Номер провадження 2/754/901/14
РІШЕННЯ

Іменем України

29.04.2014
м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Петріщевої
І.В., при секретарі судового засідання
Сивенко В.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті
Києві цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 про захист прав
споживачів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
зазначеною позовною заявою, в якій
просить розірвати Договір №154 від 22
липня 2013 року, укладений між нею та
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2;
стягнути на свою користь з Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2: кошти у
розмірі 24742,00 грн., у якості повернення
сплаченої суми за продукцію згідно
Договору №154 від 22.07.2013 року; кошти у
розмірі 27400,00 грн., у якості повернення
сплаченої суми за техніку згідно
заказу на техніку до Договору № 154 від
22.07.2013 року, мотивуючи свої позовні
вимоги тим, що 22.07.2013 року між ОСОБА_1 та
ФОП ОСОБА_2 був укладений Договір №154
щодо виготовлення за завданням
замовника, доставки виготовленої
продукції за адресою, вказаною в
Договорі та виконання роботи з
встановлення виготовленого комплекту
меблів, згідно з яким відповідач
зобов'язався в порядку та на умовах,
визначених даним Договором,
виготовити, доставити та встановити
виготовлену продукцію, а саме: меблів -
«Кухня МДФ» за зазначеною в Договорі
адресою, а позивач зобов'язався
здійснювати оплату робіт своєчасно. На
виконання умов договору позивачем було
здійснено оплату продукції та техніки,
але відповідач свої зобов'язання щодо
виготовлення, доставки та встановлення
меблів не виконав.

У судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі та просив задовольнити позов за
викладеними в ньому обставинами.

У судовому засіданні представник
відповідача позовні вимоги визнала у
повному обсязі, пояснивши, що
невиконання умов договору відбулось
через викрадення обладнання в цеху, на
якому виконується замовлення.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009
року "Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої інстанції"
у разі визнання відповідачем позову,
яке має бути безумовним, і якщо таке
визнання не суперечить закону й не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб (не відповідача), суд ухвалює
рішення про задоволення позову,
обмежившись у мотивувальній частині
рішення посиланням на визнання позову
без з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

Роз'яснивши сторонам наслідки визнання
позову, суд дійшов обґрунтованого
висновку, що визнання позову не
суперечить закону, не порушує прав,
свобод та інтересів сторін чи інших
осіб, що є підставою для ухвалення
рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
докази, суд встановив такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 22.07.2013 року між
сторонами було укладено Договір №154
(а.с. 3 - 9).

Відповідно до п. 3.1. Договору відповідач
зобов'язався виготовити за завданням
позивача, доставити виготовлену
продукцію за адресою: АДРЕСА_1 та
виконати роботи з встановлення
виготовленого комплекту меблів (а.с. 3).

У п. 3.2.2. Договору замовник зобов'язаний
оплатити виконавцю роботи в розмірах
та в строки встановлені даним
Договором (а.с. 6).

Загальна вартість продукції, послуги з
її доставки та роботи зі встановлення
(монтажу) продукції (товару) складає
24742,00 грн. (п. 4.2. Договору) (а.с. 5).

Відповідно до п. 4.5 Договору,
передоплата (аванс) складає 70% від
вартості договору і становить 17300,00
грн., на виконання умов договору,
позивач здійснив передоплату в сумі
17300,00 грн., оплату в сумі 7442,00 грн., та
оплату за техніку в сумі 27400,00 грн., що
підтверджується квитанціями до
прибуткового касового ордеру №№16, 154
від 22.07.2013 року, 07.10.2013 року (а.с. 13).

Відповідно до п. 8.1 Договору, виконавець
виконує роботу з виготовлення
продукції в строк 50 робочих днів
включно. Доставка та монтаж
виготовленої продукції здійснюється
виконавцем протягом 5 робочих днів з
моменту настання строку завершення
робіт з виготовлення продукції та за
умови повного та належного виконання
замовником умов Договору (а.с. 7).

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_2 взяті
на себе зобов'язання щодо виготовлення
та поставки продукції (меблів) не
виконав, в зв'язку з чим позивач
неодноразово звертався до відповідача
щодо виконання умов Договору.

22.07.2013 року на адресу позивача від ФОП
ОСОБА_2 надійшов лист, який не
підписаний з боку відповідача, про
перенесення терміну виготовлення
замовлення, в якому останній зазначив,
що в зв'язку з крадіжкою з його цеху
електротехнічного обладнання,
інструментів, станків, матеріалів
виконавець не зможе виготовити у
встановлений договором строк (а.с. 42).

Аналізуючи встановлені по справі
обставини в їх сукупності, суд вважає,
заявлені позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 525 ЦК передбачено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про
захист прав споживачів», споживач має
право відмовитися від договору про
виконання робіт (надання послуг) і
вимагати відшкодування збитків, якщо
виконавець своєчасно не приступив до
виконання зобов'язань за договором або
виконує роботу так повільно, що
закінчити її у визначений строк стає
неможливим.

Враховуючи, те що відповідач взяті на
себе зобов'язання по виконанню
замовлення в установлений договором
строк не виконав, суму попередньої
оплати не повернув, суд вважає за
необхідне розірвати договір №154 від
22.07.2013 року та стягнути з відповідача на
користь позивача кошти у розмірі 24742,00
грн. та 27400,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд
вважає необхідним стягнути з
відповідача на користь держави судовий
збір у розмірі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 60, 88, 174, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 525,
526 ЦК України, ст.ст. 5, 10 Закону України
«Про захист прав споживачів»,
Постановою Пленуму ВСУ «Про практику
розгляду цивільних справ за позовами
про захист прав споживачів» №5 від
12.04.1996 року,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 про захист
прав споживачів задовольнити.

Розірвати Договір №154 укладений 22
липня 2013 року між Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
грошові кошти в розмірі 24742,00 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
грошові кошти в розмірі 27400,00 грн.

Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду міста Києва через
Деснянський районний суд міста Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя