Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1136/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Панфілова А. В.
Доповідач Карпенко О. Л.
РІШЕННЯ

іменем України

08.04.2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області в складі:

головуючого - Карпенка О.Л.,

суддів - Гайсюка О.В., Фомічова С.Є.,

при секретареві - Дімановій Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дочки за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 21 січня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

11 листопада 2013 року ОСОБА_2 пред'явила
позов до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на її утримання на період
навчання до досягнення нею 23 років у
розмірі ? частини його заробітної
плати. Позовн вимоги обґрунтовано тим,
що відповідач являється її батьком,
працюючий, може надавати їй необхідну
допомогу, якої вона потребує у зв'язку з
навчанням на денному відділенні
будівельного коледжу м. Кіровограда.

Заочним рішенням Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 21
січня 2014 року позов задоволено
частково, суд вирішив стягнути з
відповідача на користь позивачка
аліменти на її утримання у розмірі ?
частини його заробітку щомісячно на
період з 11 листопада 2013 року по 1 липня
2015 року.

Ухвалою Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 27 лютого 2014 року
залишено без задоволення заяву ОСОБА_3
про перегляд заочного рішення.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач подав апеляційну скаргу в
якій просить скасувати заочне рішення
суду і ухвалити нове рішення. яким
звільнити його від сплати аліментів у
зв'язку з тим, що він не має можливості
їх сплачувати. В обґрунтування
апеляційної скарги відповідач
послався на те, що судову повістку про
виклик до суду першої інстанції він не
отримував. Суд не врахував, що позивач
отримує стипендію. Вважає, що позивач
не довела свою потребу в отриманні нею
аліментів. Вона може отримувати
необхідну допомогу від матері. Крім
того, із власної заробітної плати він
сплачує за житлово-комунальні послуги
приблизно 400 грн. на місяць та
заборгованість по кредиту у розмірі 800
грн. намісять а також допомагає своєму
батьку.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу позивач не надала.

У судовому засіданні в суді
апеляційної інстанції відповідач
підтримав доводи апеляційної скарги
повністю.

Позивач у судовому засіданні
заперечила проти апеляційної скарги і
надала суду пояснення про те, що вона
проживає разом з мамою та бабусею, у
шлюбі не перебуває, отримує стипендію
540 грн. на місяць, інших джерел
самостійних доході не має. Вона має
потреби в оплаті своїх витрат на проїзд
міським транспортом, виготовлення
копій навчальних матеріалів, придбання
навчальних посібників та приладдя. Її
мама працює фасувальником. Кошти, які
їй виділяє мама не забезпечують повною
мірою її потреб.

Представник позивача також
заперечила проти доводів апеляційної
скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача.
Пояснення відповідача, позивача та її
представника, дослідивши матеріали
справи та перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково.

Суд першої інстанції встановив і
матеріалами справи підтверджується, що
ОСОБА_2, позивач по справі, ІНФОРМАЦІЯ_1,
являється дочкою ОСОБА_3 і ОСОБА_4.

Позивач повнолітня, але навчається на
ІІІ курсі денного відділення ДВНЗ
«Кіровоградський будівельний коледж»
державної форми навчання. Строк її
навчання закінчується 1 липня 2015 року.

Вона проживає разом з матір'ю та
бабусею за адресою: АДРЕСА_1.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
не подав свої заперечення на позов, а
тому вимоги позивача підлягають
задоволенню частково - у межах строку
її навчання.

Проте повністю погодитися із
висновками суду першої інстанції
неможливо так, як суд дійшов їх з
порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 Кодексу під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати; 7) чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8) чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Проте оскаржуване рішення
неповною мірою відповідає цим вимогам
закону.

Суд розглянув справу в порядку
заочного провадження.

Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 3, 4 ст.
74 ЦПК України судові виклики
здійснюються судовими повістками про
виклик. Судові повістки про виклик у
суд надсилаються особам, які беруть
участь у справі, свідкам, експертам,
спеціалістам, перекладачам, а судові
повістки-повідомлення - особам, які
беруть участь у справі з приводу
вчинення процесуальних дій, у яких
участь цих осіб не є обов'язковою.
Судова повістка про виклик повинна
бути вручена з таким розрахунком, щоб
особи, які викликаються, мали достатньо
часу для явки в суд і підготовки до
участі в судовому розгляді справи, але
не пізніше ніж за три дні до судового
засідання, а судова
повістка-повідомлення - завчасно.
Положення цієї частини не поширюються
на випадки, передбачені абзацом другим
частини третьої ст. 191 цього Кодексу.

Заяву про направлення судової
повістки за допомогою СМС-повідомлення
відповідач суду не подав.

Відповідно до довідки відділення
«Укрпошта» (а.с. 26) судова
кореспонденція не була вручена
відповідачу і повернена суду в зв'язку
із зазначенням на конверті неповної
адреси.

Як вбачається з матеріалів справи
(а.с. 24), відповідач був повідомлений
судом про час та місце розгляду справи
телефонограмою направленою йому 19
грудня 2013 року, тобто в непередбачений
для виклику сторони у справі спосіб.

У зв'язку з викладеним відповідач
не був присутній про розгляді справи не
надав свої заперечення на позов і
докази на їх підтвердження.

Це також вплинуло на встановлення
судом фактичних обставин справи,
зокрема суд не встановив майновий стан
відповідача, наявність у нього доходу,
інших утриманців, стан його здоров'я.

Згідно ст. 199 СК України якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

За нормами ст. 200 СК України суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у ст.
182 цього Кодексу. При визначенні
розміру аліментів з одного з батьків
суд бере до уваги можливість надання
утримання другим з батьків, своїми
дружиною, чоловіком та повнолітніми
дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України
при визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
дружини, батьків, дочки сина; інші
обставини, що мають істотне значення.

Ті обставини, що позивач потребує
матеріальної допомоги у зв'язку з
навчанням, а саме на оплату проїзду в
міському транспорті, харчування під
час перебування у навчанні, придбання
навчального приладдя, виготовлення
світлокопій, в цілому відповідачем не
оспорюється. Відповідач також визнав,
що позивач проживає з матір'ю і
частково знаходиться на її утриманні.

Крім того, сторони визнали, що
позивач отримає стипендію у розмірі 540
грн. на місяць, інших доходів не має, у
шлюбі не перебуває, однак розмір
отримуваної стипендії та допомоги від
матері не забезпечують повною мірою
потреби позивача.

Згідно пояснень відповідача він
фізично здоровий.

Як вбачається з наданої відповідачем
довідки філії «Канатовська ДЕД» ДП
«Кіровоградський облавтодор» (а.с. 75),
відповідач працює дорожнім робітником
і середньомісячний розмір його
заробітку становить 1907 грн. 33 коп.

Як вбачається з довідки ПАТ КБ
«ПриватБанк» (а.с. 76-97), відповідач має
заборгованість за кредитом у сумі 7698
грн. 75 коп. При цьому розмір
обов'язкового щомісячного платежу
становить 7% або ж 539 грн.

Доводи відповідача про те, що він
щомісячно сплачує близько 400 грн. за
надані йому житлово-комунальні послуги
(газопостачання, водопостачання та
водовідведення, вивезення твердого
побутового сміття, послуги зв'язку)
підтверджені поданими ним доказами
лише частково, а саме: сплату
відповідачем за вивезення твердих
побутових відходів та послуги зв'язку
(39, 100 - 102). Решта послуг сплачено іншими
особами.

Твердження відповідача про надання
ним матеріальної допомоги
непрацездатному батьку не
підтвердженні жодним доказом.

З урахуванням викладеного колегія
судів дійшла висновку, що суд в цілому
дійшов правильного висновку про те, що
позивач потребує матеріальної
допомоги батька у зв'язку з її
навчанням, а відповідач може надавати
їй таку допомогу.

Проте при визначенні розміру
аліментів суд першої інстанції не
дослідив і врахував майновий стан
відповідача.

З урахуванням розміру
середньомісячного доходу відповідача,
наявності у нього кредитних
зобов'язань та необхідних витрат на
забезпечення власне проживання,
колегія суддів вважає, що визначений
судом першої інстанції розмір
аліментів, ? частина заробітку щомісяця
є обтяжливим для відповідача.

З урахуванням обставин справи та
керуючись принципами справедливості,
добросовісності та розумності, колегія
суддів дійшла висновку, щодо
необхідності зменшення визначеного
судом першої інстанції розміру
аліментів до 1/6 частини заробітку
(доходу) відповідача, щомісячно на
період навчання дочки.

У зв'язку з цим та відповідно до ст. 309
ЦПК України, ухвалене у справі рішення
підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 21 січня 2014 року
змінити зменшивши розмір стягуваних з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів до
1/6 частини заробітку (доходів)
щомісячно.

В решті рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: