Справа №784/37/14 31.03.2014 31.03.2014 31.03.2014
Провадження №22-ц/784/555/14
Суддя першої інстанції: Черенкова Н.П.
Суддя-доповідач апеляційної інстанції:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючої - Кутової Т.З.,

суддів - Буренкової К.О., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання -
Свіщуком О.В.,

за участю: представника позивачки -
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Центрального районного
суду м. Миколаєва від 8 листопада 2010
року по справі

за позовом

ОСОБА_4

до

ОСОБА_3

про стягнення аліментів на утримання
дитини,

в с т а н о в и л а :

В квітні 2010 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання дитини.

Позивачка зазначала, що з 2006 року
перебуває з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі. Від подружнього
життя мають малолітнього сина - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. У зв'язку з тим, що сімейне
життя не склалося, відповідач на
теперішній час проживає окремо, участі
у вихованні та матеріальному
забезпеченні дитини не приймає,
добровільно коштів на утримання
дитини не надає.

Посилаючись на викладене, позивачка
просила стягнути з відповідача на її
користь аліменти на утримання
малолітнього сина у розмірі 1/3 частки з
усіх видів його заробітку, щомісяця.

В подальшому, уточнивши позовні вимоги,
позивачка просила стягнути з
відповідача на її користь аліменти на
утримання малолітнього сина у розмірі
1/4 частки з усіх видів його заробітку,
щомісяця.

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 8 листопада 2010 року
позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3
аліменти, на користь ОСОБА_6, на
утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 19 квітня 2010 року до
повноліття дитини. Вирішено питання
про судові витрати.

В апеляційній скарзі, відповідач
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просив рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким у
задоволенні позову відмовити.

В запереченнях на апеляційну скаргу,
позивачка просила рішення суду
залишити без змін, а апеляційну скаргу
відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши пояснення представника
позивачки, дослідивши матеріали
справи, докази в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дітей до
досягнення ними повноліття.

Статтею 182 СК України, передбачено, що
при визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище і платника
аліментів; наявність у платника
аліментів та інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення.

Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Як вбачається з матеріалів справи і
таке встановлене судом, ОСОБА_6 та
ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому
шлюбі з 4 листопада 2006 року (а.с.4).

Від подружнього життя сторони мають
малолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.5).

З січня 2010 року ОСОБА_6 та ОСОБА_3
проживають окремо. На даний час
неповнолітній ОСОБА_5 проживає разом з
матір'ю та знаходиться на її утриманні
(а.с.109).

Шлюб між сторонами розірвано 5 жовтня
2010 року (а.с.108).

24 березня 2012 року позивачка
зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та змінила
прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_7 (а.с.87).

Позивачка в судовому засіданні
пояснила, що ОСОБА_3 матеріальної
допомоги на утримання дитини не надає.
Відповідач доводи позивачки не
спростував.

Встановивши наведені обставини, суд
першої інстанції на підставі ст.180, ч.3
ст. 181, ст. 182, ч.1 ст. 183 СК України дійшов
обґрунтованого висновку про
покладення на відповідача обов'язку
сплачувати щомісячно аліменти у
розмірі ? частини всіх видів заробітку
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
на користь позивачки на утримання
неповнолітнього сина - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилання відповідача на те, що при
визначенні розміру аліментів судом не
враховано його матеріальне становище
та стан здоров'я, а також те, що на його
утримання знаходиться непрацездатна
матір, яка є інвалідом третьої групи, на
увагу суду не заслуговують, оскільки
належних доказів на підтвердження
вказаних обставин суду не надано.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують та не
можуть бути підставою для зміни чи
скасування рішення суду, ухваленого
відповідно до закону.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 8 листопада 2010 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але протягом двадцяти
днів з цього часу може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуюча:

Судді: