Єдиний унікальний номер 249/6494/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/499/2014
Головуючий у 1 інстанції: Вірченко
О.М. 249/6494/13ц
Доповідач: Смєлік С.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючої Осипчук
О.В.

суддів Смєлік
С.Г., Ткачук С.С.

при секретарі
Біляєві М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду в місті Донецьку апеляційну
скаргу відповідача Товариства з
додатковою відповідальністю «Орендне
підприємство «Шахтоуправління
Благовіщенське» на рішення
Шахтарського міськрайонного суду
Донецької області від 27 листопада 2013
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
Товариства з додатковою
відповідальністю «Орендне
підприємство «Шахтоуправління
Благовіщенське» про відшкодування
грошової компенсації за заподіяну
моральну шкоду,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шахтарського міськрайонного
суду Донецької області від 27 листопада
2013 року позовні вимоги ОСОБА_2 про
стягнення компенсації моральної шкоди
- задоволено частково: на його користь з
відповідача стягнуто 10500 грн. у зв»язку
із ушкодженням здоров»я.

З рішенням не погодився відповідач -
ТДВ «Орендне підприємство
«Шахтоуправління Благовіщенське» та
подав апеляційну скаргу, разом з якою
справа надійшла до апеляційного суду
Донецької області.

В своїй апеляційній скарзі апелянт
вважає рішення суду таким, що підлягає
скасуванню з наступних підстав:
Позивач не міг мати трудові відносини з
ТДВ «ОП «Ш/у ім. Благовіщенське», в яке
було перейменовано ТДВ « ОП ш/у ім. В.І.
Чапаева», оскільки це підприємство як
юридична особа було зареєстроване 12
липня 2008 року, а цілісний майновий
комплекс ДП «Ш/у ім. В.І. Чапаева» був
прийнятий товариством в оренду в
лютому 2009 року. Відповідач є
правонаступником ДП «Ш/у ім. В.І.
Чапаева» лише згідно передавального
балансу, тобто не відповідає за
неналежність умов праці в період, коли
шахта знаходилась під контролем
державних підприємств. Відповідно до
санітарно-гігієнічної характеристики
на момент її складання стаж роботи
позивача в ДП «Ш/у ім. В.І. Чапаева»
складав лише два місяці, чого
недостатньо для розвинення
відповідної хвороби. Крім того, «Ш/у ім.
В.І. Чапаева» позивач працював на інших
підприємствах вугільної
промисловості, вина «Ш/у ім. В.І.
Чапаева» в настанні вібраційної
хвороби позивача є незначною.
Відповідно до доданого до позовної
заяви висновку ЛЕК № 3586 від 30 вересня
2008 року зазначено: відповідальними у
розвитку професійного захворювання
вважати професії ГРОЗ, Горноробочий по
ремонту гірничих виробіток, МГВМ
пропорційно відпрацьованому часу. Як
що враховувати, що позивач на момент
звернення у лікарню із скаргою на
вібраційну хворобу пропрацював на
шахті ДП « ш/у В.І.Чапаєва» з 28 років 5
місяців лише 2 місяці, то вина
неіснуючого підприємства складає 0,6%
Таким чином, якщо б ТДВ « ОП ш/у
Благовіщенське було б
правонаступником обов»язків ДП « Ш/у
ім. Чапаєва» у повному обсязі, вина у
настанні професійної хвороби Позивача
була б незначною щоб вважати
підприємство належним відповідачем.
Просив скасувати рішення суду першої
інстанції у задоволенні позову
відмовити.

Позивачем не було надано довідку
відповідних лікарських установ про
стрес, депресію чи інші негативні
наслідки його стану. Сума моральної
шкоди нічим не обгрунтована. Просив
задовольнити скаргу, рішення суду
першої інстанції скасувати, у
задоволені позову ОСОБА_2 відмовити.

В судовому засіданні представник
відповідача - Карагодін Є.Г. підтримав
доводи апеляційної скарги, просив її
задовольнити, рішення суду першої
інстанції скасувати, у задоволені
позову ОСОБА_2 відмовити.

ОСОБА_2 заперечував проти доводів
апеляційної скарги. просив її
відхилити а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, учасників
судового засідання, перевіривши доводи
апеляційної скарги і дослідивши
матеріали справи апеляційний суд
дійшов наступного висновку.

31 жовтня 2013 року Позивач
звернувся до суду з позовом до ТОВ
«Орендне підприємство
«Шахтоуправління Благовіщенське» про
відшкодування компенсації моральної
шкоди в розмірі 20 000 грн. згідно ст.ст.
153, 237-1 КЗпП України, мотивуючи свої
вимоги тим, що він тривалий час
працював на підприємствах вугільної
промисловості, а з 01 квітня 2008 року по 09
грудня 2008 року перебував в трудових
відносинах з ДП «Шахтоуправління ім.
Чапаева», правонаступником якого є
відповідач. За висновком МСЕК від 09
грудня 2008 року йому первинно
встановлено 35 % втрати професійної
працездатності у зв'язку з професійним
захворюванням - вібраційна хвороба,
яка негативно впливає на якість його
життя.

З матеріалів справи вбачається, що
Позивач протягом 28 років 10 місяців
працював на підприємствах вугільної
промисловості в умовах впливу
шкідливих факторів на його здоров»я.

З 01 квітня 2008 року по 09 грудня 2008 року
перебував в трудових відносинах з ДП
«Шахтоуправління ім. Чапаєва» і був
звільнений згідно п.2 ст. 40 КЗпП України

Відповідно до наказу Міністерства
вугільної промисловості від 16 лютого
2009 року № 56 «Про припинення діяльності
ДП «Шахтоуправління ім. Чапаева»,
припинено діяльність даного
підприємства, цілісний майновий
комплекс якого передано в оренду
шляхом приєднання до орендаря - ТДВ
« Орендне підприємство»
Шахтоуправління імені В.І. Чапаєва».
Встановлено, що ТДВ «ОП Ш/у ім. В.І.
Чапаева» є правонаступником його прав
та обов'язків ДП « Шахтоуправління
імені В.І. Чапаєва» згідно з
передавальним балансом. ( а.с.34-35 )

Згідно із протоколом № 20/12 загальних
зборів ТДВ «ОП Ш/у ім. В.І. Чапаева» від 05
жовтня 2012 року назву ТДВ «ОП Ш/у ім. В.І.
Чапаева» було перейменовано на
Товариство з додатковою
відповідальністю « Орендне
підприємство « Шахтоуправління
Благовіщенське».

З акту розслідування хронічного
професійного захворювання ОСОБА_2 від 28
жовтня 2008 року вбачається, що у
зв»язку із недосконалістю
технологічних процесів по проходженню
гірничих виробіток, латентним
розвитком хвороби. Виявити внного
немає можливості.

Висновком обласної МСЕК міста Донецька
від 09 грудня 2008 року позивачу
встановлено 65 % втрати професійної
працездатності по сукупності
страхових випадків, а саме: 35 % в зв'язку
з професійним захворюванням -
вібраційна хвороба первинно, 10 % за
трудовим каліцтвом 1992 року, 15 % за
трудовим каліцтвом 1982 року, 5 % за
трудовим каліцтвом 2006 року повторно.
Згідно до висновку про умови та
характер праці позивачу протипоказана
тяжка фізична праця в умовах
профшкідливості, перенавантаження.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України
забезпечення безпечних нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган.

Суд першої інстанції, посилаючись на
положення ст. 237-1 КЗпП України,
Постанову Пленуму Верховного Суду
України N 4 від 31 березня 1995 року "Про
судову практику по справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди", ст. 9 Закону України « Про
охорону праці» дійшов правильного
висновку про те, що позивач має право
на відшкодування компенсації
моральної шкоди, яку повинен
відшкодувати саме роботодавець; суд, з
огляду на ступінь втрати
працездатності, фактичні обставини
справи, дійшов правильного висновку
щодо розміру компенсації моральної
шкоди у розмірі 10500 грн.

Доводи апеллянта, що відповідач
- Товариство з додатковою
відповідальністю « Орендне
підприємство « Шахтоуправління
Благовіщенське» не є належним
відповідачем - є не обґрунтованими і
спростовуються вищезазначеними
відомостями про правонаступництво
прав та обов»язків.

Доводи апелянта, що позивач не надав
доказів щодо спричинення йому
моральних страждань спростовуються
позицією Конституційного Суду
України. Так, в рішенні Конституційного
Суду України від 27.01.2004 р. № 1-9/2004 (п.4.1 )
зазначено, що ушкодження здоров'я,
заподіяні потерпілому під час
виконання трудових обов'язків
незалежно від ступеня втрати
професійної працездатності,
спричиняють йому моральні і фізичні
страждання.

Апеляційний суд вважає, що судом першої
інстанції ухвалено обґрунтоване
рішення, в якому повно відображені
обставини, що мають значення для
справи, висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні. Рішення суду є законним і
обґрунтованим, тому відповідно до
вимог ст. 308 ЦПК України підлягає
залишенню без змін.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують фактичних обставин
справи, встановлених судом і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, яке призвело
або могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315
ЦПК України, апеляційний суд

У Х ВА Л И
В :

Апеляційну скаргу товариства з
додатковою відповідальністю «Орендне
підприємство «Шахтоуправління
Благовіщенське» відхилити.

Рішення Шахтарського
міськрайонного суду Донецької області
від 27 листопада 2013 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий :

Судді