Справа №303//1-ц
ряд.стат.звіту №44
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2014 року
м.Мукачево

Мукачівський
міськрайонний суд Закарпатської
області

в особі:
головуючого-судді Монич
В.О.

при
секретарі Чорій Н.В.

з участю : позивача
ОСОБА_1

представника
позивача ОСОБА_2

відповідачів
ОСОБА_3

ОСОБА_4

представника
третьої особи ОСОБА_5
розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Мукачево цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа
приватний нотаріус ОСОБА_6 про визнання
правочину недійсним.

в
с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом про визнання правочину
недійсним. Позовні вимоги мотивує тим,
що згідно рішення виконавчого комітету
№73 від 28.03.1997 року Мукачівської міської
ради відповідачка його колишня дружина
ОСОБА_4 отримала земельну ділянку по
АДРЕСА_1. Відповідно до державного акту
на право власності на земельну ділянку
серія ЕК від 01 квітня 2011 року вона стала
влкасником земельної ділянки. Дану
земельну ділянку вони отримали для
будівництва та обслуговування
житлового будинку господарських
будівель і споруд. Скориставшись
напруженими стосунками зі мною моя
колишня дружина, без мого відому в році
уклала договір купівлі-продажу з
відповідачкою моєю донькою ОСОБА_3 на
земельну ділянку по АДРЕСА_1. Дана
земельна ділянка є суб"єктом права
спільної власності його та його
дружини відповідачки по справі ОСОБА_4
що передбачено ст.60 СК України. При
укладенні договорів одним із подружжя
вважається, що він діє за згодою
другого подружжя. Дружина, чоловік має
право на звернення до суду з позовом
про визнання договору недійсним як
такого, що укладений другим із подружжя
без її, його згоди. В даному випадку
ніякої згоди між ним та його дружиною
не було, тому він змушений звернутися
до суду про визнання договору
купівлі-продажу земельної ділянки
недійсним. На момент укладання
договору відповідачка ОСОБА_3 Була
іноземною громадянкою. Відповідно до
ч.2 ст.374 ЦК України іноземці можуть
набувати право власності на землю
відповідно до закону. Так, відповідно
до п.4 ст.22 Земельного кодексу України
не можуть передаватися у власність
іноземним громадянам, особам без
громадянства, іноземним юридичним
особам та іноземним державам землі
сільськогосподарського призначення.
При цьому іноземні громадяни, особи без
громадянства можуть мати земельні
ділянки для ведення особистого
селянського господарства та для
ведення індивідуального або
колективного садівництва на умовах
оренди, що перебачено статтями 33,35
Земельного кодексу України. Вважає, що
укладений договір купівлі-продажу
земельної ділянки по АДРЕСА_1 між
відповідачами є недійсним. Тому,
просить визнати договір
купівліпродажу земельної ділянки по
АДРЕСА_1 недійсним.

Представник позивача та позивач в
судовому засіданні позов підтримали з
наведених у позовній заяві підстав,
просили його задовольнити, визнати
договір купівліпродажу земельної
ділянки по АДРЕСА_1 недійсним в зв"язку
з тим, що позивач згоду на продаж
земельної ділянки не надавав. Окрім
цього, пояснили, що відповідачка ОСОБА_3
є громадянкою іншої держави, а саме є
громадянкою Ізраїля, тому їй не можуть
передаватись у власність землі
сільськогосподарського призначення,
що передбачено законодавством України.
Також пояснили, що
договір купівлі-продажу було вчинено
після розірвання шлюбу в підтвердження
чого надали суду свідоцтво про
розірвання шлюбу.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому
засіданні позов визнала, не заперечила
проти його задоволення.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому
засіданні позов не визнала, просила в
задоволенні позову відмовити.
Пояснила, що на момент укладення
договору вона дійсно була громадянкою
Ізраїля, дану земельну ділянку
придбадла для будівництва. На час
укладення договору купівлі-продажу
батьки були розлучені.

Представник третьої особи в
судовому засіданні пояснив, що договір
купвлі-продажу незавершеного
будівництвом об"єкта нерухомого майна
житлового будинку з земельною ділянкою
під АДРЕСА_1 був укладений без згоди
іншого з подружжя, оскільки із
правовстановлюючих документів на
відчужуване майно випливало, що
зазначене майно є особистою приватною
власністю відповідачки ОСОБА_4, так-як
право власності на нього було набуто
нею у період коли вона у
зареєстрованому шлюбі не перебувала.
Статтею 81 Земельного кодексу України
передбачено, що іноземні громадяни та
особи без громадянства можуть набувати
права власності на земельні ділянки
несільськогосподарського призначення
в межах населених пунктів, а також на
земельні ділянки
несільськогосподарського призначення
за межами населених пунктів, на яких
розташовані об"єкти нерухомого майна,
що належать їм на праві приватної
власності. В даному випадку
відповідачка ОСОБА_3 дійсно являється
власником житлового будинку, який
знаходиться на вищевказаній земельній
ділянці, а тому може набути право
власності на земельну ділянку
несільськогосподарського призначення.

Заслухавши пояснення
представника позивача, покази свідка,
вивчивши та дослідивши матеріали
цивільної справи, суд приходить до
слідуючого висновку.

В судовому засіданні встановлено,
що згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯК
№645140 виданого 2011 року ОСОБА_4 на
підставі рішення виконавчого комітету
№73 від 28 березня 1997 року Мукачівської
міської ради є власником земельної
ділянки площею 0,0600 га, яка розташована
в АДРЕСА_1, цільове призначення даної
земельної ділянки, для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд (а.с.5).

12 вересня 2011 року приватним
нотаріусом Мукачівського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 було
посвідчено договір купівлі-продажу,
який зареєстровано в реєстрі за №1510
згідно якого, відповідачка ОСОБА_4
передає у власність відповідачці
ОСОБА_3 об"єкт нерухомого майна -
незавершений будівництвом, готовністю
12% житловий будинок з земельною
ділянкою, що знаходиться у АДРЕСА_1,
цільове використання земельної
ділянки для будівництво та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
площею 0,0600 га. кадастровий номер
:01:022:0208 (а.с.71-73).

Під час укладення даного договору
нотаріусом було перевірено та
встановлено, що відповідачка ОСОБА_4 у
шлюбі не перебувала, згідно свідоцтва
про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1, шлюб
між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано, про що в
книзі реєстрації актів про розірвання
шлюбу 10 грудня 1998 року зроблено запис
за №310 (а.с.98).

Згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯК
№645140 виданого 2011 року відповідачкою
ОСОБА_4 право власності земельної
ділянки площею 0,0600 га, яка розташована
в АДРЕСА_1 набуто у 2008 році, тобто, коли
сторони були розлучені.

Суд не приймає до уваги
твердження позивача про те, що
відповідачка ОСОБА_3 не мала права на
придбання земельної ділянки так-як
вона була громадянкою іноземної
держави, як теке, що спростовується ч.2
ст.81 Земельного кодексу України
відповідно до якої іноземні громадяни
та особи без громадянства можуть
набувати права власності на земельні
ділянки несільськогосподарського
призначення в межах населених пунктів,
а також на земельні ділянки
несільськогосподарського призначення
за межами населених пунктів, на яких
розташовані об"єкти нерухомого майна,
що належать їм на праві приватної
власності.

З досліджених матеріалів справи
вбачається, що відповідачка ОСОБА_3
являється власником об"єкта нерухомого
майна - незавершений будівництвом,
готовністю 12% житловий будинок, який
знаходиться на земельній ділянці за
адресою : АДРЕСА_1, цільове призначення
якої для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд, а тому вона має право на
придбання земельної ділянки.

Отже, суд, приходить до висновку
про відмову у задоволенні позовних
вимог позивача, як заявлено
безпідставно.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215,
218 ЦПК України, ст.Земельного Кодексу
України суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа
приватний нотаріус ОСОБА_6 про визнання
правочину недійсним - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий
В.О.Монич