Справа № 259/2816/14-ц
Провадження № 2/259/1300/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.05.2014 року

Куйбишевський районний суд міста
Донецька у складі:

головуючого судді Васильєвої Н.П.,

при секретарі Кінашевській Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду в місті
Донецьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення
порядку користування житловим
приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовною
заявою, в якій просив

Визначити порядок користування
житловим приміщенням, розташованим за
адресою: АДРЕСА_1 та житлову кімнату
площею 12,9 кв. метрів виділити йому у
користування, а інші дві житлові
кімнати залишити у користуванні
відповідачки, служби залишити у
спільному їх користуванні та
зобов'язати її не чинити позивачеві
перешкоди у користування квартирою.
Позивач посилався на таке: у вказаній
квартирі йому на праві власності
належить 29,41% квартири, інша частина
квартири - відповідачці. Але він не може
проживати у вказаній квартирі,
оскільки відповідачка чинить йому в
цьому перешкоди, а саме: він зайняв
окрему кімнату площею 12,9 кв. метрів,
встановив на дверях замок, але
відповідачка зірвала замок та сама
користується вказаною кімнатою. Між
ним та відповідачкою виникає спір
стосовно користування квартирою.

У судове засідання позивач та його
представник не з,явилися, звернулися з
заявами, в яких просили розглядати
справу за їх відсутністю у зв'язку з
неможливістю прибути до суду,
підтримали позовні вимоги.
Відповідачка до судового засідання не
прибула, про час та місце розгляду
справи повідомлялась належним чином,
про причини неявки суду не повідомила.

Суд вважає позовні вимоги підлягаючими
задоволенню за таких підстав: позивач
та відповідачка знаходились в
зареєстрованому шлюбі з 23 травня 1987
року. Рішенням куйбишевського
районного суду міста Донецька від 06
червня 2012 року шлюб між сторонами
розірвано. Неповнолітніх дітей сторони
не мають. Спірна квартира розташована
за адресою: АДРЕСА_1. Квартира
складається з трьох житлових кімнат
загальною площею 36,4 кв. метрів. З яких:
одна кімната ізольована житловою
площею 12,9 кв. метрів, дві кімнати, які є
суміжними житловою площею 16,5 кв. метрів
та 7,0 кв. метрів, в обох кімнатах є
лоджії. Загальна площа квартири
складає 56,6 кв. метрів. На підставі
рішення апеляційного суду Донецької
області від 14 січня 2013 року позивачеві
на праві власності належить 29,41
відсотків вказаної квартири, інша
частина квартири на праві власності
належить відповідачці. Відповідно до
долі, яка належить позивачеві на праві
власності у вказаній квартирі, його
доля в житловій площі складає 10,7 кв.
метрів, що на 2,2 кв. метрів більш ніж
належить йому за законом. Між
сторонами на день розгляду вказаної
справи існують спори з приводу
користування вказаною квартирою.
Оскільки спільне користування
квартирою сторонами є неможливим, суд
вважає за можливе визначити порядок
користування вказаною квартирою таким
чином: відповідно до ст. 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути:
припинення дії, яка порушує право тощо.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.
Власник має право вчиняти щодо свого
майна будь-які дії, що не суперечать
закону. Відповідно до ст. 358 ЦК України
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання у володіння та
користування тієї частки спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.
Якщо договір між співвласниками про
порядок володіння та користування
спільним майном відповідно до їхніх
часток у праві часткової власності
посвідчений нотаріально, він є
обов'язковим і для особи, яка придбає
згодом частку у праві спільної
часткової власності на це майно.
Виходячи із розміру відсоткової долі
позивача у вказаній квартирі, його доля
є меншою від житлової площі тієї
частки, яку він просить виділити йому у
користування на 2,2 кв. метрів. З заяви
представника позивача вбачається, що
він згодний сплатити відповідачці
вартість цієї різниці у долях у разі
пред'явлення відповідачкою таких
вимог. Відповідно до ст.. 386 ЦК України
держава забезпечує рівний захист прав
усіх об'єктів права власності. Власник,
який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій запобігання
такому порушенню. З матеріалів справи
вбачається, що відповідачка чинить
позивачеві перешкоди у користуванні
власністю, позивач вказує, що остання
зривала замок, який він влаштував раніш
на вказаній житловій кімнаті. Таким
чином, суд вважає, що відповідачка має
не чинити перешкоди позивачеві у праві
власності.

На підставі ст. ст. 16, 319, 358, 386 ЦК України,
керуючись ст.ст. 224 226, 213-215, 209 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити між співвласниками ОСОБА_1
та ОСОБА_2 порядок користування
квартирою, що належить їм на праві
власності, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1 таким чином: у користування
ОСОБА_1 виділити окрему житлову кімнату
житловою площею 12,9 кв. метрів; у
користування ОСОБА_2 виділити дві
суміжні житлові кімнати житловою
площею 16,5 кв. метрів та 7,0 кв. метрів.
Служби, а саме: кухню площею 7,6 кв.
метрів. Вбиральню площею 3,5 кв. метрів,
коридор площею 5,1 кв. метрів, вбудовану
шафу площею 0,3 кв. метра залишити у
спільному користуванні співвласників.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1
перешкод у праві власності - 29,41
відсотків квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1.

Заява про перегляд заочного рішення
може бути подана протягом десяти днів
після отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набуває чинності після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набуває законної чинності після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: