Справа № 359/4079/13 Головуючий у І
інстанції Туманова К.Л.Провадження №
22-ц/780/3016/14 Доповідач у 2
інстанції АнтоненкоКатегорія 1
УХВАЛА

Іменем України

20 травня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді - Антоненко В.І.,

суддів: Касьяненко Л.І., Гуля В.В.,

за участю секретаря - Ромашини І.В.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 24 березня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
третя особа - публічне акціонерне
товариство «Укртранснафта», про поділ
сумісного майна подружжя та стягнення
грошових коштів, та за зустрічним
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя та визнання
права спільної сумісної власності.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення осіб, які
беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2013 року ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1
про поділ спільного майна подружжя,
уточнивши який у ході розгляду справи,
просила поділити спільне з
відповідачем майно, виділивши їй 1/2
частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1;
виділити ОСОБА_1 1/2 частину вказаної
квартири; визнати за нею право
власності на паркінг місце для
автомобіля за АДРЕСА_2, визнати за
відповідачем право власності на
паркінг місце для автомобіля за
АДРЕСА_3, стягнути з відповідача на її
користь грошові кошти у сумі 183 291,00
гривень та понесені судові витрати,
зобов'язати відповідача усунути
перешкоди у користуванні нею 1/2 частини
трикімнатної квартири АДРЕСА_1; визнати
за нею право власності на 1/2 частину
автомобіля NISAN ALMERA , номерний знак
НОМЕР_1 та ? частину автомобіля SUZUKI GRAND
VITARA, номерний знак НОМЕР_2; визнати за
відповідачем право власності на 1/2
частину вказаних автомобілів. Позов
обґрунтовувала тим, що вона та
відповідач з 13.07.2002 року перебували у
зареєстрованому шлюбі, який було
розірвано на підставі рішення суду від
01.04.2011 року. Від шлюбу мають сина -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після
розірвання шлюбу проживає з нею. У
період шлюбу ними було придбано:
трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, вартістю
740 885,50 гривень, а на день подачі позову
вартість становить 540 000,00 гривень та
два паркінг місця для автомобілів
АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2. Для придбання
квартири нею за місцем роботи було
отримано безвідсоткову позику у
розмірі 600 000,00 гривень, яку вона
повертає щомісячними платежами у
розмірі 1 842,00 гривень. Станом на дату
розірвання шлюбу було сплачено позики
у сумі 233 418,00 гривень. Після розірвання
шлюбу з 01.04.2011 року по 31.03.2013 року - у
розмірі 44 208,00 гривень. Сума, яка
підлягає поверненню складає 322 374,00
гривень. В зв'язку з чим відповідач
повинен повернути їй половину суми
позики, що становить 183 291,00 гривень.

Крім того ними були придбані
транспортні засоби : NISAN ALMERA, номерний
знак НОМЕР_1 та SUZUKI GRAND VITARA, номерний
знак НОМЕР_2.

У вересня 2013 року відповідачем
було подано зустрічну позовну заяву,
яку відповідач уточнив у ході розгляду
справи та просив поділити спільне
майно подружжя, виділивши позивачу за
первісним позовом автомобіль SUZUKI GRAND
VITARA; стягнувши його користь половину
визначеної експертизою вартості
автомобіля, та визнати за ним право
сумісної власності на 1/4 частини ТОВ
"Аліра-Тревел".

Крім того позивачем за
зустрічним позовом було подано заяву
про уточнення позовних вимог з
проханням стягнути з відповідача за
зустрічним позовом на його користь
половину вартості автомобіля SUZUKI GRAND
VITARA номерний знак НОМЕР_2, визначену
експертною оцінкою та призначити
товарознавчу експертизу; виділити йому
у власність холодильник "Шарп", кухонну
плиту, телевізор "Соні", диван, одну
металеву огорожу машино місць, на
загальну суму 40 600 гривень. Для
визначення вартості меблів призначити
товарознавчу експертизу. Визнати його
право сумісної власності на 1/4 частину
ТОВ "Аліра - Тревел".

Ухвалою суду від 20 січня 2014 року
заяву ОСОБА_1про зміну предмета позову
було залишено без розгляду.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 24 березня 2014 року первісний та
зустрічний позови задоволено
частково.

Визнано за ОСОБА_2, ОСОБА_1 право
власності по 1/2 частині: на квартиру
АДРЕСА_1 загальною площею 86,3 кв. м.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на
нерухоме майно підземний паркінг -
машиномісце АДРЕСА_2

Визнано за ОСОБА_1 право власності на
нерухоме майно підземний паркінг -
машиномісце АДРЕСА_3

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
починаючи з 01.04.2011 року 50 % (п'ятдесят)
відсотків за договором безвідсоткової
позики від 14.11.2007 року, додаткової угоди
№ 1 від 28.11.2008 року та додаткової угоди
№ 2 від 08.01.2014 року грошові кошти у сумі
183 291,00 коп.

Визнано в порядку поділу спільного
майна подружжя за ОСОБА_2, ОСОБА_1, право
власності по 1/2 частині на автомобіль
Nusan Almera 2004 року д. н. з. НОМЕР_1.

Визнано в порядку поділу спільного
майна подружжя за ОСОБА_2 та ОСОБА_1
право власності по 1/2 частині на
автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, 2007 року номерний
знак НОМЕР_2.

Визнано за ОСОБА_1 в порядку
поділу спільного майна подружжя право
власності на ? частину Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Аліра-Тревел".

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2, судовий збір у розмірі 3 096 грн. 90
коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 86 грн. 25
коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити його уточнені
позовні вимоги, посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права
та невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що сторони
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 13.07.2002 року
перебували в зареєстрованому шлюбі,
який було розірвано на підставі
рішення суду від 01 квітня 2011 року. Від
шлюбу мають сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
що підтверджується рішенням
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 01.04.2011 року та
свідоцтвом про народження дитини.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовів, суд першої
інстанції обгрунтовано прийшов до
висновку про те, що спірне майно є
спільною сумісною власністю подружжя,
оскільки воно було придбане під час
перебування сторін у зареєстрованому
шлюбі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст.
28 Кодексу про шлюб та сім'ю України,
майно, нажите подружжям за час шлюбу, є
його спільною сумісною власністю. У
разі поділу майна, яке є спільною
сумісною власністю подружжя, їх частки
визнаються рівними.Отже, даними
нормами права передбачено презумпцію
віднесення придбаного під час шлюбу
майна до спільної сумісної власності
подружжя.

У ч. 1 ст. 70 СК України передбачено, що в
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

По справі безспірно встановлено, що
спірна квартира, два підземні паркінги,
два спірних автомобілі та частка у ТОВ
«Аліра-Тревел» придбані сторонами під
час перебування у зареєстрованому
шлюбі і відповідно до положень ст.. 22
КпШС України та ст. 60 СК України є їх
спільною сумісною власністю.

Визначаючи частки сторін у праві
власності на спірне майно, суд
обґрунтовано виходив з положень ст.. 28
КпШС України та ст.. 70 СК України та
прийшов до правильного висновку про
рівність їх часток.

Ухвалюючи рішення про стягнення з
відповідача на користь позивачки
грошової компенсації у сумі 183291 грн.,
суд обґрунтовано виходив з доведеності
доводів позивачки про те, що для
придбання спірної квартири їй була
надана позика у сумі 600000 грн., яку вона
продовжує повертати позикодавцю.

Висновки суду відповідають вимогам
закону та обставинам справи,
підтверджуються наявними у справі
доказами.

Рішення суду ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, підстав для його скасування при
апеляційному розгляді справи не
встановлено.

Докази та обставини, на які посилається
апелянт у апеляційній скарзі, були
предметом дослідження судом першої
інстанції та додаткового правового
аналізу не потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального та
процесуального права.

Вимоги ОСОБА_1, викладені в апеляційній
скарзі, про задоволення його уточненої
позовної заяви, не можуть бути
задоволені судом апеляційної
інстанції, оскільки вказане питання
було вирішено судом першої інстанції у
встановлений законодавством
процесуальний спосіб, а відповідно до
положень ст.. 303 ЦПК України апеляційний
суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції. Оскільки вимоги
ОСОБА_1, викладені в уточненій
апеляційній скарзі від 14 травня 2014
року, не були предметом розгляду суду
першої інстанції у суду апеляційної
інстанції відсутні правові підстави
для їх вирішення.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а
рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 24 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий

Судді: