Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2014 року

місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний
суд Закарпатської області в особі:

Головуючої судді – Лемак О.В.

при секретарі – Сухан Н.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача – ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ужгороді
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з даним позовом
в якому просить стягнути з відповідача
на користь ПАТ КБ “ПриватБанк” 67 181,55
грн., мотивуючи тим, що відповідно до
укладеного договору №б/н від 08.06.2006
року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі
2100,00 Євро у вигляді встановленого
кредитного ліміту зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 18,00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

У зв’язку з порушеннями зобов’язань
за кредитним договором відповідач
станом на 03.11.2013 року має
заборгованість 6535,17 Євро, яка
складається з наступного: 1888,97 Євро –
заборгованість за кредитом; 3838,68 Євро –
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 450,00 Євро –
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом, а також штрафи
відповідно до пункту 8.6 умов та правил
надання банківських послуг: 48,64 Євро –
штраф (фіксована частина); 308,88 Євро –
штраф (процентна складова).

На даний час відповідач продовжує
ухилятись від виконання зобов’язання
і заборгованість за договором не
погашає. Просить суд стягнути з
відповідача на користь ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі
67 181,55 грн. та судові витрати.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав з наведених
у ньому підстав, позовні вимоги вважав
повністю обґрунтованими та доведеними,
а відтак просив їх задовольнити.

Представник відповідача позов не
визнав, надавши суду письмові
заперечення, у яких, зокрема, заявив
про застосування наслідків спливу
строку позовної давності.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
оцінивши за своїм внутрішнім
переконанням зібрані докази кожен
окремо та в їх сукупності, суд
приходить до переконання, що позов не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що згідно договору
№б/н від 08.06.2006 року ОСОБА_3 отримав в
кредит у розмірі 2100,00 Євро з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки. Строк дії картки
зазначений 2 роки. Тобто строк дії
картки не може перевищувати строк
08.06.2008р.

Відповідно до розрахунку, наданого
позивачем, станом на 03.11.2013 року
відповідач має заборгованість 6535,17
Євро, яка складається з наступного: 1888,97
Євро – заборгованість за кредитом; 3838,68
Євро – заборгованість по процентам за
користування кредитом; 450,00 Євро –
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом, а також штрафи
відповідно до пункту 8.6 умов та правил
надання банківських послуг: 48,64 Євро –
штраф (фіксована частина); 308,88 Євро –
штраф (процентна складова).

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
глави 71 ЦК України ( ст. ст. 1046-1053), якщо
інше не встановлене цим параграфом та
не впливає з положень кредитного
договору.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошті у
такій самій сумі, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Вимогами ч. 5 ст. 261 ЦК України
передбачено, що за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання.

Статтею 267 ЦК України передбачено, що
заява про захист цивільного права або
інтересу має бути прийнята судом до
розгляду незалежно від спливу
позовної давності.

Таким чином, суд приходить до висновку
про те, що позов про стягнення боргу
подано до суду лише 05 грудня 2013 року,
тому в позові слід відмовити у зв'язку
із спливом позовної давності - 3
роки.

Така позиція узгоджується з висновком
викладеним у постанові Верховного
Суду України від 19.03.2014 року справа № 6-14
цс 14.

Керуючись ст.ст. 256, 257, 258, 261, 267, 1049 ЦК
України, ст.ст.10,11,58,60,61,64,88,212-215,224-227 ЦПК
України, суд,

Р І Ш И В:

У задоволенні позові Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості – відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, а у разі
проголошення рішення без участі особи,
яка її оскаржує, протягом десяти днів з
дня його отримання.

Суддя:

Лемак О.В.