РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2014 року
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя

У складі : головуючого судді
Голубкової М.А.,

при секретареві
Ходирєвої О.О.,

за участю адвокатів
ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна та
визнання права власності та визнання
факту проживання однією сім'єю,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
вищевказаним позовом, в якому
посилається на наступне. В 1996 році
позивач познайомився з ОСОБА_4 з якою
разом працював на підприємстві ЗАТ
«НИКТИМсельхозмаш». На той час
відповідачка мешкала у квартирі № 100 в
будинку № 139 у м. Запоріжжя разом зі
своїм сином від першого шлюбу ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

З лютого 1997 року позивач та
відповідачка стали проживати однією
сім'єю в її однокімнатній квартирі та
вели сумісне господарство. Оскільки
відповідачка отримувала незначну
заробітну плату, позивач здебільшого
робив основний вклад в сімейний бюджет
за кошти якого купувалися їжа, речі та
робилися інші витрати для існування
відповідачки та її сина. В квартирі, яка
на той час була в занедбаному стані,
позивачем було проведено косметичний
ремонт оскільки позивач працював в
області будівництва та ремонту
житлових будівель та мав змогу
власними силами зробити ремонт у
житловому приміщенні.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року у позивача та
відповідачки народилася спільна
дитина ОСОБА_6, яку відповідачка
користуючись довірою позивача,
самостійно зареєструвала в органах
РАЦС. З народженням дитини гостро
постало питання про поліпшення
житлових умов, оскільки мешкання в
однокімнатній квартирі сім'єю у
кількості чотирьох осіб ставало дуже
проблематичним.

16 червня 2006 року подружжя, яке
проживало у цивільному шлюбі, придбало
трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі-продажу №
1-884 посвідченому державним нотаріусом
П'ятої Запорізької державної
нотаріальної контори ОСОБА_7. Договір
купівлі-продажу був з розстрочкою,
спочатку було сплачено 10 000 доларів США,
з яких 10 000 доларів США позичили
позивачеві його батьки, а 6000 гривень
йому позичив кум ОСОБА_8.

Відносини в сім'ї складалися на
повазі та довірі одне до одного, тому за
взаємною згодою між позивачем та
відповідачкою придбана квартира була
зареєстрована за відповідачкою
незважаючи на той факт, що різниця
коштів між вартістю проданої та
придбаної квартири була надана
батьками позивача. За час спільного
проживання не поставало питання про
частку позивача у квартирі, так як
подружжя достатньо дружно проживало
однією сім'єю, вели спільне
господарство, позивач частково зробив
в квартирі капітальний ремонт, придбав
метало пластикові вікна. Всі наявні в
квартирі меблі та техніка також
придбані позивачем та відповідачкою за
час ведення спільного господарства. За
час проживання однією сім'єю та ведення
спільного господарства позивачем та
відповідачкою була придбана наступна
побутова техніка: холодильник Samsung RL -
48RЕСVB - 5320,00 гривень; телевізор Samsung LE
32Н87 - 6100 гривень; мікрохвильова піч
Samsung - 1217,00 гривень; хлібопіч ZELMER 43Z011 -
656,00 гривень; кондиціонер LG S12АN - 3000
гривень, а також меблі: стінний
гарнітур - 2000 гривень; кухонний
гарнітур - 1 000,00 гривень; ліжко
двоспальне - 1000 гривень; м'який куток - 3
000 гривень.

У зв'язку з розірванням шлюбних
відносин, відповідачка 16 серпня 2013 року
змусила позивача піти з їх квартири та
заявила, що ніякого майна він не
отримає: ні половину спільного, ні
свого особистого. 18 серпня 2013 року
відповідачка змінила на вхідних дверях
квартири замок та не віддає позивачеві
навіть особистий одяг, завдавши
значної шкоди його особистим
інтересам.

В зв'язку з даною обставиною позивач
змушений звернутися до суду за
захистом свого порушеного права та
просить суд:

Встановити факт проживання однією
сім'єю без шлюбу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 з лютого 1997 року по
серпень 2013 року.

Визнати спільним майном ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 холодильник
Samsung RL - 48RЕСVB, телевізор Samsung LE 32Н87;
мікрохвильова піч Samsung; хлібопіч ZELMER
43Z011; кондиціонер LG S12АN, а також меблі:
стінний гарнітур; кухонний гарнітур;
ліжко двоспальне; м'який уголок.

Поділити спільне майно ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 Виділити позивачеві ? частину
квартири АДРЕСА_1, холодильник Samsung RL -
48RЕСVB, телевізор Samsung LE 32Н87.

Визнати право власності за
позивачем та відповідачкою по ? частині
квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з відповідачки на
користь позивача судовий збір у
розмірі 1395,68 гривень.

В судовому засіданні позивач
наполягав на задоволенні позовних
вимог та пояснив, що він та
відповідачка почали проживати разом з
лютого 1997 року. У відповідачки від
першого шлюбу був син. У 2002 році у них з
відповідачкою народилась спільна
дитина ОСОБА_6. Відповідачка
зареєструвала дитину в органах РАГСу,
при цьому позивач не був вказаний в
графі батько. Відповідачка вчинила так
щоб отримувати допомогу держави як
мати одиначка. Цей факт не подобався
позивачеві, однак він дружині не
заперечував. Оформляти відносини
відповідачка з позивачем також не
хотіла, та наполягала на цивільному
шлюбі. Мешкали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в
однокімнатній квартирі позивачки, а
потім купили трьохкімнатну квартиру.
Квартиру купували в розстрочку.
Відповідачка продала свою
однокімнатну квартиру. Батьки позивача
дали 10 000 доларів США на купівлю
квартири, а кум позивача ОСОБА_8 для
цієї мети також позичив 6000 доларів США.
ОСОБА_3 зробив ремонт в квартирі. З 2006
року по серпень 2013 року цивільне
подружжя проживали однією сім'єю.
Позивач працював, забезпечував родину.
Влітку сім'я їздила відпочивати на
море. Борг, що брався ОСОБА_4 та ОСОБА_3
на купівлю квартири повернутий не був.
ОСОБА_3 віддав своїм батькам лише 1000
доларів США. В 2013 році в сім'ї ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 почалися конфлікти та вони
почали мешкати окремо.

Відповідачка в судовому засіданні
проти позову заперечувала, надала суду
письмове заперечення в якому вказує, що
вона не перебувала та не перебуває з
позивачем у фактичних шлюбних
відносинах. У період 1989 року по
вересень 1992 року відповідачка
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_9. В даному шлюбі народився син
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1. ІНФОРМАЦІЯ_6 року
позивач народила доньку ОСОБА_6,
біологічним батьком якої є позивач, але
він відмовився від дочки, не бажав
визнавати батьківство, не бажав
проживати з відповідачкою та донькою
та реєструвати шлюб. Позивач проживав
за адресою: АДРЕСА_7. В зв'язку з даною
обставиною відповідачка вимушена була
зареєструвати дочку самостійно, та на
протязі 11 років позивач не оскаржував
цю реєстрацію та не намагався
встановити батьківство. Відповідачка є
одинокою матір'ю, отримує пільги та
забезпечення дитини від держави, бо
позивач не бажав приймати участі в
утриманні та вихованні дочки та лише
деколи її відвідував. Відповідачка не
заперечувала проти спілкування доньки
з батьком, в зв'язку з чим позивач почав
бувати у них в квартирі, декілька раз
влітку позивач оздоровлював доньку на
Чорному морі. Відповідачці на праві
приватної власності належала квартира
АДРЕСА_6 Після продажу зазначеної
квартири відповідачкою за власні кошти
була придбана квартира АДРЕСА_1.
Відповідачка стверджує, що ніколи не
проживала з позивачем в цивільному
шлюбі та не вела спільне господарство,
квартиру та майно, що знаходиться в
квартирі купила за власні кошти, а отже
позовні вимоги позивача вважає
безпідставними. Частину грошей на
купівлю квартири відповідачці дала
мати її колишнього чоловіка, яка перед
цим продала свою власну квартиру в
Запоріжжі та купила квартиру в місті
Миколаєві. Різницю від продажу своєї
квартири в сумі 12 000 доларів США, вона й
віддала відповідачці.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8
вказав, що є давнім знайомим позивача.
ОСОБА_8 відомо, що позивач познайомився
з відповідачкою в 1996 році, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 були гостями на його весіллі. В
лютому 1997 року позивач перейшов жити до
ОСОБА_4 в її однокімнатну квартиру, де
відповідачка мешкала разом з сином від
першого шлюбу. Сім'я ОСОБА_8
товаришувала з сім'єю ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
навідували один одного, разом
свідкували свята. ОСОБА_3 та ОСОБА_4
проживали разом однією сім'єю,
планували та здійснювали покупки. В 2002
році у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 народилася
донька ОСОБА_6, ОСОБА_8 є її хрещеним
батьком. Сім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мешкали
в однокімнатній квартирі та з появою
доньки вирішили придбати нову
квартиру. З цією метою ОСОБА_4 продала
однокімнатну квартиру. Однак коштів
від продажу квартири не вистачало і
батьки позивача дали їм для купівлі
квартири 10 000 доларів США, а ОСОБА_8
позичив 6 000 доларів США. Свідок
допомагав оформляти купівлю-продаж
квартири. Договір був оформлений з
відстрочкою, одна частина коштів
вносилась зразу, інша потім. Свідок
допомагав ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перевозити
їх речі в нову квартиру, де вони потім
мешкали однією родиною. Борг в 6000
доларів США свідку на даний час не
повернутий. Даний борг підтверджений
розпискою.

Свідок ОСОБА_11 вказує, що йому
відомо, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 1997 року
почали мешкати разом в однокімнатній
квартирі відповідачки. Позивач перевіз
до квартири відповідачки свої речі, а
свідок допомагав йому перевозити
холодильник. Сім'я свідка
товаришувала з сім'єю ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
навідували один одного, разом
свідкували свята. В 2006 році ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 купили разом трьохкімнатну
квартиру. ОСОБА_3 робив ремонт в
квартирі, а він допомагав ставити
вікна. ОСОБА_11 завжди вважав сім'єю
ОСОБА_4 та ОСОБА_3, вони разом проживали,
відвідували друзів, їздили на
відпочинок на море.

Свідок ОСОБА_12, вказує, що
познайомилась з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на
своєму весіллі. З 1997 року дружили
сім'ями. Чоловік свідка є хрещеним
батьком спільної дитини ОСОБА_3 та
ОСОБА_4. Спочатку цивільне подружжя
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мешкали в
однокімнатній квартирі відповідачки.
Після народження спільної дитини
вирішили купити трьохкімнатну
квартиру. З цією метою позичили в її
сім'ї 6000 доларів США, які по даний час не
віддали. Сім'я ОСОБА_12 товаришувала з
сім'єю ОСОБА_3 та ОСОБА_4, навідували
один одного, разом свідкували свята.
ОСОБА_4, ОСОБА_3, син ОСОБА_4 від першого
шлюбу та спільна донька ОСОБА_6
проживали разом, разом купували речі в
квартиру, разом відпочивали на морі.
Спільне життя цивільного подружжя
існувало до 2013 року, потім ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 стосунки розірвали. За час
проживання ОСОБА_3 в квартирі він
займався ремонтом квартири.

Свідок ОСОБА_13 вказує, що йому
відомо, що в 2007 році ОСОБА_3 та ОСОБА_4
купили трьохкімнатну квартиру. Він
допомагав робити ремонт в зазначеній
квартирі, грошей у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за
послуги по ремонту не брав. ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 завжди сприймав як родину. Часто
бачив позивача та відповідачку, що
прогулювались разом з дітьми. Також
свідку відомо, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4
раніше мешкали разом в однокімнатній
квартирі.

Свідок ОСОБА_14, вказує, що є рідною
матір'ю позивача. Її син ОСОБА_3
познайомився з відповідачкою в 1996 році.
В 2002 році в них народилась спільна
донька. Відповідачка сама реєструвала
дитину та в свідоцтві про народження не
зазначила позивача батьком з тією
метою щоб отримувати допомогу від
держави як мати одиначка. Вона просила
сина щоб він втрутився та зробив все
необхідне щоб в свідоцтві про
народження дитини він був зазначений
як батько, однак син повністю довіряв
дружині. ОСОБА_3 прийшов до неї з
проханням позичити на придбання
квартири 10 000 доларів США. Вони з
чоловіком дали зазначену суму своєму
синові та син написав про це розписку. В
2006 році ОСОБА_3 та ОСОБА_4 купили
трьохкімнатну квартиру. До цього вони
проживали в однокімнатній квартирі, що
належала ОСОБА_4 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з
лютого 1997 року мешкали разом як чоловік
та жінка, разом купували речі в
квартиру, святкували свята,
відпочивали на морі. ОСОБА_3 робив
ремонт в квартирі. В 2013 році спільне
проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4
припинилося.

Свідок ОСОБА_15 вказує, що знайомий
з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 1997 року,
товаришували сім'ями вітали один
одного з днем народження. Спочатку
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мешкали в
однокімнатній квартирі. Після
народження спільної доньки вирішили
купити трьохкімнатну квартиру. Свідку
відомо, що ОСОБА_3 зайняв у своєї матері
гроші для купівлі квартири. Він був у
гостях у ОСОБА_3 та ОСОБА_4. ОСОБА_3
мешкав разом з ОСОБА_4 як її чоловік.

Свідок ОСОБА_16 вказав, є давнім
знайомим ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Йому відомо,
що позивач та відповідачка почали
проживати разом з лютого 1997 року в
однокімнатній квартирі відповідачки.
Трьохкімнатну квартиру вони купили в
2006 році. Гроші на купівлю квартири
позивачеві позичали його батьки та кум
ОСОБА_8. Він декілька разів був в
квартирі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у гостях, та
декілька разів ночував там. ОСОБА_3
проживав в даній квартирі як чоловік
ОСОБА_4 та був господарем в квартирі,
відносини між цивільним подружжям були
нормальні.

Свідок ОСОБА_3 вказав, що є рідним
братом позивача. З лютого 1997 року
позивач та ОСОБА_4 стали мешкати разом в
однокімнатній квартирі відповідачки. З
ними також жив син відповідачки від
попереднього шлюбу. В 2002 році у
цивільного подружжя народилась
спільна дитина ОСОБА_6. Відповідачка
зареєструвала дитину в органах РАГСу,
при цьому позивач не був вказаний в
графі батько. Відповідачка вчинила так
щоб отримувати допомогу держави як
мати одиначка. Оформляти відносини
відповідачка з позивачем не хотіла, та
наполягала на цивільному шлюбі.
Позивач довіряв своїй цивільній
дружині та не заперечував. Після
народження дитини позивач та
відповідачка придбали трьохкімнатну
квартиру. 10 000 доларів США на купівлю
даної квартири дала їх мати. В квартиру
позивач купував меблі, холодильник,
телевізор, пральну машину,
водонагрівач, кухню, диван та ліжко. Всі
покупки були придбані за кошти брата.
Він працював та забезпечував родину,
оплачував поїздки на відпочинок на
морі.

Свідок ОСОБА_18 вказала, що є
сестрою відповідачки. В однокімнатній
квартирі проживали її сестра ОСОБА_4
разом з сином. Потім сестра продала
свою однокімнатну квартиру та купила
трьохкімнатну. Гроші на купівлю
квартири сестрі дала її бабуся. ОСОБА_4
з ОСОБА_3 ніколи разом не мешкали
родиною, а лише зустрічалися. ОСОБА_3
ніколи господарем в квартирі ОСОБА_4 не
був та ремонти не робив. Кошти для
купівлі квартири сестрі дала мати її
колишнього чоловіка, яка продала
квартиру в Запоріжжі.

Свідок ОСОБА_5 вказав, що є сином
відповідачки. Спочатку вони з матір'ю
мешкали в однокімнатній квартирі. В цей
час ОСОБА_5 почала зустрічатись з
ОСОБА_3, який іноді приходив до них
додому. В 2002 році народилася сестра
свідка ОСОБА_6. Мати вирішила купити
трьохкімнатну квартиру. З цією метою
продала свою однокімнатну квартиру.
Також для купівлі квартири його бабуся
(мати батька) дала 12 000 доларів США.
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ніколи не мешкали
разом в цивільному шлюбі, не вели разом
спільне господарство. Мати працювала
та отримувала аліменти які сплачував
батько ОСОБА_5 ОСОБА_3 ніколи не надавав
кошти їм на утримання та ніколи не
робив ремонтів у квартирі ОСОБА_5.

Вислухавши пояснення осіб, що
беруть участь в справі, доводи їх
представників, показання свідків,
з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд вирішує
позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
поділ майна та визнання права
власності та визнання факту проживання
однією сім'єю задовольнити в повному
обсязі.

За змістом ст. 3 ч.2 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Встановлюючи факт проживання однією
сім'єю позивача та відповідаки, суд
бере до уваги показання свідків
ОСОБА_14, ОСОБА_16, ОСОБА_13, ОСОБА_12,
ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_15, ОСОБА_20, з яких
випливає, що позивач та відповідачка
познайомились в 1996 році та з лютого 1997
року стали мешкати разом в
однокімнатній квартирі відповідачки. З
ними також проживав син відповідачки
від першого шлюбу ОСОБА_5. У 2002 році в
позивача та відповідачки народилася
спільна дитина ОСОБА_6, однак в графі
батько позивач зазначений не був. Факт,
що ОСОБА_3 є біологічним батьком ОСОБА_6
відповідачкою був підтверджений в
судовому засіданні. Після народження
спільної дитини позивач та
відповідачка купили трьохкімнатну
квартиру, де разом мешкали з 2006 року по
серпень 2013 року. ОСОБА_4 та ОСОБА_3
мешкали як одна родина, разом
виховували доньку, відзначали свята,
разом відпочивали на морі та купували
необхідні речі в квартиру.

Факт сумісно проживання ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 підтверджується також наданими
у справі доказами фото з сімейного
архіву.(а.с. 88-99). Системний аналіз
вказаних доказів підтверджує
стабільно-стійке проживання сторін,
пов'язане із спільним їхнім побутом. На
фото зафіксована атмосфера святкувань
та відпочинку, притаманні сім'ї (днів
народжень; святкування Нового року,
відпочинок на морі); також фото містять
і сцени суто побутового характеру (у
домашній обстановці).

Критично суд оцінює показання
свідків: сестри відповідачки ОСОБА_18 та
сина відповідачки ОСОБА_5 які вказують,
що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ніколи не мешкали
як одна сім'я.

Таким чином, між сторонами
склались правовідносини, які
врегульовані Сімейним Кодексом
України.

Як передбачено ст.74 Сімейного
кодексу України, якщо жінка та чоловік
проживають однією сім'єю, але не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте
ними за час спільного проживання,
належить їм на праві спільної сумісної
власності, якщо інше не встановлено
письмовим договором між ними.

На майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності жінки та
чоловіка, які не перебувають у шлюбі
між собою або в будь-якому іншому шлюбі,
поширюються положення глави 8 цього
Кодексу.

При застосуванні ст.74 СК України,
що регулює поділ майна осіб, які
проживають у фактичних шлюбних
відносинах, зазначається у п.20
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 21.12.2007р. №11 „Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя", судам необхідно
враховувати, що правило зазначеної
норми поширюється на випадки, коли
чоловік та жінка не перебувають у
будь-якому іншому шлюбі і між ними
склалися усталені відносини, що
притаманні подружжю.

Квартира за адресою: АДРЕСА_1 була
придбана ОСОБА_4 16.06.2006 року згідно
договору купівлі-продажу посвідченого
державним нотаріусом П'ятої
Запорізького нотаріальної контори
ОСОБА_7В.( а.с.18-19), тобто у період
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а
тому вказана квартира є об'єктом
спільної сумісної власності сторін.

Квартира згідно договору
купівлі-продажу від 16.06.2006 року була
придбана ОСОБА_4 за 32 000 доларів США.

Однокімнатна квартира за адресою:
АДРЕСА_6, яка належала ОСОБА_4 на праві
приватної власності була продана нею
13.09.2006 року згідно договору
купівлі-продажу посвідченого
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_21
за 18 000 доларів США ( а.с.10).

Судом було також встановлено, що з
метою купівлі квартири ОСОБА_3 у 2006 році
було позичено у ОСОБА_8 6000 доларів США
та у свого батька ОСОБА_22 ним було
позичено 10 000 доларів США., що
підтверджується відповідними
розписками та показаннями свідків. (
а.с.136, 137)

З цього випливає, що ОСОБА_4 та
ОСОБА_3, проживаючи разом бажали
придбати спільне житло та частки
позивача та відповідачки в сумі, що
була ними витрачена на купівлю
квартири є рівнозначними.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.70 СК України, у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Встановлено, що будь-яких
письмових договорів між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 щодо майна, набутого ними за час
спільного проживання, не укладалось.

Тому вимога позивача про визнання
за ним права власності на ? частину
квартири підлягає задоволенню.

Статтею 71 СК України встановлені
способи та порядок поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Так, майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом. При
цьому суд бере до уваги інтереси
дружини, чоловіка, дітей та інші
обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються
одному з подружжя, якщо інше не
визначено домовленістю між ними.

У судовому засіданні було
досліджено також розмір заробітних
плат позивача та відповідачки, що дає
суду зробити висновки, що речі які
придбані сторонами за цей час, могли
бути придбані за сумісні грошові кошти,
а не на кошти одинокої матері ОСОБА_4.

Оскільки встановлено факт
проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без шлюбу
однією сім'єю у період з лютого 1997 року
по серпень 2013 року включно, слід
визнати об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя наступне
майно яке було придбане у вказаний
період: квартира АДРЕСА_1; холодильник
Samsung RL - 48RЕСVB; телевізор Samsung LE 32Н87;
мікрохвильова піч Samsung; хлібопіч ZELMER
43Z011; кондиціонер LG S12АN, а також меблі:
стінний гарнітур; кухонний гарнітур;
ліжко двоспальне; м'який куток. Факт
придбання вказаного майна в період
сумісного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4
підтверджується наданими у справі
доказами. (а.с.176, 180, 181, 182, 183, 184, 185)

Суд вирішує розділити сумісне
майно подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4
виділити:

ОСОБА_3 - холодильник Samsung RL - 48RЕСVB;
мікрохвильова піч Samsung; стінний
гарнітур та м'який куток.

ОСОБА_4 - телевізор Samsung LE 32Н87;
хлібопіч ZELMER 43Z011; кондиціонер LG S12АN;
кухонний гарнітур; ліжко двоспальне.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

З ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на
відшкодування судових витрат
необхідно стягнути 1395 грн. 68 коп., що
підтверджено документально.

Відповідно до ст. ст. 69, 70, 71, 74
Сімейного кодексу України, ст.ст.182, 640
ЦК України та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88,
212-215 ЦПК України, суд, -

В
И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3
задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_3
та ОСОБА_4 без шлюбу однією сім'єю у
період з лютого 1997 року по серпень 2013
року.

Визнати об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя - ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 наступне майно: квартиру
АДРЕСА_1; холодильник Samsung RL - 48RЕСVB;
телевізор Samsung LE 32Н87; мікрохвильова
піч Samsung; хлібопіч ZELMER 43Z011;
кондиціонер LG S12АN, а також меблі:
стінний гарнітур; кухонний гарнітур;
ліжко двоспальне; м'який куток.

Поділити майно між подружжям -
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наступним чином:

Визнати за ОСОБА_3 право власності
на ? частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_4 право власності
на ? частину квартири АДРЕСА_1.

- виділити ОСОБА_3 в натурі: холодильник
Samsung RL - 48RЕСVB; мікрохвильова піч Samsung;
стінний гарнітур та м'який куток,
визнавши за ним право власності на
зазначене майно;

- виділити ОСОБА_4 в натурі: телевізор
Samsung LE 32Н87; хлібопіч ZELMER 43Z011;
кондиціонер LG S12АN; кухонний гарнітур;
ліжко двоспальне., визнавши за нею
право власності на вказане майно.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІПН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_3 на відшкодування
судових витрат 1395 грн. 68 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
М.А. Голубкова