СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ун. № 759/1102/14-ц
пр. № 2/759/1965/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва у складі
головуючого судді Зайця Т.О. при
секретарі Ковтун М.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за позовом
Комунального підприємства
«Київжитлоспецексплуатація» до ОСОБА_1
про стягнення матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

24.01.2014 року КП
«Київжитлоспецексплуатація»
звернулося з позовом про стягнення з
ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 11
488,00 грн. та понесених судових витрат в
розмірі 243,60 грн. В обґрунтування
позовних вимог посилається на те, що
21.06.2007 року відповідача прийнято на
дільницю по благоустрою та ремонту
території на посаду начальника
дільниці - виконроба КП
«Київжитлоспецексплуатація».
Відповідно до службової записки
відповідача від 21.06.2011 року, виявлено
нестачу матеріальних цінностей на суму
10 481 грн. 03.11.2012 року відповідача
звільнено у зв'язку із скороченням
чисельності працюючих. При проведенні
інвентаризації матеріальних
цінностей, що знаходились в
підзвітності відповідача, встановлено
нестачу основних засобів, а саме:
колеса дорожнього GN 592000 у кількості 2
шт. на суму 3 506,00 грн., та дошки н/о 50мм у
кількості 1,857 куб. см. на суму 1 486,75 грн.
Нестача бензину А-95 у кількості 935 л. на
суму 4 958,33 грн. утримана з зарплати
відповідача, кількість нестачі по
бензину була перерахована на 666,06 л. На
підставі висновку щодо розміру
матеріальної шкоди та збитків,
завданих позивачу в результаті нестачі
основних фондів, розмір збитків
складає 11488,00 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримала позовні вимоги в
повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні
заперечував проти задоволення позову
та просив суд відмовити в задоволенні
заявлених вимог з підстав пропуску
позивачем строку звернення до суду.

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступних висновків.

Встановлено, що наказом КП
«Київжитлоексплуатація» №160-к від
21.06.2007 року ОСОБА_1 з 21.06.2007 року прийнято
на дільницю по благоустрою та ремонту
території на посаду начальника
дільниці - виконроба з посадовим
окладом відповідно до штатного розпису
(а. с. 5 - копія наказу).

12.07.2007 року між КП
«Київжитлоексплуатація»
(підприємство) та ОСОБА_1 (працівник)
укладено договір про повну
індивідуальну матеріальну
відповідальність (а. с. 9). Пунктом 1
договору передбачено, що працівник,
який займає посаду начальника
дільниці, або виконує роботу
безпосередньо пов'язану з отриманням,
збереженням та передачею матеріальних
цінностей та грошових коштів, приймає
на себе повну матеріальну
відповідальність за незабезпечення
збереження ввірених йому
підприємством матеріальних цінностей.

02.11.2010 року складено інвентаризаційний
опис №2 товарно-матеріальних
цінностей, проведено знімання
фактичних залишків, що числяться на
балансовому рахунку №203 станом на
01.11.2010 року, яким встановлено
відсутність наступних матеріальних
цінностей: бензин А-95 у кількості 935 л.
на суму 4 958,33 грн., дизельне томливо у
кількості 1 240 л. на суму 5 801,84 грн.,
масло двухтактне, кількість 1,5 на суму
57,32 грн. (а. с. 11 - 13 - копія опису).

Протоколом комісії по інвентаризації
запасів і малоцінних необоротних
матеріальних активів, які знаходяться
в підзвіті матеріально-відповідальної
особи ОСОБА_1 від 05.11.2010 року
встановлено, що згідно наказом
позивача від 29.10.10 №154, комісія по
інвентаризації запасів і малоцінних
необоротних матеріальних активів
провела повну річну інвентаризацію
запасів і малоцінних необоротних
матеріальних активів КП
«Київжитлоексплуатація» станом на
02.11.2010 року, які знаходяться в підзвіті
начальника дільниці по благоустрою
території ОСОБА_1 За результатами
інвентаризації надлишків не виявлено,
нестача складає 10 760,17 грн. (а. с. 10 -
копія протоколу).

Наказом позивача №130/1 від 19.07.2011 року
про відшкодування заподіяних збитків,
наказано на підставі письмової заяви
від відповідача щодо надання дозволу
погашення нестачі матеріалами за
власні кошти, встановити термін
погашення нестачі 8 міс., починаючи з
серпня 2011 року (а. с. 6 - копія наказу).

Відповідно до наказу №130/1 від 19.07.2011
року, комісією перевірено наявність і
відповідність матеріальних цінностей,
що підлягають оприбуткуванню в підзвіт
МВО ОСОБА_1, до якого відноситься бензин
А-95, 120 л. в сумі 1 040,40 грн., дизельне
паливо в кількості 120 л. за ціною 985,20
грн. Всього матеріальних цінностей на
суму 2 025,60 грн. Дана обставина
підтверджується актом передачі
матеріальних цінностей за серпень 2011
року (а. с. 16).

03.01.2012 року ОСОБА_1, начальника дільниці
по благоустрою та ремонту території
звільнено з роботи у зв'язку з
скороченням чисельності працюючих.
Постійно діючій інвентаризаційній
комісії доручено провести
інвентаризацію матеріальних
цінностей, що знаходяться на
підзвітності у ОСОБА_1 Дана обставина
підтверджена наказом позивача №2-к від
03.01.2012 року (а. с. 8).

06.01.2012 року інвентаризаційною комісією
складено акт нестачі основних засобів,
встановлено, що в ході інвентаризації
комісія встановила нестачу основних
засобів, а саме, колесо дорожнє GN 592000 в
сумі 3 506 грн. (а. с. 17 - копія акту). Актом
нестачі матеріальних цінностей від
06.01.2012 року (а. с. 21), виявлено нестачу
матеріальних цінностей: дошка н/о 50 мм в
кількості 1,857 куб. см. на суму 1 486,75 грн.

Висновком щодо розміру матеріальної
шкоди та збитків, завданих КП
«Київжитлоексплуатація» в результаті
нестачі основних фондів (матеріально -
відповідальна особа ОСОБА_1) від 31.08.2013
року, встановлено, що розмір
матеріальної шкоди та збитків,
завданих внаслідок нестачі
матеріальних цінностей - основних
фондів КП «Київжитлоексплуатація», які
складаються з колесо дорожнє GN 592000 - 2
шт.; бензин - А-95 - 666,06 л; дошки н/о 50 мм - 1,86
куб. м. (матеріально - відповідальна
особа ОСОБА_1) (з урахуванням ПДВ),
складає 11 488,00 грн. (а. с. 28 - копія
висновку).

Посилаючись на ст. 233 Кодексу законів
про працю України, позивач просить суд
відмовити в задоволенні позову з
підстав пропуску позивачем строку
звернення до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 Кодексу законів
про працю України для звернення
власника або уповноваженого ним органу
до суду в питаннях стягнення з
працівника матеріальної шкоди,
заподіяної підприємству, установі,
організації, встановлюється строк в
один рік з дня виявлення заподіяної
працівником шкоди.

Пунктом 20 постанови Пленум Верховного
Суду України від 29.12.1992 року N 14 «Про
судову практику в справах про
відшкодування шкоди, заподіяної
підприємствам, установам, організаціям
їх працівниками» роз'яснено, що судам
необхідно перевіряти, чи додержаний
власником або уповноваженим ним
органом встановлений ст. 233 КЗпП річний
строк з дня виявлення заподіяної
працівником шкоди для звернення в суд з
позовом про її відшкодування. Цей строк
застосовується і при зверненні із
заявою прокурора. Днем виявлення шкоди
слід вважати день, коли власнику або
уповноваженому ним органу стало відомо
про наявність шкоди, заподіяної
працівником. Днем виявлення шкоди,
встановленої в результаті
інвентаризації матеріальних
цінностей, при ревізії або перевірці
фінансово-господарської діяльності
підприємства, установи, організації,
слід вважати день підписання
відповідного акта або висновку.

Як зазначено в п. 4 постанови Пленум
Верховного Суду України від 06.11.1992 року
N 9 «Про практику розгляду судами
трудових спорів», встановлені статтями
228, 233 КЗпП строки звернення до суду
застосовуються незалежно від заяви
сторін. У кожному випадку суд
зобов'язаний перевірити і обговорити
причини пропуску цих строків, а також
навести у рішенні мотиви, чому він
поновлює або вважає неможливим
поновити порушений строк. Передбачений
ст. 233 КЗпП місячний строк поширюється
на всі випадки звільнення незалежно
від підстав припинення трудового
договору. Розглядаючи трудові спори
після їх попереднього розгляду в КТС,
суд з'ясовує і обговорює додержання і
причини пропуску як для десятиденного
строку звернення до суду за вирішенням
трудового спору, так і тримісячного
строку звернення до КТС (ст. 225 КЗпП),
якщо останньою він не був поновлений.
Якщо місячний чи тримісячний строк
пропущено без поважних причин, у позові
може бути відмовлено з цих підстав.

В судовому засіданні представник
позивача визнала, що нестачу було
виявлено в 2010-2011 роках. З матеріалів
справи вбачається, що про нестачу
бензину позивачу було відомо в 2011 році,
останній акт нестачі основних засобів
підписаний 06.01.2012 року.

З позовом до суду позивач звернувся
24.01.2014 року, тобто, у строк понад 2 роки з
дня виявлення заподіяної працівником
шкоди.

Позивачем не наведено жодних причини,
пов'язаних з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами,
що перешкоджали йому звернутися до
суду у межах строків, передбачених ст.
233 Кодексу законів про працю України

Відсутні об'єктивні причин, що
перешкоджали б позивачу звернутися до
суду у межах строків, передбачених
трудовим законодавством, а тому на
підставі ст. 233 Кодексу законів про
працю України, враховуючи роз'яснення
зазначених вище постанов Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.1992 року
N 9 та від 29.12.1992 року N 14, суд застосовує
строки звернення до суду і відмовляє з
цих підстав у задоволенні позову.

Керуючись ст. 233 Кодексу законів про
працю України, ст. ст. 208, 209, 212-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги та може бути
оскаржене до апеляційного суду м. Києва
через районний суд, шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Повний текст рішення виготовлено 29.04.2014
року.

СУДДЯ:
Т.О. ЗАЄЦЬ