Справа № 362/5907/13ц Головуючий у І
інстанції Орда О.О.Провадження №
22-ц/780/2399/14 Доповідач у 2
інстанції КулішенкоКатегорія 56
УХВАЛА

Іменем України

21 травня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Лащенка В.Д., Сушко Л.П.,

при секретарі: Химинець Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали цивільної справи
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 09 січня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
боргу.

Вимоги обґрунтовував тим, що згідно
рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 28 лютого 2011 року задоволено позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна
подружжя з відступленням від рівності
часток та визнано за позивачем право
власності на житловий будинок з
надвірними будівлями АДРЕСА_1. Стягнуто
із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 80000 грн.
грошової компенсації замість ? частки у
праві спільної сумісної власності на
житловий будинок. За ОСОБА_2 визнано
право власності на легковий автомобіль
Opel Astra, д/н НОМЕР_1 та стягнуто грошову
компенсацію ? частки автомобіля в
розмірі 74490 грн.94 коп. на користь
позивачки.

В цей день позивачка надала розписку,
згідно якої зобов'язалась виплатити
ОСОБА_2 додатково до компенсації,
передбаченої рішенням суду 40000 грн. до 31
жовтня 2012 року.

У вказаний строк ОСОБА_1 кошти не
виплатила, в зв'язку з чим позивач
просив суд стягнути з відповідача
борг у розмірі 38000 грн.

Рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 09 січня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 38000
грн. 00 коп. в рахунок погашення боргу та
380 грн. 00 коп. судового збору, а всього
38380 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з вищевказаним
рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу, в якій просить рішення суду
скасувати і ухвалити новее про відмову
в задоволенні позову.

Посилалась на те, що рішення винесене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, неповно
з'ясовано обставини, а висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з таких
підстав:

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, що були
досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що
28 лютого 2011 року відповідачка надала
розписку, в якій зобов'язалась
виплатити позивачу 40000 грн. до 31 жовтня
2012 року.

У вказаний строк ОСОБА_1 кошти не
виплатила.

Представник відповідача подав в
судовому засіданні заяву про визнання
позову.

Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Згідно п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12 червня 2009
року № 2 «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції» у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону й не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, суд
ухвалює рішення про задоволення
позову, обмежившись у мотивувальній
частині рішення посиланням на визнання
позову без з'ясування і дослідження
інших обставин справи».

Суд першої інстанції вірно врахував те,
що оскільки відповідач визнав суму
боргу, то позов підлягає до
задоволення.

Доводи апеляційної скарги про
ненадання судом першої інстанції
повної оцінки доказів та невірне
визначення характеру правовідносин
спростовуються матеріалами справи.

Грошовим зобов'язанням, за змістом
статей 524, 533-535, 625 ЦК України є виражене
в грошових одиницях зобов'язання
сплатити гроші на користь іншої
сторони, яка, відповідно, має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Грошовим вважається будь-яке
зобов'язання, що складається в тому
числі з правовідношення, в якому праву
кредитора вимагати від боржника
виконання певних дій кореспондує
обов'язок боржника сплатити гроші на
користь кредитора.

Правові наслідки порушення фізичними
особами своїх грошових зобов'язань
передбачені, зокрема, приписами статей
549-552, 611, 625 ЦК України.

З урахуванням приписів статті 549,
частини другої статті 625 ЦК України та і
статті 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
правовими наслідками порушення
грошового зобов'язання є зобов'язання
сплатити гроші, а саме суму боргу.

Висновки суду відповідають обставинам
справи, які судом установлені
відповідно до вимог процесуального
закону, а також узгоджуються з нормами
матеріального права, що правильно
застосовані судом.

За наведених вище обставин колегія
суддів не вбачає підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України, колегія
суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 09 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді: