Справа № 310/1103/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

22 квітня 2014 року
м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

при секретарі Бевз О.А.,

за участю представника позивача
Бойченко Д.О.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Перший Український
Міжнародний Банк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, звернення
стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

07.02.2014р. позивач ПАТ "ПУМБ"
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та звернення стягнення на предмет
іпотеки, який підтримав у судовому
засіданні представник позивача ( за
довіреністю) Бойченко Д.О.

В обґрунтування позову представник
позивача зазначив наступне: між
Закритим акціонерним товариством
"Перший Український Міжнародний банк",
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство "Перший
Український Міжнародний банк", та
ОСОБА_3 був укладений кредитний договір
№5904406 від 25.01.2008 року, згідно з яким
позивач надав відповідачу кредитні
кошти у сумі 376000,00 грн. на строк до 25.01.2018
року, а відповідач зобов'язався
сплатити проценти за користування
кредитними коштами та повернути кредит
Банку в порядку та у строки, визначені
графіком, який є додатком №1 до
кредитного договору. Відповідно до п.1.3
договору процентна ставка за
користування кредитом становить 11,99%
річних.

22.01.2010 року між сторонами було укладено
додаткову угоду №8627648, за якою ОСОБА_4
була надана відстрочка повернення
кредиту на період з 25.12.2009 по 24.06.2010р.

22.09.2010 року була укладена додаткова
угода №9632306, за якою ОСОБА_4 була надана
відстрочка повернення кредиту на
період з 25.08.2010 по 24.02.2011р.

ОСОБА_4 умови кредитного договору не
виконує, починаючи з 25.04.2013 року має
прострочену заборгованість.

20.11.2013р. ОСОБА_4 була направлена вимога
про дострокове повернення всієї суми
кредиту, що відповідає п. 3.5.7, п 6.6
кредитного договору. Однак відповідач
вимогу не виконав.

Станом на 26.01.2014 року загальна
заборгованість відповідача ОСОБА_4 за
кредитним договором становить 314374,20
грн., яка складається з заборгованості:
за основною сумою кредиту - 256,812,91 грн.,
за процентами за користування
кредитом з 25.04.2013р. по 26.01.2014р. - 22987,02 грн.,
пені (п.5.2 кредитного договору) за
період з 26.04.2013р. по 26.01.2014р. у сумі 5132,98
грн., штрафу за невиконання умов
дострокового повернення кредиту (п.5.5.
договору) - 3760,00 грн., штрафу за
порушення умов страхування (п.5.4
договору) - 25681,29 грн.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
банком та Відповідачем-2 ОСОБА_4 був
укладений договір поруки №6077249 від
25.01.2008 року. Відповідно до умов
договору поруки поручитель відповідає
перед кредитором за виконання
зобов'язання боржником в повному
обсязі у солідарному порядку.

20.11.2013р. поручителю, відповідно до
п.3.1, п.7.3 договору поруки, було
направлено письмову вимоги про
повернення кредиту. Зазначені вимоги
поручитель не виконав

Позивач просить стягнути
солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_4
заборгованість за кредитним договором
у загальній сумі 314374,20 грн.

З метою забезпечення виконання
кредитних зобов'язань ОСОБА_4 за
кредитним договором, 25.01.2008 року між
Банком та ОСОБА_5 був укладений договір
іпотеки №5904560, згідно з яким ОСОБА_5
передав в іпотеку банку ціле
убудоване-прибудоване приміщення
загальною площею 85,3 кв.м. за адресою:
АДРЕСА_2. Договір іпотеки був
посвідчений нотаріусом. Обтяження
нерухомого майна було зареєстровано у
Державному реєстрі іпотек, що
підтверджується витягом №16659380 від
25.01.2008р.

Згідно з п.п. 4.1.1,4.1.2 договору іпотеки
передбачено, що Іпотекодержатель
вправі звернути стягнення на Предмет
іпотеки та одержати задоволення своїх
вимог з вартості Предмету іпотеки
переважно перед іншими кредиторами
Іпотекодавця у разі невиконання чи
неналежного виконання основного
зобов'язання або у разі невиконання
вимог страхування предмета іпотеки.

20.11.2013 р. Позичальнику та Іпотекодавцю
було направлено цінним листом вимога
про усунення порушення основного
зобов'язання, в якій попереджено, що в
разі невиконання зобов'язання за
кредитним договором протягом 30
календарних днів, позивач розпочне
процедуру звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Відповідачі порушення основного
зобов'язання не усунули, кредит та
проценти за користування ним не
повернули. Таким чином, у позивача
виникло право розпочати звернення
стягнення на предмет іпотеки та
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок їх реалізації.

Позивач просить, в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
в загальній сумі 314374,20 грн., звернути
стягнення на предмет іпотеки - ціле
убудоване-прибудоване приміщення
загальною площею 85,3 кв.м. за адресою:
АДРЕСА_2, належне на праві власності
іпотекодавцю ОСОБА_5, встановити спосіб
реалізації предмету іпотеки шляхом
проведення прилюдних торгів у межах
процедури виконавчого провадження,
встановити початкову ціну реалізації
приміщення згідно з експертною оцінкою
суб'єкта оціночної діяльності,
залученого органом державної
виконавчої служби у ході виконавчого
провадження.

Представник позивача просить стягнути
з відповідачів судові витрати,
понесені позивачем на оплату судового
збору у розмірі 3143,74 грн. та на оплату
оголошення у пресі про виклик
відповідачів у судове засідання у сумі
300,00 грн.

Відповідачі у судове засідання не
з'явилися. Про час і місце розгляду
справи повідомлені належним чином,
шляхом опублікування оголошення про
виклик у судове засідання ( «Запорізька
правда» №34-35 від 27.03.2014р.), ОСОБА_5 також
отримав судову повістку особисто
27.03.2014р. Причини неявки у судове
засідання відповідачі не повідомили,
заяви про розгляд справи за їх
відсутності не подавали.

Згідно зі ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд, за
згодою позивача, розглядає справу за
відсутності відповідача на підставі
наявних у ній даних та доказів,
постановляє заочне рішення.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.
Тобто всі умови договору з моменту його
укладення стають однаково
обов'язковими для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 611,612 ЦК України, у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом. Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов`язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Нормами ст. 1050 ЦК України передбачено,
що в разі, якщо позичальник своєчасно
не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до ст. 625 ЦК України
незалежно від сплати процентів,
належних йому згідно з вимогами ст. 1048
ЦК України. Якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
ст. 1048 ЦК України.

Згідно зі ст.ст. 549,550 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно
від наявності у кредитора збитків,
завданих невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

25.01.2008р. між Закритим акціонерним
товариством "Перший Український
Міжнародний банк", правонаступником
якого є Публічне акціонерне товариство
"Перший Український Міжнародний банк",
та ОСОБА_3 був укладений кредитний
договір №5904406 (а.с.16-21), згідно з яким
банк надав позичальнику ОСОБА_4
кредитні кошти у сумі 376000,00 грн. з
виплатою процентів - 11,99% річних, на
строк до 25.01.2018 року, а позичальник
зобов'язався сплачувати проценти за
користування кредитними коштами та
повернути кредит Банку в порядку та у
строки, визначені графіком, який є
додатком №1 до кредитного договору.

22.01.2010 року між сторонами було укладено
додаткову угоду №8627648 (а.с.28-29), за якою
ОСОБА_4 була надана відстрочка
повернення кредиту на період з 25.12.2009 по
24.06.2010р.

22.09.2010 року була укладена додаткова
угода №9632306 (а.с.32-33), за якою ОСОБА_4 була
надана відстрочка повернення кредиту
на період з 25.08.2010 по 24.02.2011р.

ОСОБА_4 умови кредитного договору не
виконує, починаючи з 25.04.2013 року має
прострочену заборгованість.

19.11.2013р. ОСОБА_4 була направлена вимога
про дострокове повернення всієї суми
кредиту (а.с.58-59), що відповідає п. 3.5.7, п
6.6 кредитного договору. Однак
відповідач вимогу не виконав.

Відповідно до п. 5.2 Кредитного договору,
у разі порушення позичальником
строків виконання зобов'язання з
повернення кредиту та/або сплати
процентів за користування кредитом,
Позичальник зобов'язаний сплатити
Банку пеню у розмірі подвійної
облікової ставки Національного Банку
України, що діяла у відповідний період,
від суми прострочених виконанням
зобов'язань за кожен день прострочення.

Пунктом 5.5 кредитного договору за
кожний випадок порушення
позичальником обов'язків, передбачених
п.п. 4.3.2-4.3.6 кредитного договору,
позичальник зобов'язаний сплатити на
вимогу банку на його користь штраф у
розмірі 1% від суми одержаного кредиту.

Відповідно до вимог п. 2.1.4 та 4.3.1
позичальник зобов'язаний був щорічно
до дати закінчення кредиту, укладати
договір особистого страхування на
суму, не менше суми кредиту, надавати
Банку, як вигодо набувачу за таким
договором страхування, оригінальний
примірник договору страхування.
Вказані умови договору ОСОБА_4 не
виконала.

За кожний випадок порушення
позичальником обов'язків щодо
поновлення дії договорів страхування,
згідно з п.5.4 кредитного договору,
позичальник зобов'язаний сплатити на
вимогу банку штраф у розмірі 10% від
мінімальної страхової суми.

Станом на 26.01.2014 року загальна
заборгованість відповідача ОСОБА_4 за
кредитним договором становить 314374,20
грн., яка складається з заборгованості:
за основною сумою кредиту - 256,812,91 грн.,
за процентами за користування
кредитом з 25.04.2013р. по 26.01.2014р. - 22987,02 грн.,
пені (п.5.2 кредитного договору) за
період з 26.04.2013р. по 26.01.2014р. у сумі 5132,98
грн., штрафу за невиконання умов
дострокового повернення кредиту (п.5.5,
п. 4.3.5. договору) - 3760,00 грн., штрафу за
порушення умов страхування (п.5.4
договору) - 25681,29 грн.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
банком та Відповідачем-2 ОСОБА_4 був
укладений договір поруки №6077249 від
25.01.2008 року. (а.с.36-37) та додаткові угоди
до договору поруки №6077249/20100122 від
22.01.2010р. і №6077249/20100922 від 22.09.2010р. (а.с.38-41).
Відповідно до умов договору поруки
поручитель відповідає перед
кредитором за виконання зобов'язання
боржником в повному обсязі у
солідарному порядку.

20.11.2013р. поручителю, відповідно до
п.3.1, п.7.3 договору поруки, було
направлено письмову вимоги про
погашення заборгованості за кредитом
(а.с.61-63). Зазначені вимоги поручитель не
виконав.

Статтею 554 ЦК України встановлено, що у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Зважаючи на викладене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги Банку щодо
стягнення заборгованості за кредитним
договором у сумі 314374,20 грн. в
солідарному порядку з позичальника
ОСОБА_4 і поручителя ОСОБА_4 підлягають
задоволенню.

З метою забезпечення виконання
кредитних зобов'язань ОСОБА_4 за
кредитним договором, 25.01.2008 року між
Банком та ОСОБА_5 був укладений договір
іпотеки №5904560 (а.с.42-48), згідно з яким
ОСОБА_5 передав в іпотеку банку ціле
убудоване-прибудоване приміщення
загальною площею 85,3 кв.м. за адресою:
АДРЕСА_2. Договір іпотеки був
посвідчений нотаріусом. Обтяження
нерухомого майна було зареєстровано у
Державному реєстрі іпотек, що
підтверджується витягом №16659380 від
25.01.2008р.

Згідно з п.п. 4.1.1,4.1.2 договору іпотеки
передбачено, що Іпотекодержатель
вправі звернути стягнення на Предмет
іпотеки та одержати задоволення своїх
вимог з вартості Предмету іпотеки
переважно перед іншими кредиторами
Іпотекодавця у разі невиконання чи
неналежного виконання основного
зобов'язання або у разі невиконання
вимоги Іпотекодержателя про
дострокове виконання основного
зобов'язання.

20.11.2013 р. Позичальнику та Іпотекодавцю
було направлено цінним листом вимога
про усунення порушення основного
зобов'язання (а.с.64-66), в якій
попереджено, що в разі невиконання
зобов'язання за кредитним договором
протягом 30 календарних днів, позивач
розпочне процедуру звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Відповідачі порушення основного
зобов'язання не усунули, кредит та
проценти за користування ним не
повернули. Таким чином, у позивача
виникло право розпочати звернення
стягнення на предмет іпотеки та
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок їх реалізації.

Звернення стягнення на предмет
іпотеки, згідно з п.4.2 іпотечного
договору може бути здійснено, за
вибором іпотекодержателя, у тому числі
за рішенням суду.

Згідно з п.4.3 цього договору реалізація
предмета іпотеки, на який звернено
стягнення за рішенням суду
здійснюється в порядку, передбаченому
чинним законодавством України.

Крім певних визначень сторонами в
договорі, порядок звернення стягнення
на предмет іпотеки регулюється і
нормами матеріального права.

Так згідно ст. 589 ЦК України, у разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави.

Відповідно зі ст. 590 ЦК України,
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
іпотеку», іпотека є видом забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право у разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника в
порядку, встановленому цим законом.

Таким чином в разі невиконання
боржником своїх зобов'язань за
кредитним договором (дострокового
повернення всієї суми кредиту), ПАТ
«Перший Український Міжнародний банк»
на підставі ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» має право звернути стягнення
на предмет іпотеки, що забезпечує це
кредитне зобов'язання.

Згідно зі ст. 39 Закону у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки у рішенні
суду зазначаються:

-загальний розмір вимог та всі його
складові, що підлягають сплаті
іпотекодержателю з вартості предмета
іпотеки;

-опис нерухомого майна, за рахунок
якого підлягають задоволенню вимоги
іпотекодержателя;

-заходи щодо забезпечення збереження
предмета іпотеки або передачі його в
управління на період до його
реалізації, якщо такі необхідні;

-спосіб реалізації предмета іпотеки
шляхом проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу,
встановленої статтею 38 цього Закону;

-пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки;

-початкова ціна предмета іпотеки для
його подальшої реалізації.

Позивач просить визначити в рішенні
суду спосіб реалізації предмета
іпотеки - шляхом продажу на прилюдних
торгах.

Порядок реалізації предмета іпотеки на
прилюдних торгах визначено статтею 41
ЗУ «Про іпотеку».

Зокрема ч.1 ст. 41 Закону визначено, що
реалізація предмета іпотеки за
рішенням суду або за виконавчим
написом нотаріуса, проводиться, якщо
інше не передбачено рішенням суду,
шляхом продажу на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої Законом
України «Про виконавче провадження», з
дотриманням вимог цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст. 43 ЗУ «Про іпотеку»
початкова ціна продажу предмета
іпотеки встановлюється рішенням суду
або за згодою між іпотекодавцем та
іпотекодержателем, а якщо вони не
досягли згоди,- на підставі оцінки,
проведеної відповідно до
законодавства про оцінку майна і
майнових прав та професійну оціночну
діяльність.

У п. 1.3 договору іпотеки зазначено, що
за домовленістю сторін на момент
укладання цього договору предмет
іпотеки оцінено у сумі 735745,00 грн.
(«Оціночна вартість»). При цьому
сторони згодні з тим, що при зверненні
стягнення та реалізації предмету
іпотеки іпотекодержатель не буде
зв'язаний або будь-яким чином обмежений
зазначеною оціночною вартістю
предмету іпотеки.

У статті 4 договору іпотеки, яка
регламентує порядок задоволення вимог
іпотеко держателя за рахунок предмета
іпотеки, питання щодо початкової ціни
продажу предмета іпотеки, в разі
звернення на нього стягнення за
рішенням суду, сторонами не узгоджено.

За таких умов, початкову ціну
реалізації предмета іпотеки необхідно
визначити, відповідно до ст. 43 Закону,
на підставі оцінки, проведеної
відповідно до законодавства про
оцінку майна і майнових прав та
професійну оціночну діяльність.

Зазначене також узгоджується з п. 42
Постанови Вищого спеціалізованого
суду з розгляду цивільних і
кримінальних справ №5 від 30.03.2012р. «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають з кредитних правовідносин»,
в якому зокрема зазначено:
«Резолютивна частини рішення суду в
разі задоволення позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки має
відповідати вимогам як статті 39 Закону
України "Про іпотеку", так і положенням
пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК.
Зокрема, у ньому в обов'язковому
порядку має зазначатись: загальний
розмір вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті іпотекодержателю з
вартості предмета іпотеки; спосіб
реалізації предмета іпотеки - шляхом
проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу шляхом
надання права іпотекодержателю на
продаж предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації (при цьому суд
може зазначити, що початкова ціна
встановлюється на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності/незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій)».

Відповідно до ч.3 ст. 509 ЦК України
зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

З огляду на викладе, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги позивача
про звернення стягнення на предмет
іпотеки підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідачів на користь позивача
необхідно стягнути документально
підтверджені судові витрати: судовий
збір 3143,74 грн., витрати, пов'язані з
публікацією оголошення у пресі про
виклик відповідачів у судове засідання
- 300 грн., всього стягнути 3443,74 грн.

Керуючись ст.ст. 10,15, 60,88, 197,208, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 509,589,590, 611, 612, 629,1054-1055, 1050
ЦК України, ЗУ «Про іпотеку», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "Перший
Український Міжнародний Банк"
задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 ( ІПН
№НОМЕР_2) і ОСОБА_5 ( ІПН №НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Перший Український
Міжнародний Банк" ( )
заборгованість за кредитним договором
№5904406 від 25.01.2008р. у сумі 314374,20 грн. (
триста чотирнадцять тисяч триста
сімдесят чотири гривні двадцять
копійок), яка складається з
заборгованості: за основною сумою
кредиту - 256,812,91 грн., за процентами за
користування кредитом з 25.04.2013р. по
26.01.2014р. - 22987,02 грн., пені за період з
26.04.2013р. по 26.01.2014р. у сумі 5132,98 грн.,
штрафів - 3760,00 грн. і 25681,29 грн.

В рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_3 перед Публічним акціонерним
товариством "Перший Український
Міжнародний Банк" за кредитним
договором №5904406 від 25.01.2008р. у сумі
314374,20 грн. ( триста чотирнадцять тисяч
триста сімдесят чотири гривні
двадцять копійок), яка складається з
заборгованості: за основною сумою
кредиту - 256,812,91 грн., за процентами за
користування кредитом з 25.04.2013р. по
26.01.2014р. - 22987,02 грн., пені за період з
26.04.2013р. по 26.01.2014р. у сумі 5132,98 грн.,
штрафів - 3760,00 грн. і 25681,29 грн., звернути
стягнення на предмет іпотеки за
договором іпотеки №5904560 від 25.01.2008р.,
укладеним з ОСОБА_5, - на ціле
убудоване-прибудоване приміщення
загальною площею 85,3 кв.м. за адресою:
АДРЕСА_2, яке складається з тамбуру №1,
основного приміщення №2, основного
приміщення №3 з основної будівлі «А1»,
основного приміщення №1, підсобного
приміщення №6, вбиральні №6а з основної
будівлі «А», яке належить на праві
власності іпотекодавцю ОСОБА_5 (
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою:
72306, АДРЕСА_1, ІПН № НОМЕР_1) на підставі
договору купівлі-продажу
убудованого-прибудованого приміщення
від 27.11.2007р., посвідченого приватним
нотаріусом Бердянського міського
нотаріального округу Запорізької
області ОСОБА_9

Встановити спосіб реалізації предмету
іпотеки шляхом продажу на прилюдних
торгах у межах процедури виконавчого
провадження, з початковою ціною
реалізації предмету іпотеки,
визначеної на підставі оцінки,
здійсненої суб'єктом оціночної
діяльності або незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 ( ІПН
№НОМЕР_2), ОСОБА_5 ( ІПН №НОМЕР_1), ОСОБА_5
(ІПН № НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства "Перший
Український Міжнародний Банк" судові
витрати у сумі 3443,74 грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Бердянський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Згідно зі ст. 228 ЦПК України заочне
рішення може бути переглянуто судом, що
його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом 10 днів з
дня отримання копії рішення.

Суддя: І. П. Прінь