Справа № 729/382/14
20 травня 2014 р. Бобровицький районний
суд Чернігівської області в складі :
головуючої судді Булиги Н.О.
з участю секретарів Савости К.Ю.,
розглянув у відкритому судовому
засіданні в м.Бобровиці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
звільнення від сплати заборгованості
по аліментам та часткового звільнення
Позивач звернувся до суду з
зазначеним позовом, вказуючи на те, що
за рішенням Солом'янського районного
суду м. Києва від 21.04.2008 року з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти в
розмірі ? частини всіх видів заробітку
щомісячно на утримання сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 до його повноліття та
видано виконавчий лист № 2-1861 від 21.04.2008
року, який перебуває на виконанні в
ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва. Крім
того, Солом'янським районним судом
м.Києва видано виконавчий лист № 2-388
від 15.10.2010 року про стягнення з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 пені від суми
несплачених аліментів на утримання
сина за період з лютого 2008 року по
та видано ще один виконавчий лист № 2-3639
від 28.10.2011 року про стягнення з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 пені від суми
несплачених аліментів на утримання
сина за період з 01.01.2010 року по квітень
знаходяться на виконанні в ВДВС
Дарницького РУЮ м. Києва. Позивач
зазначає, що з січня 2010 року він почав
сплачувати аліменти на утримання
неповнолітнього сина, перебуваючи на
обліку Дарницького районного центру
зайнятості та сплачує їх по
сьогоднішній день, також сплачує
заборгованість по аліментах та пеню.
Заборгованість по сплаті аліментів на
утримання неповнолітнього сина
утворилась у зв'язку з тим, що у суді
першої інстанції на той час
розглядалась цивільна справа, в якій
вирішувалось питання про виключення
запису про батька з актового запису про
народження дитини, так як ОСОБА_1 мав
причини вважати, що неповнолітній
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 не є його сином,
але з січня 2010 року, після
встановлення його батьківства,
позивач постійно та регулярно сплачує
аліменти. З 29.06.2010 року ОСОБА_1
зареєстрований як фізична особа -
підприємець, але почав займатися
підприємницькою діяльністю з квітня 2011
року, від якої має невеликий та
нестабільний дохід, з якого державний
виконавець ВДВС Дарницького РУЮ м.
Києва вираховує аліменти та пеню
відповідно до виконавчих листів.
Представник позивача зазначає, що на
час коли утворилась заборгованість по
аліментам (з 01.02.2008 року по 2010 рік)
ОСОБА_1 мав дуже скрутний стан, що
підтверджується довідкою Дарницького
райцентру зайнятості, де зазначено, що
в період з червня 2009 по червень 2010 року
позивач перебував на обліку як
безробітній та загалом за цей період
отримав доходу лише 1067,91 гривень. При
цьому ОСОБА_1 має на своєму утриманні
батьків похилого віку, мати інвалід 2
групи, не працює, отримує мінімальну
пенсію. Батьку позивача зробили
серйозну операцію з втручанням в
життєвоважливі органи. Тобто, батьки
позивача в силу свого похилого віку,
потребують матеріальної допомоги сина.
Згідно розрахунку державного
виконавця станом на 13.03.2014 року ОСОБА_1
має заборгованість по аліментах на
утримання неповнолітнього сина в сумі
18 397,51 грн., по пені нарахованій по
виконавчому листу № 2-388 в сумі 39 176,80,
по пені нарахованій по виконавчому
листу № 2-3639 в сумі 6850 гривень. Позивач
не має можливості в повному обсязі
сплачувати пеню від суми несплачених
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини по 2 виконавчим листам та
заборгованість по аліментах і самі
аліменти, щомісячно надаючи повну суму
на погашення свого боргу, оскільки сам
залишається без мінімального
забезпечення та позбавляє аліментних
прав своїх батьків, що потребують
допомоги. Тому просить суд звільнити
його від сплати заборгованості по
аліментам на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та частково звільнити його
від сплати пені по двох виконавчих
В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_4 підтримала позовні
вимоги з викладених у позові підстав та
просить їх задовольнити. Пояснила, що
позивач знаходиться в скрутному
матеріальному становищі, оскільки має
невеликий дохід від підприємницької
діяльності, крім того він має на
утриманні батьків пенсіонерів, матір
інваліда 2 групи, якій постійно
потрібні кошти на медичні препарати та
лікування, ОСОБА_1 не має засобів для
забезпечення своїх мінімальних потреб,
тому предстаник позивача просила суд
звільнити позивача від сплати
заборгованості по аліментам, вказуючи,
що його вина відсутня у виникненні
заборгованості та частково звільнити
його від сплати пені.
Відповідач позов не визнала та
пояснила, що підстав для його
задоволення не вбачає, оскільки ОСОБА_1
всіляко ухилявся від сплати аліментів
сину з часу його народження, тобто
ІНФОРМАЦІЯ_1 та до 2010 року. З 2010 року
позивач став сплачувати аліменти, але в
розмірі, який не відповідає
встановленому діючим законодавством.
Твердження позивача та його
представника про те, що ОСОБА_1 з 2009 року
по 2010 рік мав скрутне матеріальне
становище та перебував на обліку у
центрі зайнятості не може бути
підставою для звільнення його від
сплати заборгованості по аліментам,
нарахованої з 01.02.2008 року, та зменшення
розміру пені нарахованої на дану
заборгованість, оскільки в цей час
позивач мав реальну можливість
працювати на Авіаційному
науково-технічному комплексі
«Антонов», звідки він звільнився 10.12.2007
року, тобто перед народженням сина, за
власним бажанням і став на облік як
безробітний до Дарницького районного
центру зайнятості 17.09.2009 року. Сама
відповідач працює лікарем терапевтом в
Київському СІЗО. Її з позивачем син
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з нею та
знаходиться на її утриманні. Батько
ОСОБА_1 здоров»ям та життям сина не
цікавиться, а дитина хворіє та потребує
витрат на лікування та операції.
Відповідач також пояснила, що ОСОБА_1
має можливість сплатити
заборгованість по аліментам та
нараховану пеню, оскільки займається
підприємницькою діяльністю та отримує
дохід, здійснє ремонтні роботи офісів
та квартир в центрі м.Київ, і його
посилання та те, що він надає
матеріальне утримання своїм батькам,
які в силу свого похилого віку та
хвороб потребують матеріальної
допомоги, є такими, що не відповідають
дійсності, оскільки як їй відомо з
листа райуправління міліції
місцезнаходження ОСОБА_1 не відомо
навіть його батьку ОСОБА_5. Також
пояснила, що позивач перебуває в
розшуку, проти нього порушувалась
кримінальна справа за ухилення від
сплати аліментів на утримання дитини,
насправді він дійсно не проживає за
адресою, яку вказує державному
виконавцю та податковій інспекції.
Розглянувши матеріали цивільної
справи, заслухавши сторони, суд вважає,
що позов підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України,
якщо після набрання рішенням суду
законної сили, яким з відповідача
присуджені періодичні платежі,
зміняться обставини, що впливають на
визначені розміри платежів, їх
тривалість чи припинення, кожна
сторона має право шляхом пред»явлення
нового позову вимагати зміни розміру,
строків платежів або звільнення від
Згідно до ч. 2 ст. 197 СК України за
позовом платника аліментів суд може
повністю або частково звільнити його
від сплати заборгованості за
аліментами, якщо вона виникла у зв'язку
з тяжкою хворобою або іншою обставиною,
що має істотне значення.
У судовому засіданні встановлено, що
на підставі виконавчого листа № 2-1861,
виданого 21.04.2008 року Солом'янським
районним судом м. Києва стягуються
аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку щомісячно, починаючи з
01.02.2008 року та до досягнення дитиною
Відповідно до розрахунку
заборгованості від 13.03.2014 року,
наданого головним державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Дарницького РУЮ в
м.Києві сума заборгованості ОСОБА_1 по
аліментам станом на 01.01.2014 року
При сплаті аліментів по рішенню суду
на користь ОСОБА_2 на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 дійсно
гривень за період з 01.02.2008 року по 2010
рік. Причиною цього ОСОБА_1 зазначає, що
з червня 2009 року по червень 2010 року він
перебував на обліку як безробітний у
Дарницькому районному центрі
зайнятості та загалом за цей період
отримав доходу лише 1067,91 гривень, на
підтвердження чого надав довідку від
05.07.2010 року та крім того вказує, що
заборгованість по сплаті аліментів на
утримання неповнолітнього сина
утворилась у зв'язку з тим, що у суді
першої інстанції на той час
розглядалась цивільна справа, в якій
вирішувалось питання про виключення
запису про батька ОСОБА_1 з актового
запису про народження дитини.
Суд не вважає ці обставини саме тими,
що мають істотне значення і у зв'язку з
цим звільнити ОСОБА_1 від сплати
заборгованості по аліментам, оскільки
позивач мав реальну можливість
працевлаштуватися сам та отримувати
дохід. В судовому засіданні позивачем
не надано доказів того, що за станом
здоров»я чи з будь-яких інших причин
він не міг цього зробити. Крім того,
позивач мав право звернутися до суду з
вимогою про зміну розміру стягуваних з
нього аліментів в зв»язку зі зміною
його матеріального стану, коли згідно
ст.182 СК України враховується стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини, платника аліментів, чи має
платник аліментів інших дітей,
непрацездатних дружину, що суд вважає
однією із причин по якій утворилася
заборгованість по сплаті аліментів.
Вирішення питання в судових інстанціях
щодо батьківства ОСОБА_1 не звільняє
боржника від виконання рішення суду
щодо стягнення з нього аліментів.
Також, посилання представника
позивача на відсутність стабільного та
достатнього доходу від
підприємницької діяльності у ОСОБА_1,
як на підставу звільнення від сплати
заборгованості по аліментам, не можна
вважати поважною причиною неналежного
виконання аліментних зобов»язань.
Отже, судом не встановлено обставин,
що мають істотне значення для повного
або часткового звільнення від сплати
заборгованості за аліментами ОСОБА_1,
оскільки таке звільнення від сплати
заборгованості по аліментах порушить
права одержувача аліментів та дитини,
тому в частині задоволення позову про
звільнення від виплати заборгованості
по аліментам слід відмовити.
В судовому засіданні встановлено, що
згідно довідки про заборгованість від
13.03.2014 року, наданої головним державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Дарницького РУЮ, за
виконавчим листом № 2-388 від 15.10.2010 року
виданим Солом'янським районним судом
м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 пені від суми
несплачених аліментів на утримання
гривень та за виконавчим листом № 2-3639
від 28.10.2011 року про стягнення з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 пені від суми
несплачених аліментів на утримання
сина за період з 01.01.2010 року по квітень
2011 року залишок боргу становить 6850
гривень, розмір якого представник
позивача просить зменшити до 9176, 80
гривень та 850 гривень відповідно.
Чинним сімейним законодавством
передбачено рівні обов»язки батьків
(батька та матері) по утриманню дитини
до досягнення нею повноліття.
Частина 2 статті 196 СК передбачає, що
розмір неустойки може бути зменшений з
урахуванням матеріального та
сімейного стану боржника - платника
аліментів. Такими обставинами -
матеріальним та сімейним станом може
бути наявність інших неповнолітніх
дітей, яких боржник утримує (сплачує
аліменти на трьох неповнолітніх дітей
по трьох виконавчих листах).
Положення про зменшення розміру
неустойки знайшло своє відображення і
у п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 15.05.2006 року № 3 "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів".
Згідно довідок Державної податкової
інспекції у Дарницькому районі
Головного управління міндоходів у
м.Києві ОСОБА_1 зареєстрований як
фізична особа-підприємець з 29.06.2010 року
і є платником єдиного податку з 01 січня
Враховуючи положення ч. 2 ст. 196 СК
України та виходячи із сукупності
обставин справи, суд вважає за можливе
зменшити розмір пені, що сягується за
виконавчим листом № 2-388 від 15.10.2010 року
виданим Солом'янським районним судом
м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 пені від суми
несплачених аліментів на утримання
сина і залишок боргу якої становить
утриманні знаходиться хвора мати
ОСОБА_6, яка потребує стороннього
догляду, що підтверджується висновком
лікарсько-консультативної комісії №
зазначеному виконавчому листу, яку
необхідно сплачувати ОСОБА_1 завелика.
Позивач є єдиним сином та зобов»язаний
піклуватися про матір. Разом з тим,
сімейний стан самого боржника не
змінився, у нього немає інших дітей,
яких він зобов»язаний був би
утримувати, його матеріальне становище
не погіршилося, він з 29.06.2010 року
зареєстрований як фізична особа -
підприємець, тобто займається
підприємницькою діяльністю та отримує
дохід. На даний час позивач сплачує
аліменти, заборгованість і пеню, тому є
підстави частково звільнити ОСОБА_1 від
сплати пені по виконавчому листу № 2-388
від 15.10.2010 року перед одержувачем
загальної суми заборгованості по пені
гривень та вважати що заборгованість
по сплаті пені за виконавчим листом №
В силу ст.60 ЦПК України кожна особа
зобовязана довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
Аналізуючи викладене, дослідивши всі
надані сторонами докази та оцінивши їх
в сукупності, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 196, 197 СК України,
ст.ст. 6,10,11,208, 209, 213-218 ЦПК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 15.05.2006 року № 3 "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів", суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
звільнення від сплати заборгованості
по аліментам та часткового звільнення
від пені - задовольнити частково.
Зменшити розмір пені за виконавчим
листом № 2-388 від 15.10.2010 року виданим
Солом'янським районним судом м.Києва
про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 пені від суми несплачених
(двацяти дев»яти тисяч сто сімдесят
шести) гривень 80 копійок.
В задоволенні решти вимог
Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області через Бобровицький районний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Булига
Н.О.