АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/896/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/1207/14
Головуючий у 1-й інстанції Самсонова О.
Доповідач Лобов О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого: судді Лобова О.А.

Суддів: Акопян В.І., Прядкіної О.В.

При секретарі Цилюрик М.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м .Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Київського районного суду
м.Полтави від 05 березня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про розірвання шлюбу

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін,-

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2014 року ОСОБА_2 звернулася
до Київського районного суду м.Полтави
з позовом до ОСОБА_1 про розірвання
шлюбу, мотивуючи заявлені вимоги тим,
що подружнє життя з відповідачем не
склалося через несумісність
характерів, втрату поваги один до
одного. На примирення не згодна тому
просила шлюб розірвати.

Рішенням Київського районного
суду м.Полтави від 05 березня 2014 року
позов ОСОБА_2 задоволено повністю:
шлюб, зареєстрований 27 грудня 2008 року
Київським відділом реєстрації актів
цивільного стану Полтавського
міського управління юстиції, актовий
запис № 229, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвано.

Прізвища сторін після розірвання
шлюбу обом залишено ОСОБА_2.

Вирішено питання судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
відмовити позивачці в задоволенні
позову.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначив, що суд порушив вимоги
процесуального закону: позбавив його
права на правову допомогу; позбавив
права на клопотання про надання строку
для примирення; однобоко і упереджено
оцінив надані у справу докази, а тому
дійшов хибного висновку про
задоволення позовних вимог.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, заявлених в
суді першої інстанції, заслухавши
пояснення осіб, які беруть участь в
справі, дійшла висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити з наступних
підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307, ст.308 ЦПК
України апеляційний суд за
результатами розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції вправі відхилити апеляційну
скаргу та залишити рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції
встановлено, що з 7 грудня 2008 року
сторони перебували в зареєстрованому
шлюбі. Від шлюбу мають двох малолітніх
дітей: дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України
шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки та чоловіка, примушування жінки
та чоловіка до шлюбу не допускається.

Зважаючи на чітку та однозначну
позицію позивача в даній справі, суд
першої інстанції вважав, що надання
сторонам терміну на примирення носило
б формальний характер та лише призвело
б до затягування розгляду справи.

Суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив надані сторонами
докази, належно їх оцінив і дійшов
обґрунтованого висновку про
задоволення позову.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що сім"я сторін розпалась, їхнє
спільне життя суперечить їхнім
інтересам, а збереження сім"ї є
неможливим, встановлені фактичні
взаємовідносини сторін і причини
позову, а також відсутність вільної
згоди позивача перебувати в шлюбі з
відповідачем.

Такі висновки суду є вірними та
такими, що зроблені на підставі повно
та всебічно з'ясованих доказів, яким
дана правильна юридична оцінка.

Відповідно до ст.55 СК України
дружина та чоловік
зобов'язані спільно піклуватися
про побудову сімейних відносин між
собою та іншими членами
сім'ї на почуттях взаємної любові,
поваги, дружби, взаємодопомоги.

Відповідно до пункту 10 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» від 21 грудня
2007року, N 11 проголошена Конституцією
України охорона сім'ї державою полягає,
зокрема, в тому, що шлюб може бути
розірвано в судовому порядку лише за
умови, якщо встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечитиме інтересам одного з
них чи інтересам їх дітей. Із цією метою
суди повинні уникати формалізму при
вирішенні позовів про розірвання
шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
враховувати наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя,
забезпечувати участь у судовому
засіданні, як правило, обох сторін,
вживати заходів до примирення
подружжя.

Згідно частини 2 статті 104 СК
України шлюб припиняється внаслідок
його розірвання.

Сторони тривалий час разом не
проживають. Позивач не бажає
збереження сім'ї та наполягає на
розірванні шлюбу.

Посилання відповідача на те, що
слухання справи проходило за його
відсутності, що суд першої інстанції
порушив його право на правову допомогу,
а також те, що судом не надано строк
подружжю для примирення не впливають
на правильність ухваленого рішення.

ОСОБА_2 в судове засідання не
з"явилась, але 18.04.2014 року надіслала
суду нотаріально засвідчену заяву ( а.с
47) з проханням слухати справу за її
відсутності, рішення Київського
районного суду м.Полтави від 05.03.2014 року
також прохала залишити без змін.

22.04.2014 року до суду Апеляційної
інстанції надійшла заява ОСОБА_2.( а.с.50),
в якій вона відмовляється від свого
позову про розірвання шлюбу згідно ст.
306 ЦПК України. Прохає провадження по
справі закрити та розглянути справу за
її відсутності. Однак на стадії
апеляційного провадження позивач вже
не може подавати заяву про залишення
позову без розгляду, оскільки такий
позов уже розглянутий і судовий
розгляд закінчений ухваленням рішення
суду ( ч.3 ст. 208 ЦПК України). Позивач
наділений правом на відмову від свого
позову та закриття провадження по
справі лише в суді першої інстанції до
судових дебатів та ухвалення рішення у
справі. Тому дана заява не приймається
до уваги колегією суддів при вирішенні
даного спору.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального права і
без таких порушень норм процесуального
права, які б призвели до неправильного
вирішення справи. А оскільки, за
змістом ст. 308 ч.2 ЦПК України, не може
бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань, підстави для
задоволення апеляційної скарги і
скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313
ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Київського районного суду
м.Полтави від 05 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту її проголошення,
проте вона може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
О.А.Лобов

Судді:
В.І.Акопян

О.В.Прядкіна

З оригіналом згідно

Суддя
О.А.Лобов