У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової палати
у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

суддів: Лесько А.О., Луспеника Д.Д., Хопти
С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом приватного
підприємства «ОСНА» до ОСОБА_1, третя
особа - Роменська міська рада про
зобов'язання відповідача усунути
перешкоди у користуванні нежитловим
приміщенням, та за зустрічним позовом
ОСОБА_1 до приватного підприємства
«ОСНА», комунального підприємства
Роменської міської ради «Роменське
МБТІ», треті особи: Роменська міська
рада, Управління Держземагенства у
Роменському районі про визнання
недійсним свідоцтва про право
власності на гаражі і договору оренди
землі та визнання права власності на
гараж, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 06 грудня
2013 року та ухвалу апеляційного
суду Сумської області від 19 лютого 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року приватне підприємство
«ОСНА» звернулося до суду з вказаним
позовом, посилаючись на те, що 17 лютого
1997 року на підставі рішення Роменської
міської ради від 25 грудня 1996 року № 423
отримало державний акт на право
постійного користування земельною
ділянкою площею 0,25 га, яка розташована
по АДРЕСА_1, для будівництва та
експлуатації будівель і споруд. 27 липня
2012 року ПП «Осна», як орендар, уклало
договір оренди землі з Роменською
міською радою, на підставі рішення 23
сесії 6 скликання Роменської
міської ради від 25 травня 2012 року
строком на 5 років, договір
зареєстровано в управлінні
Держкомзему у м. Ромни. На підставі
даного договору оренди землі
підприємство щорічно сплачує
передбачену п. 9 договору орендну плату
за земельну ділянку площею 0,2223 га у
розмірі 4% нормативної грошової оцінки,
що складає 8 206 грн. 40 коп. у рік. 28
вересня 2001 року ПП «Осна» на підставі
рішення виконавчого комітету
Роменської міської ради № 353
від 26 вересня 2001 року отримало
свідоцтво про право власності на
37 гаражів, розташованих по
АДРЕСА_1, у тому числі і на гараж №
НОМЕР_1. Відповідно до технічного
паспорта на гараж № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1
площа спірного цегляного гаража №
НОМЕР_1 з оглядовою ямою та погребом
складає 21,5 кв.м. 28 вересня 2001 року ДКП
«Роменське МБТІ» проведено державну
реєстрацію гаражів, про що зроблено
реєстраційний напис на
правоустановлювальному документі.
Відповідачка протиправно заволоділа
земельною ділянкою належною
територіальній громаді м. Ромни, площею
22 кв.м, яка з лютого 1997 року перебуває в
оренді ПП «Осна», а також гаражем
№ НОМЕР_1 площею 21,5 кв.м, та на
протязі з 2010 року використовує їх у
своїх особистих інтересах, у
результаті чого підприємство несе
матеріальні збитки у значних розмірах.
Добровільно звільнити незаконно
займаний спірний гараж або ж укласти з
ПП «Осна» договір оренди чи договір
купівлі-продажу відповідачка не бажає,
тому позивач просив суд зобов'язати її
усунути перешкоди у користуванні
спірним гаражем.

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з зустрічною позовною заявою,
посилаючись на те, що гараж № НОМЕР_1, на
який претендує ПП «Осна», є її
особистою власністю, побудованою нею
особисто та членами її сім'ї. Приблизно
у 2008 році всі власники-забудовники
особистих приватних гаражів ставили
питання перед адміністрацією про
узаконення їх будівництва, та Острішко
Н.В. - директор ПП «Осна» пообіцяла це
зробити. У квітні 2013 року позивачці
прийшло звернення про звільнення
гаражу до 28 квітня 2013 року, оскільки він
є власністю ПП «Осна». Крім того,
Острішко Н.В. пропонувала оформити
договір купівлі-продажу гаражу за 27
тис. грн. Вважає, що керівництво ПП
«Осна» вчинило відносно її гаражу
шахрайські дії, шляхом обману
посадових осіб Роменського МБТІ,
виконавчого комітету Роменської ради і
управління земельних ресурсів. У
зв'язку з цим просила суд визнати
свідоцтво про право власності ПП Осна
на гаражі по АДРЕСА_1,
видане на підставі рішення № 353 від
26 вересня 2001 року виконавчим
комітетом Роменської міської ради та
договір оренди землі від 27 липня 2012
року недійсними, визнати за нею право
власності на спірний гараж.

Рішенням Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 06 грудня
2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Сумської
області від 19 лютого 2014 року,
первісний позов задоволено частково.
Зобов'язано ОСОБА_1 усунути
перешкоди у користуванні ПП «Осна»
нежитловим приміщенням - гаражем №
НОМЕР_1, загальною площею 21,5 кв.м,
розташованим на орендованій земельній
ділянці за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
його звільнення. В іншій частині
позовних вимог ПП «Осна» - відмовлено. У
задоволенні зустрічного позову
відмовлено. Вирішено питання судового
збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати вказані судові рішення,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
та направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, доводи скарги про порушення норм
матеріального і процесуального права
безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення касаційної скарги і
залишення оскаржуваних судових рішень
без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК
України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 06 грудня
2013 року та ухвалу апеляційного
суду Сумської області від 19 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
А.О. Лесько

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта