Справа № 2/257/30/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2014 року Київський
районний суд міста Донецька

в складі: головуючого - судді
Коваленко В.В.,

при секретарі
Муха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності, та за зустрічної позовною
заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання
права власності,-

В С
Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2 про визнання права
власності, посилаючись на те, що
відповідно до договору купівлі -
продажу земельної ділянки та договору
купівлі - продажу житлового будинку від
17 липня 2006 року, укладеними між ОСОБА_3
та ОСОБА_4, вона придбала у власність
земельну ділянку та житловий будинок з
господарськими спорудами, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_2,
зазначена власність досі знаходиться у
її власності. Зазначена угода була
укладена під час перебування у шлюбі з
ОСОБА_2 за рахунок коштів, що були
отримані від продажу квартири, що
перейшла у власність її матері після
смерті батька. За гроші, що зароблялися
нею та її чоловіком вони не в змозі були
придбати таке домоволодіння. Під час
перебування у шлюбі ОСОБА_2 проявляв
жорстокість у відношенні її та
близьких, які мешкали разом в будинку,
робив проживання неможливим. У зв'язку
з цим, рішенням Київського районного
суду м. Донецька від 22 грудня 2010 року
шлюб був розірваний. Після розірвання
шлюбу, припинив виконувати роботу по
обслуговуванню будинку. Відповідно до
даних, зазначених у домовій книзі, за
адресою: АДРЕСА_2, вона, ОСОБА_5, та
донька ОСОБА_9 Просить суд визнати за
нею право власності на домоволодіння
та земельної ділянки, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2.

ОСОБА_2 звернувся до суду з
зустрічним позовом до ОСОБА_1 про
визнання права власності, посилаючись
на те, що 15 серпня 1987 року між ним та
ОСОБА_1 був укладений шлюб, що був
зареєстрований відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Київського районного управління
юстиції у м. Донецьку. Від спільного
життя у них народилась донька - ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. У 2010 році відносини у
них погіршились, у зв'язку з чим,
рішенням Київського районного суду м.
Донецька від 22 грудня 2010 року шлюб між
ними був розірваний. Під час
перебування у шлюбі, а саме 17 липня 2006
року ними був придбаний житловий
будинок з господарськими спорудами та
земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2,
право власності було оформлено на
ОСОБА_1. Цей будинок з господарськими
спорудами та земельні ділянка були
придбані дійсно за рахунок коштів,
отриманих від продажу квартири
АДРЕСА_1, яка належала не тільки матері
ОСОБА_1, а й іншим членам сім'ї. Вказана
квартира не переходила у власність
матері ОСОБА_1, а була приватизована
ними у 2006 році по ? частині на кожного
члена родини, а саме на нього, тещу,
жінку та доньку. Вказана квартира була
продана за 45 000 тис. доларів США, що
складало приблизно 227 тис. грн. На
сімейній нараді вони спільно вирішили,
що за частку, яка належала йому та
дружині купимо будинок та земельну
ділянку, частку, яка належала доньці,
вони вирішили витрати на її навчання,
на частку, яка належала тещі, вони не
розраховували, куди вона її витратила
йому не відомо. Після розірвання шлюбу,
колишня дружина йому пообіцяла, що не
буде виселяти його з будинку, та чинити
перешкоди для його знаходження в
будинку, за це просила не заявляти йому
майнових прав на свою частку в
спільнонажитому майні, оскільки все
одно будинок та земельну ділянку
успадкує їх спільна донька. Все так і
було, поки ОСОБА_4 не вийшла заміж.
Одного разу він прийшов до будинку, та
не зміг до нього увійти, оскільки всі
замки у ньому були замінені. Саме з цієї
причини він припинив з'являтися у
будинку, та виконувати роботи по його
обслуговуванню. На його прохання
припини вказані дії його колишня
дружина та її чоловік не звертали
уваги. Угоди про добровільний поділ
майна, що є спільною власністю подружжя
між ним не досягнуто, оскільки колишня
дружина не визнає його право власності
на вказане майно. Просить суд визнати
за ним право власності на ? частину
майна нажитого під час шлюбу, а саме: на
? частину житлового будинку з
господарськими спорудами, та на ?
частину земельної ділянки, які
знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 та
виділити його частку в натурі.

Позивач по первісному позову
та відповідач по зустрічному позову
ОСОБА_1 та її представник в судовому
засіданні заявлені позовні вимоги
підтримали, проти задоволення
зустрічного позову заперечували,
вважаючи вимоги безпідставними.

Позивач по зустрічному позову та
відповідач по первісному позову ОСОБА_2
в судовому засіданні підтримав
заявлений зустрічний позов,
заперечував проти задоволення
первісного позову ОСОБА_1

Заслухавши сторони, свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності, слід відмовити, а
позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визнання права власності, є
обґрунтованими та підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому
шлюбі з 15 серпня 1987 року, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб,
виданого відділом реєстрації актів
цивільного стану Київського районного
управління юстиції м. Донецька, актовий
запис за № 709, серія НОМЕР_1 / а.с. 9/;

Рішенням Київського
районного суду м. Донецька від 22 грудня
2010 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
розірваний.

Протягом спільного проживання
та перебування у зареєстрованому шлюбі
сторонами було придбано рухоме майно, а
саме будинок з господарськими
спорудами та земельна ділянка, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_2, що
підтверджується договором купівлі -
продажу житлового будинку від 17 липня
2006 року, зареєстрованого в реєстрі за №
6931, посвідчений приватним нотаріусом
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_8, та договором купівлі -
продажу земельної ділянки від 17 липня
2006 року, зареєстрованого в реєстрі за №
6935, посвідчений приватним нотаріусом
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_8

Відповідно до ст. 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності.
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

На підставі ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Згідно вимог ст. 71 СК України майно,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі. Якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом. При
цьому, суд бере до уваги інтереси
дружини, чоловіка, дітей та інші
обставини, що мають істотне значення.

Ухвалою Київського районного суду
м. Донецька від 08 листопада 2013 року по
справі була призначена будівельно -
технічна - товарознавча експертиза, яка
була доручена експертам Донецького
науково - дослідного інституту судових
експертиз.

Відповідно до висновку вказаної
експертизи від 06 березня 2014 року суду
запропоновані два варіанти поділу
АДРЕСА_2.

Суд, враховуючи обставини
справи, вважає необхідним визнати за
ОСОБА_2 право власності та виділити в
натурі в будинку АДРЕСА_2, а саме
приміщення 4, площею 20, 50 кв.м.,
приміщення 5, площею 9, 7 ( 7, 0 ) кв.м.,
стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
компенсацію за частину будинку у
розмірі 9 907 грн., визнати за ОСОБА_1
право власності та виділити в натурі в
будинку АДРЕСА_2, а саме приміщення 1,
площею 6, 8 кв.м. приміщення 2, площею 8, 80
кв.м., приміщення 3, площею 14, 4 кв.м.,
приміщення 6, площею 9, 7 кв.м., приміщення
7, площею 1, 60 кв.м., приміщення 8, площею 13,
20 кв.м.

На підставі ст.ст. 109, 110, 112, 180,
181, 182, 183 СК України, керуючись ст.ст. 11,
60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності,
відмовити.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визнання права власності, задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_2 право
власності та виділити в натурі в
будинку АДРЕСА_2, а саме приміщення 4,
площею 20, 50 кв.м., приміщення 5, площею 9, 7
( 7, 0 ) кв.м.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 компенсацію за частину будинку
у розмірі 9 907 / дев'ять тисяч дев'ятсот
сім / грн.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності та виділити в натурі в
будинку АДРЕСА_2, а саме приміщення 1,
площею 6, 8 кв.м. приміщення 2, площею 8, 80
кв.м., приміщення 3, площею 14, 4 кв.м.,
приміщення 6, площею 9, 7 кв.м., приміщення
7, площею 1, 60 кв.м., приміщення 8, площею 13,
20 кв.м.

В іншій частині позову,
відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення
може бути подано до Апеляційного суду
Донецької області через Київський
районний суд м. Донецька протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: