу, коли відповідач повинен був
зробити останній платіж, а саме: з 30
серпня 2012 року, тому саме з цього часу
повинна обчислюватись позовна
давність, передбачена ст.ст. 256, 257, 258 ЦК
України.

Норма ч. 1 ст. 264 ЦК України встановлює,
що перебіг позовної давності
переривається вчиненням боржником дій,
що свідчать про визнання ним свого
боргу або іншого обов'язку.

Таким чином, з
матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,
у разі якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328
ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк», поданою
представником - Шулікою Аліною
Володимирівною, на рішення
Запорізького районного суду
Запорізької області від 6 березня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 10 квітня 2014
року в справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, відмовити.

Копію ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ разом із доданими
до касаційної скарги матеріалами
направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ:
О.І. Євтушенко