Справа № 521/5192/14-ц
Провадження №2/521/4422/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року

Малиновський районний суд м. Одеси у
складі головуючого судді Граніна В.Л.,
при секретарі Шкребтієнко Г.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Одеської міської
ради про визнання права на спадкове
майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Малиновського
районного суду з позовом до Одеської
міської ради про визнання за ним права
на спадкове майно - квартиру АДРЕСА_1.
При цьому позивач посилається на те, що
ОСОБА_2 був членом ЖБК «ЦЕНТРАЛЬНИЙ-10» з
16.08.1978 року, повністю сплатив
паєнакопичення за зазначену квартиру,
в зв'язку з чим був її власником. Однак,
він не оформив державну реєстрацію
набутого права власності до часу своєї
смерті. Спірна квартира була набута
ОСОБА_2 підчас перебування у
зареєстрованому шлюбі з його рідною
сестрою - ОСОБА_3, тому позивач вважає,
що спірна квартира є їх спільним майном
та їх частки в ньому є рівними.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Після його
смерті відкрилася спадщина 1/2 частину
вищевказаної квартири. ОСОБА_3 та дочка
померлого - ОСОБА_4 стали єдиними
спадкоємцями першої черги за законом у
рівних частках та успадкували по 1/4
частці спірної квартири. Інших
спадкоємців першої черги у покійного
на час смерті не було. Заповіт він також
не складав. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла рідна
сестра позивача - ОСОБА_3. Після її
смерті відкрилася спадщина на належні
їй на підставі вищенаведеного 3/4
частини вищевказаної квартири. Єдиною
спадкоємицею першої черги за законом
була її дочка - ОСОБА_4. Інших
спадкоємців першої черги у покійної на
час її смерті не залишилось. Заповіт
сестрою позивача також не був
складений. Таким чином, єдиним
власником спірної квартири стала
ОСОБА_4 - рідна племінниця позивача.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла.
Спадкоємців першої та другої черги у
померлої не має. Заповіту вона не
залишила. Позивач, так як є рідним
дядькою, має право на спадкування у
третю чергу. У відповідності до Закону
він звернувся до нотаріальної контори
с заявою про прийняття спадщини. Однак,
видача йому свідоцтва про право на
спадщину є неможливою через
відсутність правовстановлюючого
документу на квартиру. Таким
чином, позивач позбавлений можливості
оформити свої спадкові права в органах
нотаріату та змушений звернутися до
суду з позовом.

В судовому засіданні, представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, не заперечував проти
ухвалення заочного рішення.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Дослідивши матеріали справи суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, згідно довідки ЖБК
«ЦЕНТРАЛЬНИЙ-10» за № 14 від 8 квітня 2014
року, що ОСОБА_2 був членом ЖБК
«Центральний-10» з 16.08.1978 року та
повністю сплатив паєнакопичення за
квартиру АДРЕСА_1 станом у сумі 2905
рублів. Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦК
України, ОСОБА_2 був власником
зазначеної квартири, незважаючи на те,
що державну реєстрацію набутого права
власності до часу своєї смерті він не
оформлював.

З 20 липня 1973 року ОСОБА_2 знаходився у
зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_3,
актова запис №869 від 20.07.1973 р., що
підтверджується витягом з Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян № 1.

Відповідно з п. 43 Примірного статуту
ЖБК пай, внесений подружжям в ЖБК за
період сумісного проживання, а після
повної сплати пайового внеску -
квартира є їх спільним майном та їх
частки в ньому є рівними. Про те що член
житлово-будівельного кооперативу стає
власником квартири після її викупу
указано і ст.384 ЦК України.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що
свідчить копія свідоцтва про його
смерть серії НОМЕР_2.

Після його смерті відкрилася спадщина
на належну йому на підставі
вищенаведеного 1/2 частину
спірної квартири.

Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив та батьки.
За тих підстав, дружина померлого -
ОСОБА_3 та дочка померлого - ОСОБА_4 були
єдиними спадкоємцями першої черги за
законом у рівних частках. Інших
спадкоємців першої черги у покійного
на час смерті не було. Заповіт ним
складений не був.

У відповідності з вимогами ч. 3 ст. 1268 ЦК
України спадкоємці померлого
вважаються такими, що прийняли
спадщину і вона належить ним з часу її
відкриття, оскільки обидві постійно
проживали із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, про що свідчить
довідка з місця проживання. До
нотаріальної контори с заявою про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2
вони не зверталися.

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
успадкували після смерті спадкодавця
ОСОБА_2 по 1/4 частці спірної квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, що
підтверджується копією свідоцтва про
її смерть, серії НОМЕР_3.

Після її смерті відкрилася спадщина на
належні їй на підставі вищенаведеного
3/4 частини квартири АДРЕСА_1. Єдиною
спадкоємицею першої черги за законом
була її дочка - ОСОБА_4. Вона вважається
такою, що прийняла спадщину та спадщина
належить їй з часу її відкриття. Інших
спадкоємців першої черги у покійної на
час її смерті не залишилось. Заповіт
ОСОБА_3 також не складала.

Тобто, після смерті ОСОБА_3, єдиним
власником спірної квартири стала
ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, що
підтверджується копією свідоцтва про
її смерть, серії НОМЕР_4.

Спадкоємців першої та другої черги у
померлої не має. Заповіту вона не
залишила.

Відповідно до ст.1263 ЦК України, у третю
чергу право на спадкування за законом
мають рідні дядько та тітка
спадкодавця.

Родинний зв'язок позивача та
спадкодавця підтверджений матеріалами
цивільної справи.

Відповідно до витягу з Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян про державну реєстрацію
народження відповідно до ст. 126, 133, 135
Сімейного Кодексу України № 4 від
8.11.2013 р., підтверджений факт народження
ОСОБА_3 від батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_7.
Згідно до свідоцтва про народження
позивача, в графі батько зазначений
ОСОБА_3. Відповідно до витягу з
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян про державну реєстрацію
шлюбу із зазначенням відомостей про
другого подружжя № 1 від 20.11.2013 р.,
дошлюбне прізвище ОСОБА_3 - ОСОБА_3.
Згідно зі свідоцтвом про народження
померлої ОСОБА_4, серії НОМЕР_5, в графі
мати зазначено - ОСОБА_3 - рідна сестра
позивача.

Тобто, суд доходить до висновку, що
позивач має право на спадкування після
матері спадкодавця ОСОБА_4 на підставі
ст.1263 ЦК України, як спадкоємець
третьої черги.

У встановлений Законом порядок позивач
звернувся до нотаріальної контори с
заявою про прийняття спадщини. Як
вбачається зі змісту повідомлення
приватного нотаріуса Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_8
від 08 квітня 2014 року, неможливим є
видача мені свідоцтва про право на
спадщину, що залишилася після смерті
ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1, через
відсутність правовстановлюючого
документу на зазначену квартиру. Таким
чином, суд вважає доведеним
відсутність можливості позивача
захистити своє права в інший спосіб,
ніж в судовому порядку.

При таких обставинах, суд вважає, що
позовні вимоги позивача є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 15, 16, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1222, 1223, 1261, 1263,
1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212, 213 -
215, 218, 224 - 226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради
про визнання права на спадкове майно -
задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1), право власності на
квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, загальнею площею 44,5 кв. м.,
житловою площею 27,5 кв. м., в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_4,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий