АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 608/2402/13-цГоловуючий у 1-й інстанції Коломієць Н.З.
Провадження № 22-ц/789/73/14 Доповідач - Кузьма Р.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2014 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Кузьми Р.М.

суддів - Костіва О. З., Жолудько Л. Д.,

при секретарі - Ханенко Т.І.

з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Чортківського районного суду від 24 жовтня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про встановлення нікчемності правочину і застосування наслідків його недійсності

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про встановлення нікчемності правочину і застосування наслідків його недійсності .

Рішенням Чортківського районного суду від 24 жовтня 2013 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасуватита ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Апелянт зазначає, що у боржника ОСОБА_1 відсутнє будь-яке майно, на яке можна накласти стягнення згідно рішення апеляційного суду Тернопільської області від 30.06.2009 року. Наголошує на тому, що незважаючи на ухвалу судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26.03.2008 року, якою накладено арешт на майно відповідача в сумі еквівалентній 40 000 грн., останній подарував належний йому на праві власності будинок № 62 в с. Великі Чорнокінці Чортківського району своєму сину ОСОБА_4 Вказує на те, що вказаний договір дарування є нікчемним. Суд у порушення вимог статей 213, 214 ЦПК України дійшов помилкового висновку про те, що при частковому задоволенні позову скасовуються заходи забезпечення позову.

Апелянт ОСОБА_3 просить справу розглянути у його відсутності.

В судовому засіданні ОСОБА_1, ОСОБА_2 просять апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду справи, колегія вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід відхилити.

Судом установлено, що в листопаді 2006 року ОСОБА_3 звернувся в Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 про повернення майна з чужого незаконного володіння та стягнення матеріальної і моральної шкоди.

Заочним рішенням Надвірнянського районного суду від 26 вересня 2007 року позов задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 38 725 грн. матеріальної шкоди та 500 грн. моральної шкоди, 1 417 грн. судових витрат.

На виконання рішення суду на майно, яке перебуває у власності відповідача, накладено арешт та заборону відчуження.

ОСОБА_1 подав до суду заяву про скасування заочного рішення, а також звернувся до ДВС з заявою про скасування постанови про накладення арешту.

Ухвалою Надвірнянського районного суду від 11 березня 2008 року скасовано вищезазначене заочне рішення. 14 березня 2008 року державним виконавцем відділу ДВС Надвірнянського РУЮ Івано-Франківської області була винесена постанова про звільнення з-під арешту та зняття заборони на відчуження майна ОСОБА_1

В порядку забезпечення позову ОСОБА_3 звернувся в суд з заявою про накладення арешту на майно, що еквівалентно сумі 40 000 грн.

26 березня 2008 року ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області було накладено арешт на майно в сумі еквівалентній 40 000 грн., яке належить ОСОБА_1

14 квітня 2008 року державним виконавцем відділу ДВС Надвірнянського РУЮ Івано-Франківської області була винесена постанова про накладення арешту на все майно ОСОБА_1 та заборона здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_1, згідно ухвали Надвірнянського районного суду від 26.03.2008 року.

17 грудня 2008 року цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про повернення майна з чужого незаконного володіння та стягнення матеріальної та моральної шкоди була скерована для розгляду за підсудністю в Чортківський районний суд Тернопільської області.

Заочним рішенням Чортківського районного суду від 20 березня 2009 року позов ОСОБА_3 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 38 725 грн. матеріальної шкоди та 500 грн. на відшкодування моральної шкоди, також стягнуто судові витрати в сумі 5 200 грн.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 30 червня 2009 року апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково.

Рішення Чортківського районного суду від 20 березня 2009 року в частині стягнення упущеної вигоди і судових витрат скасовано і ухвалено нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення 22 000 грн. упущеної вигоди відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 3627, 25 грн. судових витрат. В решті рішення суду щодо стягнення 16 725 грн. матеріальної шкоди та 500 грн. моральної шкоди залишено без змін.

19 серпня 2009 року ОСОБА_3 згідно рішення апеляційного суду Тернопільської області від 30.06.2009 року отримав два виконавчі листи по справі на суму 16 725 грн. та 3 627, 25 грн. і того ж дня подав їх для виконання у відділ ДВС Чортківського РУЮ Тернопільської області.

Постановами державного виконавця відділу ДВС Чортківського РУЮ про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.02.2012 року встановлено, що в господарстві боржника ОСОБА_1 майна та цінних речей, на які можна звернути стягнення, не виявлено. Виконавчі документи повернуто стягувачеві.

11 червня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, від імені якого діє як законний представник його мати ОСОБА_2, укладено договір дарування, згідно умов якого ОСОБА_1 подарував ОСОБА_4 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 62 по вул. Вигін в с. Великі Чорнокінці Чортківського району Тернопільської області.

Відповідно до п.п. 4, 6 вказаного договору, сторони оцінили дар в 64 655 грн. Дарувальник ствердив, що на момент укладення цього договору вказане вище майно не перебуває під арештом чи забороною, щодо нього не ведуться судові спори, воно не заставлене, у податковій заставі не перебуває.

11 червня 2009 року зареєстроване право приватної власності ОСОБА_4 на житловий будинок № 62 по вул. Вигін в с. Великі Чорнокінці Чортківського району, що стверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Чортківського обласного комунального міжрайонного бюро технічної інвентаризації.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, щона час укладення оспорюваного договору дарування були відсутні передбачені законом перешкоди для його вчинення, а саме: не виявлено обтяжень рухомого майна ОСОБА_1 та не встановлено заборони, арешту на будинок 62 в с. Великі Чорнокінці Чортківського району, власником якого є ОСОБА_1

Колегія суддів апеляційного суду вважає висновок суду обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам закону.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В силу вимог ст.ст. 11, 10, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з ст. 203 ч. 1 ЦПК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного судочинства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні безоплатно майно у власність.

Відповідно до ст.55 ч.ч. 2, 3 Закону України Про нотаріат від 02.09.1993 року при посвідченні угод про відчуження або заставу жилого будинку, іншого нерухомого майна перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту. В разі наявності заборони угода про відчуження майна, обтяженого боргом, посвідчується лише у разі згоди кредитора і набувача на переведення боргу на набувача.

Згідно пункту 47 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, договори про відчуження або заставу майна (майнових прав) посвідчуються нотаріусом після перевірки відсутності заборони на відчуження або арешту за даними Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Вказані правові норми пов'язують вчинення нотаріальної дії саме з відсутністю заборони на відчуження або арешту за даними Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Як вбачається з матеріалів справи, на час укладення вищевказаного договору дарування інформація в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо заборони, арешту вказаного житлового будинку № 62 та обтяжень рухомого майна ОСОБА_1 була відсутня.

Вищезазначене підтверджується витягами з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 23744849 від 11.06.2009 року, № 23744888 від 11.06.2009 року, наданих на запит приватного нотаріуса ОСОБА_5

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов мотивованого висновку про відсутність передбачених законом перешкод для укладення договору дарування, оскільки за наявності інформації про арешт майна дарувальника, нотаріус не зміг би посвідчити зазначений договір відповідно до ст. 55 ч. 2, 3 Закону України Про нотаріат. Сам по собі факт постановлення ухвали про забезпечення позову не є достатньою підставою для визнання договору дарування нікчемним.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1; 313; 314; 317; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Чортківського районного суду від 24 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_6