АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22ц/790/1138/14
Головуючий І інстанції -
Категорія: відшкодування шкоди
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого-судді: Костенко Т.М.

суддів: Гальянової
І.Г., Колтунової А.І.

при секретарі Старіковій К.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Ленінського районного суду м.
Харкова від 05 грудня 2013 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, треті особи -
Комунальне підприємство
«Жилкомсервіс», Акціонерна компанія
«Харківобленерго», Головне управління
МНС України в Харківській області, -

в с т а н о в и л а

Позивач звернувся у листопаді 2013 року
до суду з позовом про стягнення з
відповідача відшкодування
матеріальної шкоди 7 000 грн. і моральної
шкоди 10 000 грн., посилаючись на те, що 25
вересня 2011 року в квартирі відповідача
з вини останнього, який порушив правила
технічної експлуатації
електроустановок, виникла пожежа,
внаслідок якої в його - позивача -
квартирі пошкоджено пластикову
обшивку стелі, дверей в ванній кімнаті,
згорів блок сигналізації, світильники.
Вартість відновлювального ремонту
становить 7000 грн. Позовні вимоги в
частині відшкодування моральної шкоди
обґрунтовує тим, що він зазнав душевних
страждань, які мали вплив на його
здоров'я, крім того, відповідач ввів
його в оману стосовно причини пожежі,
що стало для нього моральним стресом.
Зазначає, що разом з відповідачем він
пред'являв позов до КП «Жилкомсервіс»
про відшкодування шкоди, однак
відповідно до висновку комплексної
судової електротехнічної та
товарознавчої експертизи від 17 червня
2013 року та акту про пожежу від 26 вересня
2011 року причиною пожежі стало
порушення відповідачем правил
технічної експлуатації
електроустановок.

В судовому засіданні представники
позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позов
підтримали. Пояснили, що пожежа сталася
з вини відповідача, який, знаючи про те,
що йому постачається електроенергія у
необхідних обсягах відповідно до
потужності 1,3 кВт, перевищив кількість
установок на передбачену потужність.
Крім того, він всупереч діючим нормам
розташував щиток в ніші вентиляційного
каналу. Представники позивача
вважають, що матеріали цивільної
справи за позовом сторін до КП
«Жилкомсервіс» містять достатньо
доказів наявності вини відповідача у
виникненні пожежі та розміру
заподіяної шкоди.

Представник відповідача, ОСОБА_6, у
судовому засіданні проти позову
заперечувала, подала письмові
заперечення, в яких зазначила, що
відсутні підстави для стягнення з
відповідача матеріальної та моральної
шкоди. Вважає, що позивачем не надано
доказів наявності протиправних дій
відповідача, його вини у виникненні
пожежі та заподіянні шкоди позивачу, не
обґрунтовані вимоги і про розмір
матеріальної та моральної шкоди.
Вказує на те, що висновком експертизи
не встановлено ніяких протиправних дій
відповідача, які б стали причиною
пожежі, а актом про пожежу встановлена
лише ймовірна причина пожежі, однак не
зазначено, що вона пов'язана з діями
відповідача.

Представники третіх осіб при ухваленні
рішення присутніми не були.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Харкова від 05 грудня 2013 року у
задоволенні позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись із зазначеним
рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій посилається на
незаконність судового рішення, вважає,
що судом порушені норми матеріального
та процесуального права, невірно дана
оцінка обставинам справи, що призвело
до невірного вирішення справи по суті.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, які
з'явились у судове засідання,
дослідивши матеріали справи, вважає
апеляційну скаргу такою, що не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.11 та ч.1 ст.303 ЦПК
України суд першої інстанції розглядає
цивільні справи в межах заявлених
вимог, а апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Як встановлено в суді першої інстанції,
підтверджено наявними у справі
доказами та не заперечується
сторонами, що 25 вересня 2011 року в
квартирі АДРЕСА_1, що на праві власності
належить відповідачу ОСОБА_3,
виникла пожежа, в результаті якої
постраждало майно останнього та
позивача ОСОБА_2

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем ОСОБА_2 не надано
суду належних та допустимих доказів
неправомірності дій відповідача, а
також наявності безпосереднього
зв'язку між діями відповідача та
заподіянням шкоди.

Судова колегія погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, раніше
Ленінським районним судом м. Харкова
розглядалася цивільна справа за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
КП «Жилкомсервіс», АК
Харківобленерго» про відшкодування
майнової шкоди (№ 2-591/2012). В
подальшому зазначений позов було
залишено без розгляду, однак в рамках
розгляду вищезазначеної справи було
проведено ряд експертиз з метою
встановлення причин виникнення пожежі
25 вересня 2011 року, осіб, винних у
виникненні пожежі та розміру
заподіяної пожежею шкоди.

Відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 6177
від 27.07.2012, проведеною ХНДІСЕ ім.
Бокаріуса, вірогідний розмір
матеріальних збитків, що було завданий
ОСОБА_2 в квартирі №47 внаслідок пожежі
з урахуванням ПДВ 20% становить 262 грн.
(а.с. 151-169 справи № 2-591/2012).

Відповідно до висновку комплексної
судової електротехнічної та
товарознавчої експертизи № 1564/1595 від
17.06.2013, проведеною ХНДІСЕ ім. Бокаріуса,
розмір матеріальної шкоди, завданої
пожежею ОСОБА_2, на момент огляду
складає 2 011 грн. 10 коп. Встановити, чи
відбулась поломка електропобутових
виробів, не видалось можливим.

Згідно з вказаним висновком
експертизи, встановити, чи
перевищували електроприлади,
розташовані у АДРЕСА_1, договірну
потужність в 1, 3 кВт, не уявляється
можливим (а.с.1-13 т.2 справи № 2-591/2012).

У відповідності до висновку
пожежно-технічного спеціаліста про
дослідження пожежі, що сталася в цьому
будинку, № 82/Д-2011 від 30.09.2011, наданого
дослідно-випробувальною лабораторією
ГУ МНС України в Харківській області,
осередок пожежі знаходиться в
приміщенні №3 квартири №47, в місті
влаштування розподільчого
електричного щитка. Джерело
запалювання відноситься до групи
«Теплові прояви електричної енергії».
Первинне горіння виникло внаслідок
контакту джерела запалювання
електричної природи з горючими
матеріалами, що знаходились в
осередковій зоні (а.с.85-92 справи №
2-591/2012).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода,
завдана майну фізичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала. Особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоду завдано не з її вини.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що
моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними діями або
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності вини.

З приписів п.2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992
"Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" вбачається, що
шкода, заподіяна особі і майну
громадянина, підлягає відшкодуванню в
повному обсязі особою, яка заподіяла,
за умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередні причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищене
небезпеки, незалежно від наявності
вини.

Виходячи з положень ч.4 ст. 60 ЦПК
України, доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Оскільки зазначені висновки, а також
висновки спеціалістів, що районним
судом залучались для вирішення
поставлених питань, однозначних та
категоричних висновків щодо вини
відповідача ОСОБА_3 у виникненні
пожежі, а також в заподіянні
матеріальної шкоди ОСОБА_2 не містять,
судова колегія вважає, що районний суд
дійшов обґрунтованого висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог в
цій частині за недоведеністю.

Погоджується судова колегія також і з
висновком суду першої інстанції в
частині відмови в задоволенні вимог
про стягнення моральної шкоди,
оскільки доказам по справі в цій
частині дана об'єктивна оцінка і
зроблений вірний висновок.

Судова колегія вважає, що зазначені
висновки суду відповідають обставинам
справи, які судом установлені
відповідно до вимог процесуального
закону, а також узгоджуються з нормами
матеріального права, які судом
правильно застосовані.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Інші доводи, викладені ОСОБА_2 в
апеляційній скарзі, висновків суду
першої інстанції не спростовують та не
дають підстав для скасування чи зміни
ухваленого у справі рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315, 319, 218 ЦПК
України, судова колегія, -

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення року Ленінського районного
суду м. Харкова від 05 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий-суддя -

Судді -