Ухвала

іменем україни

12 травня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Остапчук Д. О.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на заочне рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 05 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 27 березня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_4, Садове
товариство «Бучанка», ОСОБА_7, про
визнання недійсними правочинів,
вчинених внаслідок зловмисної
домовленості представника однієї
сторони з другою стороною, визнання
права власності,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з
позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про
визнання земельної ділянки площею 1055
кв. м і розташований на ній садовий
будинок площею 83,9 кв. м за адресою:
АДРЕСА_1, об'єктами спільної
сумісної власності, такими, що набуті 28
квітня 2004 року внаслідок спільної
праці ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4;
визнання за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_4 права спільної сумісної
власності на вказане майно;
встановлення факту існування станом на
28 квітня 2004 року домовленості між
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 про створення спільної сумісної
власності на садовий будинок і
земельну ділянку шляхом їх придбання
внаслідок спільної праці членів сім'ї;
визнання дій ОСОБА_3 із передачі 28
квітня 2004 року ОСОБА_6 грошових коштів
в сумі 53 100 грн такими, що вчинені в
інтересах членів його сім'ї із метою
реалізації домовленості членів сім'ї
про створення спільної сумісної
власності на садовий будинок і
земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1,
шляхом їх придбання внаслідок спільної
праці членів сім'ї; визнання правочинів
із дарування земельної ділянки площею
1055 кв. м та розташованого на ній
садового будинку АДРЕСА_1, вчинених 28
квітня 2004 року внаслідок
зловмисної домовленості ОСОБА_4 з
ОСОБА_6, недійсними; визнання ОСОБА_4
представником інтересів покупців
членів сім'ї Ілліних у відносинах з
продавцем нерухомого майна ОСОБА_6 при
вчиненні 28 квітня 2004 року правочинів,
за якими оплатно відчужено садовий
будинок і земельну ділянку за адресою:
АДРЕСА_1; стягнути з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_2 13 275 грн моральної шкоди;
стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 13
275 грн моральної шкоди; стягнути з
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 13 275 грн
моральної шкоди; стягнути з ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_3 13 275 грн моральної шкоди.

Заочним рішенням Ірпінського
міського суду Київської області від
05 грудня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Київської
області від 27 березня 2014 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посилаючись на
порушення судами норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права, ухвалені у справі
судові рішення просять скасувати та
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

У відкритті касаційного
провадження у даній справі необхідно
відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Частиною 1 статті 335 ЦПК України
передбачено, що під час розгляду справи
в касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставинами, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи касаційної скарги, додані до
неї матеріали, зміст оскаржуваних
судових рішень, не дають підстав для
висновку про порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування матеріального права при
їх ухваленні.

На підставі наведеного та керуючись
ст. 324, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у
справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_4,
Садове товариство «Бучанка», ОСОБА_7,
про визнання недійсними правочинів,
вчинених внаслідок зловмисної
домовленості представника однієї
сторони з другою стороною, визнання
права власності, за касаційною скаргою
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на заочне
рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 05 грудня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 27 березня 2014 року
відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до
скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ Д. О.
Остапчук