Справа №442/2467/14-ц
Провадження №2/442/1115/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2014 року Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Івасівки А.П.

при секретарі - Грабар Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Дрогобичі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права
власності у порядку спадкування за
законом,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулась до суду з
вказаним позовом покликаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 і
вона як спадкоємець першої черги
звернулася із заявою про прийняття
спадщини, однак отримала відмову у
зв'язку із неможливістю визначення
кількості майна, яке входить у спадкову
масу та втрати частини оригіналів
правовстановлюючих документів на
спадкове майно. В склад спадкового
майна після смерті ОСОБА_4 увійшли 2/5
ідеальних частин квартири АДРЕСА_1 та
частина земельної ділянки за цією ж
адресою, яке належало спадкодавцю на
праві спільної сумісної власності на
підставі свідоцтва про право власності
на квартиру, виданого 03.12.1998 року
ДМБПДЖФ, свідоцтва про право на
спадщину за законом від 30.01.2003 року,
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯГ №041572,
виданого 20.12.2006 року Дрогобицькою
міською радою. Поряд з цим, вказує, що
відсутній правовстановлюючий документ
на квартиру, а саме свідоцтво про право
власності від 03.12.1998 року р. №394-р.,
видане Дрогобицьким бюро з
приватизації державного житлового
фонду. Також втрачено і оригінал
Договору дарування від 21.12.2006 року,
відповідно до якого відповідачі у
даній справі подарували на користь
позивача свої частки у спільній
сумісній власності на майно відповідно
до правовстановлюючих документів, а
саме у квартирі та земельній ділянці
площею 0,0466 га.

Сторони у судове засідання не з'явилися
: від позивача надійшла заява про
розгляд справи без його участі та
підтримання позовних вимог,
відповідачі також подали заяву про
розгляд справи без їх участі, відносно
задоволення позову, покладаються на
думку суду. Тому відповідно до вимог ч. 2
ст. 197 ЦПК України фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що позов є підставним та
підлягає до задоволення, виходячи з
наступних міркувань.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Як встановлено в судовому засіданні і
стверджується матеріалами справи, що
ОСОБА_1 була донькою для ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 заповіт
не залишила, однак в склад спадкового
майна увійшли : 2/5 ідеальних частин
квартири АДРЕСА_1 (належали спадкодавцю
на праві спільної сумісної власності
на підставі свідоцтва про право
власності на квартиру, виданого 03.12.1998
року Дрогобицьким міським бюро з
приватизації державного житлового
фонду, реєстраційний номер 394-р,
свідоцтва про право на спадщину за
законом, виданого 30.01.2003 року державним
нотаріусом Першої Дрогобицької
державної нотаріальної контори Бекиш
В.О. -а.с.6) та частина земельної ділянки
загальною площею 0,0466 га, призначена для
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель та споруд
(державний акт на право власності на
земельну ділянку реєстраційний номер
ЯГ №041572, виданий 20.12.2006 року
Дрогобицькою міською радою,
реєстраційний номер 2 - а.с.7).

Сторонами також не оспорюється той
факт, та матеріалами справи не
спростовується, що ними втрачено
оригінал Договору дарування від 21.12.2006
року, за яким ОСОБА_2 та ОСОБА_3
подарували свої частки у спільній
сумісній власності будинку АДРЕСА_1, що
належала їм на підставі свідоцтва про
право власності на квартиру АДРЕСА_1,
виданого 03.12.1998 року Дрогобицьким
МБПДЖФ, р№394 р., яке також втрачено, та
земельну ділянку площею 0,466 га, що
належала на підставі вищевказаного
Державного акту.

Встановлено також, що позивачка як
спадкоємець І черги по закону
звернулася в нотаріальну контору з
заявою про видачу свідоцтва про право
власності на спадкове майно, однак
отримала відмову, так як у
правовстановлюючих документів не
визначено розмір ідеальних часток (а/с
21).

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про
нотаріат» свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
всіх спадкоємців, які прийняли
спадщину в порядку, встановленому
цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, виникає
цивільно-правовий спір, що підлягає
розглядові у позовному провадженні.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку
спадкування права власності на об'єкти
нерухомості, в тому числі житловий
будинок, інші споруди, земельну ділянку
є набуття спадкодавцем зазначеного
права у встановленому законодавством
України порядку.

Оскільки протягом встановлено законом
строку спадкоємець - позивач не заявив
про відмову від спадщини, то на
підставі п. п. 3, 5 ст. 1268 ЦК України
спадщина, незалежно від часу її
прийняття, належить спадкоємцеві з
часу її відкриття.

Право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням цільового
призначення (ст. 1225 К України).

Згідно ст. 1226 ЦК України визначено, що
частка у праві спільної сумісної
власності спадкується на загальних
підставах. Суб'єкт спільної сумісної
власності має право заповідати свою
частку у праві спільної сумісної
власності до її визначення та виділу в
натурі. Поряд з цим, за змістом ст. 370 ЦК
України у разі виділу частки із майна,
що є у спільній сумісній власності,
вважається, що частки кожного із
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними,
законом або рішенням суду.

Враховуючи наведене та те, що після
смерті матері позивачки відкрилася
спадщина, до складу якої входить,
зокрема 2/5 ідеальних частин квартири
АДРЕСА_1, на яку частково втрачені
документи та частина земельної ділянки
загальною площею 0,0466 га, частка якої не
визначена, позивачка являється єдиним
спадкоємцем І черги за законом (інших
спадкоємців, які б претендували на
спадкове майно не встановлено),
прийняла спадщину після смерті - не
заявила про відмову від спадщини, то на
підставі п. п. 3, 5 ст. 1268 ЦК України
спадщина, незалежно від часу її
прийняття, належить спадкоємцеві з
часу її відкриття; вчинила усі дії, які
були необхідними для видачі свідоцтва
про право на спадщину, однак з
незалежних від неї причин у видачі
такого їй було відмовлено; а також що
інші співвласники відчужили свої
частки у спірному майні на користь
позивачки, однак такі
правовстановлюючі документи втрачені,
і таке право власності позивачки вони
не заперечують, а тому суд приходить до
переконання, що позов є підставним та
підлягає до задоволення.

Враховуючи вище наведене та керуючись
ст. ст. 10, 11, 60, 130, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
квартири АДРЕСА_1, загальною площею 90,5
кв.м., житловою 67,0 кв.м., що по АДРЕСА_1 та
земельну ділянку, призначену для
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель і споруд площею
0,0466 га, кадастровий номер :01:010:0089,
що по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, з подачею
її копії до апеляційної інстанції а
особами, які не були присутні у
судовому засіданні під час його
проголошення - з дня отримання такого.

Суддя

Івасівка А.П.