У х в а л а

іменем україни

9 квітня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ у
складі:

Гулька Б.І. Луспеника Д.Д.
Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Державного підприємства спеціального
зв'язку, треті особи: територіальна
державна інспекція з питань праці у
Тернопільській області,
Тернопільський обласний центр
медико-соціальної експертизи,
заступник головного лікаря з
експертизи тимчасової
непрацездатності Кравчук М.Є.,
про відшкодування шкоди за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 6 листопада
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Тернопільської області від 24 грудня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із указаним позовом, посилаючись
на те, що з 3 березня 1997 року він
працював у відповідача на посаді
фельд'єгеря. У 2000 році йому було
встановлено третю групу інвалідності,
а у травні 2012 року першу групу
інвалідності. 11 травня 2012 року
його було звільнено з роботи на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у
зв'язку з невідповідністю виконуваній
роботі за станом здоров'я. Вважав, що
різке погіршення його здоров'я
пов'язано з протиправними діями
адміністрації підприємства, так як
створений для нього режим роботи і
умови праці (він був змушений працювати
за два робочих місця і позбавлений
необхідного відпочинку) суперечили
рекомендаціям, викладеним у акті
огляду медико-соціальної комісії (далі
- МСЕК) від 15 травня 2009 року, за яким йому
протипоказана робота, пов'язана із
фізичним напруженням, довготривалою
ходою, дією токсичних речовин.
Неправомірними діями відповідача йому
також було завдано моральної шкоди.

У зв'язку з цим позивач просив суд
стягнути з відповідача на його користь
середньомісячний заробіток (дохід),
втрачений внаслідок каліцтва або
іншого ушкодження здоров'я у розмірі 196
920 грн та 100 тис. грн на відшкодування
моральної шкоди.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 6 листопада 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Тернопільської
області від 24 грудня 2013 року, у
задоволенні позову ОСОБА_4
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позов у повному
обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
на підставі доказів, поданих сторонами,
що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК
України), дійшли до правильного
висновку про те, що режим та умови праці
позивача не знаходились у причинному
зв'язку із погіршенням його стану
здоров'я, а рекомендації МСЕК
роботодавець повністю виконував.

Отже, позивач не довів наявність
складових для відповідальності
відповідача.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що судові рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи касаційної скарги цих
висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись
положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити касаційну скаргу і залишити
судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 6 листопада 2013 року та
ухвалу апеляційного суду
Тернопільської області від 24 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Б.І. Гулько

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта