Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №288/664/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
Васільєв Леонід Антонович
Доповідач Забродський М. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді:
Забродського М.І.

суддів:
Заполовського В.Й., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання
Малахової О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування
майнової та моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Попільнянського районного
суду Житомирської області від 19
березня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звернулися до суду із зазначеним
позовом та просили стягнути з
відповідача на їх користь 249 грн. на
відшкодування матеріальної шкоди та
11470 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначали, що 17
червня 2012 року вони припаркували свій
автомобіль на відставні приблизно 10
метрів по діагоналі від входу до
дитячого магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» ,
власником якого є ОСОБА_4

Після здійснення покупок, його дружина
повернулася до автомобіля першою і до
неї підійшов відповідач та почав
ображати, кричати, спустив повітря з
колеса автомобіля і заволодів
ковпачком від ніпеля,.

Вважає, що відповідач навмисно зробив
його автомобіль несправним.

Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_4
здоров'я у ОСОБА_3 різко погіршилося і
вона змушена була звертатися до лікаря,
який встановив їй діагноз -
гіпертонічний криз. Діями відповідача
була принижена честь та гідність
позивачів, оскільки він образливо
чіплявся до них у громадському місці.
Відтак їм спричинена моральна шкода.

Крім того позивачам заподіяна і
майнова шкода, яка полягає у витраті
коштів на придбання ліків.

Протиправна поведінка відповідача
негативно вплинула на їх фінансове
становище та змінила звичний спосіб
життя.

Рішенням Попільнянського районного
суду Житомирської області від 19
березня 2014 року в задоволенні позову
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Посилається на те, що рішення суду
першої інстанції є незаконним та
необґрунтованим.

Зокрема суд першої інстанції
неправильно дав оцінку показам
свідків, щодо протиправних дій
відповідача та неправильно встановив
обставини, що мають значення для
справи.

Районний суд не звернув увагу на те, що
автомобіль ОСОБА_2 був припаркований у
місці, де за правилами дорожнього руху
стоянку дозволено і відсутній знак
заборони стоянки в цьому місці. Проте
ОСОБА_4 самоуправно, не маючи певних
повноважень, умисно перешкоджав
користуватися власним автомобілем
ОСОБА_2.

Судом не надано правової оцінки
належним доказам про заподіяння
моральної шкоди позивачам. Зокрема,
медичним документам, які підтверджують
наявність душевних, психологічних і
фізичних страждань та інших негативних
наслідків.

Суд безпідставно не взяв до уваги
матеріали про відмову в порушенні
кримінальної справи, де містяться
пояснення свідків конфлікту та
показання відповідача, який визнав
застосування нецензурної лайки.

Тому суд першої інстанції дійшов
неправильного висновку про
відсутність складових
відповідальності за заподіяну майнову
та моральну шкоду.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, в межах, визначених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга є не обґрунтованою.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом першої інстанції
17 червня 2012 року в ранці біля магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_1», що по АДРЕСА_1 відбулася
суперечка між ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4,
з приводу стоянки автомобіля позивачів
на тротуарі біля приміщення магазину.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1166 ЦПК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
особи, а також шкода, завдана майну
фізичною або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено,
що моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Пленум Верховного Суду України в п. 2
постанови №6 від 27 березня 1992 року , з
послідуючими змінами, «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди»
роз'яснив, що шкода, заподіяна особі і
майну громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяна, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначено
особи.

В пункті 5 постанови № 4 від 31 березня 1995
року Пленуму Верховного Суду України
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» роз'яснено, що відповідно до
загальних підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішення спору про
відшкодування моральної (немайнової
шкоди) підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Статтею11 ЦПК України передбачено, що
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненнями фізичних осіб,
поданими відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Виходячи з наведених норм права та їх
роз'яснень, які містяться у
вищезазначених постановах Пленумів
Верховного Суду України, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
правильно виходив з того, що позивачі
обгрунтовуючи та підтримуючи свої
позовні вимого не надали суду докази на
підтвердження протиправності дій
ОСОБА_4 та його вини у спричиненні їм
майнової і моральної шкоди.

При розгляді справи судом дотримані
вимоги цивільного процесуального
закону, всебічно, повно й об'єктивно
з'ясовані обставини справи та надана їм
належна оцінка.

Доводи апеляційної скарги проте, що суд
першої інстанції безпідставно не взяв
до уваги матеріали про відмову у
порушення кримінальної справи проти
відповідача є безпідставні, виходячи з
наступного.

Прокурором Попільнянського району 03
березня 2014 року була скасована
постанова про відмову в порушенні
кримінальної справи, яка винесена Т.в.о.
ДІМ Попільнянського РВ УМВС України в
Житомирській області 22 червня 2012 року
за заявою ОСОБА_2(а.с.155). У своїй
постанові прокурор зазначив, що
винесена постанова ДІМ не відповідає
вимогам кримінально-процесуального
законодавства. Зокрема, в її описовій
частині безпідставно зазначено те, що
ОСОБА_4 ображав нецензурною лайкою
позивачів та погрожував їм фізичною
розправою, вчиняв інші неправомірні
дії, оскільки це суперечить зібраним по
справі доказам, а саме показам свідків
ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Безпідставними є доводи апеляційної
скарги проте, що ОСОБА_4 перешкоджав
позивачам користуватися автомобілем,
шляхом його арешту та спускання
повітря в шинах, оскільки докази про це
в матеріалах справи також відсутні.

З пояснень свідка ОСОБА_7 видно, що він
підкачував повітря в колесо атомобіля
ОСОБА_2, оскільки воно було приспущене.
Проте рухатись автомобілем було
можливим. Суперечки між позивачами і
відповідачами він не чув. Це ж
підтвердив і свідок ОСОБА_8

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і на
правильність його рішення не
впливають. Відтак рішення суду слід
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 209,303,304,307,311,313,314,315 ЦПК
України колегія суддів,-

у х в а л и
л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Попільнянського районного
суду Житомирської області від 19
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: