У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Кафідова О.В., розглянувши
касаційну скаргу Галицького відділу
Державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції на ухвалу апеляційного суду
Львівської області від 06 березня
2014 року у справі за поданням начальника
Галицького відділу Державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції Бойка О.В.
про звернення стягнення з ОСОБА_3 в
порядку ст. 53 Закону України «Про
виконавче провадження»,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Залізничного районного суду м.
Львова від 13 липня 2010
року подання начальника Галицького
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Бойка О.В., задоволено.

Звернено стягнення в сумі 2 571 128 грн 06
коп. з ОСОБА_3 з метою погашення
заборгованості, що склалася у
кредитної спілки «Християнська
злагода» перед фізичними та юридичними
особами.

Ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 06 березня 2014 року
ухвалу суду першої інстанції скасовано
та постановлено нову ухвалу, якою у
задоволенні подання начальника
Галицького відділу Державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції Бойка О.В.
відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати ухвалу апеляційного суду
Львівської області від 06 березня 2014
року, залишити в силі ухвалу суду
першої інстанції, мотивуючи свою
вимогу неправильним застосуванням
судом норм матеріального та порушенням
норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції,
постановляючи оскаржувану ухвалу,
правильно встановив характер
правовідносин сторін у справі та
застосував до цих правовідносин норми
матеріального права, які їх регулюють,
і вирішив справу з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваної ухвали не дають підстав
для висновку, що судом апеляційної
інстанції при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судових
рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою Галицького відділу
Державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції на ухвалу апеляційного суду
Львівської області від 06 березня
2014 року у справі за поданням начальника
Галицького відділу Державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції Бойка О.В.
про звернення стягнення з ОСОБА_3 в
порядку ст. 53 Закону України «Про
виконавче провадження», відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги
матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.В. Кафідова