Справа 237/1901/14-ц
Номер провадження 2/237/1079/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2014 року
м. Мар'їнка

Мар'їнський районний суд Донецької
області в складі

головуючого судді
Пономарьова О.П.

при секретарі
Лахно Т.Г.

розглянувши в залі суду м. Мар'їнка
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
права власності,-

В С Т А Н О
В И В :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись
до Мар'їнського районного суду
Донецької області з вказаною позовною
заявою, в якій просять визнати за ними
право спільної сумісної власності на
лінію електропостачання
відпочивального комплексу разом з
бетонним майданчиком розміром 9,60 м. х
11,10 м., розташованої на території між
Іллінською греблею та водоносним
каналом в м. Курахове Мар'їнського
району Донецької області.

Вимоги позовної заяви обґрунтовані
тим, що в вересні 2013 року позивачі
домовились з відповідачем ОСОБА_3 про
купівлі у нього лінії
електропостачання відпочиваючого
комплексу разом з бетонним майданчиком
розміром 9,60 м. х 11,10 м., розташованої на
території між Іллінською греблею та
водоносним каналом в м. Курахове
Мар'їнського району Донецької області.
На підтвердження намірів про
купівлю-продаж у вересні 2013 року між
позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
відповідачем ОСОБА_3, відбулась
передача обумовленої між ними суми
коштів. Укласти договір
купівлі-продажу та посвідчити його
нотаріально в той же день, сторони не
мали можливості у зв'язку із
необхідністю отримання численних
документів для оформлення угоди.
Відповідач ОСОБА_3 передав позивачам
всі необхідні документи, які
підтверджують його право власності на
лінію електропостачання
відпочиваючого комплексу разом з
бетонним майданчиком. До теперішнього
часу договір між сторонами у справі у
нотаріуса не укладено, що позбавляє
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права реалізувати
свої права власника. Вищенаведене
зумовило ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернутись
до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явився, натомість в порядку ч.2 ст. 158
ЦПК України, надіслав на адресу суду
письмове клопотання про розгляд справи
в його відсутність, при чому позовні
вимоги підтримані.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явився, натомість в порядку ч.2 ст. 158
ЦПК України, надіслав на адресу суду
письмове клопотання про розгляд справи
в його відсутність, при чому позовні
вимоги підтримані.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
також не з'явився, натомість спрямував
на адресу суду письмове клопотання про
розгляд цивільної справи у його
відсутність. З позовними вимогами
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відповідач згодний в
повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовна заява
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
права власності підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд, за наявності для того
законних підстав, ухвалює рішення про
задоволення позову.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання.

Згідно ст.219 ЦК України у разі
недодержання вимоги закону про
нотаріальне посвідчення
одностороннього правочину такий
правочин є нікчемним.

Згідно ст. 220 ч.2 ЦК України якщо сторони
домовилися щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Згідно ст.316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Згідно ст.328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Згідно ст.334 ЦК України право власності
на майно за договором, який підлягає
нотаріальному посвідченню, виникає у
набувача з моменту такого
посвідчення або з моменту набрання
законної сили рішенням суду про
визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно ст.655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно ст.656 ЦК України предметом
договору купівлі-продажу може бути
товар, який є у продавця на момент
укладення договору або буде створений
(придбаний, набутий) продавцем у
майбутньому.

Як вбачається з матеріалів справи, між
сторонами дійсно був укладений договір
купівлі-продажу лінії
електропостачання відпочиваючого
комплексу разом з бетонним майданчиком
розміром 9,60 м. х 11,10 м., розташованої на
території між Іллінською греблею та
водоносним каналом в м. Курахове
Мар'їнського району Донецької області
та відбулось повне виконання договору.

Наведене свідчить про обґрунтованість
позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2

На підставі ст.ст.15, 219, 220 ч.2, 316, 328, 334, 392,
655, 656 ЦК України, керуючись ст. ст. 174, 209,
212-215, ЦПК України, суд -

В И
Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визнання права власності
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право
спільної сумісної власності на лінію
електропостачання відпочивального
комплексу разом з бетонним майданчиком
розміром 9,60 м. х 11,10 м., розташованої на
території між Іллінською греблею та
водоносним каналом в м. Курахове
Мар'їнського району Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Донецької області через Мар'їнський
районний суд Донецької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
О.П. Пономарьов

Дата документу 06.05.2014