Справа № 2/359/3595/2013 Головуючий у І
інстанції Величко В. П.Провадження №
22-ц/780/1362/14 Доповідач у 2
інстанції Данілов О.М.Категорія 21
УХВАЛА

Іменем України

03 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді: Данілова О.М.,

суддів: Мережко М.В.,
Суханової Є.М.,

при секретарі: Власенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 19 грудня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
Державного підприємства «Міжнародний
аеропорт «Бориспіль» про скасування
догани, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області із позовом до ДП
«Міжнародний аеропорт «Бориспіль» про
скасування догани, мотивуючи свої
вимоги тим, що він працює в ДП
«Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на
посаді оператора технічних засобів
контролю на безпеку відділу контролю
на безпеку 4 департаменту контролю на
безпеку служби авіаційної безпеки.

12 липня 2013 року по факту
несанкціонованого виходу пасажирів в
стерильну зону та за порушення вимог
Технології супроводження в зоні
обмеженого доступу, що охороняється,
позивачу наказом №11-07/1-835/п оголошено
догану.

Позивач вважає зазначений наказ
незаконним та необґрунтованим.

Зазначає, що внаслідок безпідставного
притягнення його до дисциплінарної
відповідальності йому не нараховано
премію за червень 2013 року. Вважає, що
неправомірними діями відповідач
принизив його ділову репутацію, у
зв'язку з чим йому завдана моральна
шкода, яку він оцінив у розмірі 2800 грн.

Просив суд, скасувати наказ від 12.07.2013
року №11-07/1-835/п; стягнути з відповідача
на його користь премію у розмірі 280 грн.
та моральну шкоду у розмірі 2800 грн.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 19 грудня 2013 року, у задоволенні
позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на його
незаконність та необґрунтованість,
ухваленого з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 19 грудня 2013 року
та ухвалити нове рішення по суті
позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які приймали участь у
розгляді справи, перевіривши матеріали
справи, в порядку, передбаченому
статтею 303 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 працює в ДП «Міжнародний
аеропорт «Бориспіль» на посаді
оператора технічних засобів контролю
на безпеку (а.с. 8).

Наказом від 12 липня 2013 року №11-07/1-835/п
позивачу було оголошено догану за
порушення вимог п. 4.7.6 Технології
супроводження в зоні обмеженого
доступу що охороняється, пасажирів,
багажу/вантажу, поштового відправлення
працівниками підрозділів САБ від 21
лютого 2013 року №99-20-7 та п.п. 4.1, 4.2, 4.3, 4.15,
4.19 Посадової інструкції оператора
технічних засобів контролю на безпеку
відділу контролю на безпеку 4 від 03
квітня 2012 року №93-05-13 (а.с. 3-4).

Відповідно до акту №93-26/4-39 від 17.06.2013
року (а.с. 39-40), та пояснень працівників
ВКБ 4, ОСОБА_2, виконуючи обов'язки
оператора ТЗК на безпеку, самостійно,
без дозволу залишив вихід D10 та про факт
виходу пасажирів рейсу №PS374 в
стерильну зону не доповідав старшому
групи супроводження та/або старшому
інспектору терміналу.

Згідно акту №93-26/4-47 від 02 липня 2013 року,
оператор ТЗК на безпеку ОСОБА_2 про факт
виходу пасажирів рейсу №PS374 в
стерильну зону старшому групи
супроводження не доповідав.

В результаті було допущено змішування
пасажирів, які пройшли контроль на
безпеку та знаходились в стерильній
зоні терміналу D з пасажирами які
прибули до ДП МА «Бориспіль» рейсом
№PS374 а/к МАУ за маршрутом Дубаї-Київ та
не проходили контролю на безпеку.

Відповідно до вимог Закону України
«Про Державну програму авіаційної
безпеки цивільної авіації» від 20
лютого 2003 року, не допускається
змішування пасажирів, які відлітають
та пройшли контроль на безпеку, з
пасажирами, які прибули до аеропорту.

ОСОБА_2 не виконав вимоги Посадової
інструкції оператора технічних
засобів контролю на безпеку відділу
контролю на безпеку 4 від 03 квітня 2012
року №93-05-13 та Технології
супроводження в зоні обмеженого
доступу, що охороняється, пасажирів,
багажу/вантажу, поштового відправлення
працівниками підрозділів САБ від 21
лютого 2013 року №99-20-7, що призвело до
змішування пасажирів, які пройшли
контроль на безпеку та знаходились в
стерильній зоні терміналу «D» з
пасажирами, які прибули до ДП
«Міжнародний аеропорт «Бориспіль»
рейсом №PS374 а/к МАУ за маршрутом
Дубаї-Київ та не проходили контролю на
безпеку.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив із того, що вимога
позивача скасувати наказ є
безпідставною, оскільки догана була
оголошена правомірно з дотриманням
норм чинного законодавства, що
підтверджується належними та
допустимими доказами.

Враховуючи, що позивач допустив
порушення трудової дисципліни, він не
мав права на отримання премії у червні
2013 року у розмірі 10% від його посадового
окладу.

Крім цього, не підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача
моральна шкода, оскільки вина
відповідача не встановлена.

Колегія суддів з такими висновками
погоджується, оскільки вони
ґрунтуються на матеріалах справи та
узгоджуються з вимогами чинного
законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 КЗпП України, за
порушення трудової дисципліни до
працівника може бути застосовано
тільки один з таких заходів стягнення:
догана; звільнення.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 149 КЗпП
України, при обранні виду стягнення
власник або уповноважений ним орган
повинен враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника.

Враховуючи грубе порушення ОСОБА_2
трудової дисципліни, заступником
генерального директора з авіаційної
безпеки було запропоновано притягнути
ОСОБА_2 до дисциплінарного стягнення у
вигляді догани, що і було застосовано
відносно позивача.

З урахуванням наведеного суд зробив
правильний висновок про відмову у
задоволенні позову.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів не вбачає
підстав для скасування рішення суду
першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Висновки суду відповідають обставинам
справи, які судом установлені
відповідно до вимог процесуального
закону, а також узгоджуються з нормами
матеріального права, які судом
правильно застосовані.

Викладені в апеляційній скарзі доводи
не спростовують висновків суду.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
відповідає обставинам справи,
постановлено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права і
не може бути скасовано з підстав,
викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 19 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: