Справа № 495/299/14-ц
У х в а л а

про відмову у задоволенні клопотання
про забезпечення позову

04 березня 2014 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний
суд Одеської області

у складі - головуючого судді Матяш Т.Л.

при секретарі - Івановій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Білгород -
Дністровський клопотання представника
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про
забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
третя особа - ОСОБА_4 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок знищення майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Білгород -
Дністровського міськрайонного суду
Одеської області з позовом до ОСОБА_3,
третя особа - ОСОБА_4 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок знищення майна.

На адресу суду надійшла заява
представника позивача про
забезпечення позову, шляхом
накладенню арешту на все рухоме та
нерухоме майно або грошові рахунки, що
належать відповідачу ОСОБА_3.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2 клопотання підтримав,
просив суд задовольнити його у повному
обсязі.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_5 клопотання підтримав,
просив суд задовольнити його у повному
обсязі.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_6 клопотання підтримав,
просив суд задовольнити його у повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні
просив суд відмовити у задоволенні
клопотання.

Розглянувши подане представником
позивача клопотання про забезпечення
позову, зважаючи на фактичні обставини
справи та виходячи із пов'язаності
заходів забезпечення позову з його
предметом, співмірності таких заходів
заявленій позовній вимозі і
відповідності виду забезпечення
позову позовній вимозі, суд вважає, що
клопотання не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р.
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», єдиною підставою
для забезпечення позову є відповідне
клопотання у формі мотивованої заяви
будь-якої з осіб, котрі беруть участь у
справі.

Разом з тим, у окремо поданій заяві про
забезпечення позову повинно бути
зазначено: причини, у зв'язку з якими
потрібно забезпечити позов, на яке саме
майно має бути накладено арешт, докази
на підставі чого та за ким
зареєстроване вказане майно, інші
відомості необхідні для забезпечення
позову (ст.151 ЦПК України).

У поданій до суду заяві представник
позивача не зазначає обґрунтованих
причин, не довів дійсність
забезпечення позову та його
доцільність. Відсутність зазначених
відомостей позбавляє суд дійти
висновку про наявність достатньо
обґрунтованого припущення, що невжиття
заходів забезпечення позову може у
майбутньому утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду, а
також робить неможливим виконання
такої ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 151-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про
забезпечення позову - відмовити у
повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена шляхом
подання апеляційному суду через суд
першої інстанції апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали.

Суддя