Справа № 437/854/13-ц
Провадження № 2/437/1269/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року
Ленінський районний суд м. Луганська в
складі:

головуючого судді:
Кравченко Н.О.,

при секретарі:
Савченко Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луганську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до
Міського комунального підприємства
«Центржилком» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, суд,

ВСТАНОВИВ:

20.01.2014р. до Ленінського районного суду
м. Луганська надійшла позовна заява
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Міського
комунального підприємства
«Центржилком» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, в
обґрунтування якої позивачі зазначили,
що 11.11.2013р. о 12-30год. квартиру ОСОБА_1 за
адресою: АДРЕСА_1, було залито гарячою
водою з системи централізованого
опалення, внаслідок залишення у
відкритому стані працівниками
відповідача крану на горищі будинку.
Залиття квартири тривало значний час,
оскільки працівники відповідача не
відразу відреагували на неодноразові
повідомлення позивачки про аварію та
змогли перекрити кран лише о 16-20год.
Внаслідок вищевказаного залиття була
пошкоджена належна першій позивачці
квартира, вартість відновлювального
ремонту якої вона оцінює в 4173,73грн.
Посилаючись на вищевказані обставини
та зазначаючи про те, що відповідач
ухиляється від добровільного
відшкодування завданої шкоди позивачі
просили суд стягнути у якості
відшкодування завданої матеріальної
шкоди вартість відновлювального
ремонту квартири в сумі 4173,73грн. Крім
того, зазначаючи про те, що внаслідок
протиправних дій відповідача квартира
ОСОБА_1 заливалась вже неодноразово,
про що вона повідомляла позивача та
вказані порушення майнових прав
завдали їй душевних страждань,
позивачі просили суд стягнути з
відповідача на користь ОСОБА_1
відшкодування завданої моральної
шкоди в сумі 19284,50грн.

В судовому засіданні позивачі
заявлений ними позов підтримали та
просили суд задовольнити його у
повному обсязі з вищенаведених
підстав.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти заявленого позову
заперечував посилаючись на те, що факт
залиття квартири позивачки в
передбаченому законом порядку
встановлений та задокументований не
був, акт-претензія не складався,
оскільки позивачка не впустила
представника відповідача до своєї
квартири. Доступ до горищного
приміщення є вільним; кран на
повітрозбірнику був зірваний
невстановленими особами та був
замінений відповідачем. Причетність
працівників МКП «Центржилком» до
залиття квартири позивачки
представник відповідача заперечив та
вказав, що ймовірніше всього залиття
квартири сталося через спробу
позивачки самостійно прибрати
повітряну пробку в системі опалення та
пошкодження нею вентиля на
повітрозбірнику. Посилаючись на
вищевказані обставини, представник
відповідача просив суд відмовити в
задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
повному обсязі за необґрунтованістю.

Вислухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи в їх
сукупності суд дійшов висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до
Міського комунального підприємства
«Центржилком» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належить позивачці ОСОБА_1 на підставі
договору купівлі-продажу від 09.08.2003р.
(а.с. 14).

Вказана квартира згідно до технічного
паспорту знаходиться на третьому
поверсі будинку триповерхового
будинку (а.с. 16-17).

Відповідач МКП «Центржилком» є
виконавцем комунальних послуг з
утримання будинку, в якому знаходиться
квартира позивачки та несе
відповідальність за належний стан
внутрішньобудинкових інженерних
мереж, у тому числі системи опалення та
відповідає за наслідки, які настали
через незадовільний стан інжирних
мереж.

Позивачка неодноразово зверталась на
адресу відповідача починаючи з 2008р. з
приводу незадовільної роботи системи
опалення, протікання даху будинку та
затоплення її квартири з водою з
системи опалення, про що в матеріалах
справи маються копії її заяв з
відмітками про отримання відповідача
(а.с. 21-30).

На звернення позивачки за фактом
залиття її квартири від 11.11.13.
відповідач своїм листом № 5322 від 16.12.13.
та № 3507 від 21.11.13. повідомив позивачку
про те, що обстеження її квартири не
виявилось можливим через відсутність
позиваки вдома, про що було складено
акт від 05.12.13. (а.с. 31-32).

Вирішуючи питання щодо
обґрунтованості заявлених вимог суд
виходить з наступного.

Згідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Правовідносини між позивачами, як
споживачами комунальних послуг з
утримання будинку та відповідачем, як
виконавцем цих послуг, врегульовані
положеннями Закону України «Про
житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 18 Закону України №
1875-ІV, у разі порушення виконавцем умов
договору споживач має право викликати
його представника для складення та
підписання акта-претензії споживача, в
якому зазначаються строки, види,
показники порушень тощо.

Представник виконавця повинен
з'явитися на виклик споживача не
пізніше строку, визначеного договором.

Акт-претензія складається споживачем
та представником виконавця і
скріплюється їхніми підписами. У разі
неприбуття представника виконавця в
погоджений умовами договору строк або
необґрунтованої відмови від
підписання акта-претензії він
вважається дійсним, якщо його
підписали не менш як два споживачі.

З врахуванням вищевказаного, належним
доказом у розумінні ч. 2 ст. 59 ЦПК
України факту неналежної якості
комунальних послуг може бути
акт-претензія, в якому мають бути
відображені відповідні факти.

Як встановлено в судовому засіданні,
акт-претензія ні відповідачами, ні
іншими мешканцями будинку у
встановленому ст. 18 Закону України №
1875-ІV порядку не складався та на адресу
позивача не надсилався.

Крім того, згідно до абз. 2 п. 2.3.6 Правил
утримання будинків та прибудинкових
територій, затверджених Постановою, у
разі залиття, аварії квартир
складається відповідний акт згідно з
додаток № 4 до цих Правил, а саме, акт
про залиття, аварію, що трапилась на
системі центрального опалення,
гарячого водопостачання (або холодного
водопостачання), який складається
комісією в складі майстра технічної
дільниці, майстра ремонтної дільниці,
слюсаря-сантехніка (слюсаря-електрика),
представників організації, яка
відповідно до укладеної угоди
обслуговує внутрішньобудинкові
системи опалення та гарячого
водопостачання, представника власника
будинку, будинкового комітету та має
містити висновки про причини залиття
або аварії.

Зазначений акт за фактом залиття
квартири позивачки відповідачем та
позивачкою не складався.

За вказаних обставин суд не має підстав
розглядати надані позивачкою
матеріали, як достатні докази факту
неналежного надання позивачем
житлово-комунальних послуг щодо
утримання будинку та
внутрішньобудинкових мереж, а також
причетності робітників відповідача до
залиття її квартири та наявність
причинно-наслідкового зв'язку між
залиттям та їх діями.

Також суд звертає увагу на відсутність
належних та допустимих доказів
існування у позивачки матеріальної
шкоди, у вигляді пошкоджень квартири та
визначення вартості її
відновлювального ремонту, які
встановлюються за наслідками
будівельно-технічної експертизи або
дослідження. Висновків вказаного
дослідження позивачами суду не надано,
клопотання про призначення
будівельно-технічної експертизи з
метою визначення вартості
відновлювального ремонту квартири
позивачки та суми завданої шкоди
позивачі не заявляли, у зв'язку з чим
суд не може розглядати наведений
позивачами розрахунок (а.с. 8-11), як
належний доказ розміру завданої їм
шкоди.

З огляду на все вищевказане та
приймаючи до уваги відсутність в
матеріалах справи належних та
допустимих доказів існування завданої
ОСОБА_1 матеріальної та моральної
шкоди, а також відсутність доказів
причетності відповідача до залиття
квартири позивачки, суд визнає позовні
вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Міського
комунального підприємства
«Центржилком» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 14, 58-60, 212, 214-215, 218 ЦПК України,
СУД,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 до Міського комунального
підприємства «Центржилком» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди відмовити в повному
обсязі за необґрунтованістю.

Судові витрати віднести за рахунок
позивачів.

Вступна та резолютивна частини рішення
ухвалено в нарадчій кімнаті та
проголошено 03.04.2014 року.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Луганської області
через Ленінський районний суд м.
Луганська протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ
Н.О. Кравченко