Справа № 296/1197/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2014 р.
м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира
у складі:

головуючої-судді Галасюка Р.А.,

при секретарі Могилевець В.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу,-

В С Т А
Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною
заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

В обгрунтування позовних вимог
зазначає, що 02.10.2004 року зареєструвала
шлюб з ОСОБА_3. Від шлюбу мають доньку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею.
З серпня 2013 року сімейне життя між
сторонами погіршувалось, що в
кінцевому результаті призвело до
фактичного припинення шлюбних
відносин. На даний час ведення між
сторонами спільного господарства та
сумісне проживання остаточно
припинено. Просить розірвати шлюб між
нею та відповідачем.

У судове засідання позивач не
з'явилася, згідно поданої через
канцелярію суду заяви просить
розглянути справу у її відсутність,
позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, згідно поданої через
канцелярію суду заяви просить
розглянути справу у його відсутність,
позов визнає в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінюючи в сукупності зібрані по
справі докази, вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Сторони перебувають у шлюбі з 02.10.2004
року, що підтверджується свідоцтвом
про шлюб серії НОМЕР_1, виданим 02.10.2004
року міським відділом реєстрації актів
цивільного стану Житомирського
обласного управління юстиції.

Сторони по справі мають малолітню
дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження серії НОМЕР_2, виданого
06.09.2007 року відділом реєстрації актів
цивільного стану Житомирського
міського управління юстиції.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них.

Згідно 6 принципу Декларації прав
дитини від 20.11.1959 року малолітню дитину
не слід, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, розлучати зі
своєю матір'ю.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Оскільки відповідач визнав позовні
вимоги повністю, таке визнання не
суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб,
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечить інтересам
сторін та сім'я розпалась остаточно,
тому позовні вимоги підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.112 СК України, ст.ст.10, 11, 60, 212, 213, 215
ЦПК України, суд, -

В И Р
І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, укладений 02.10.2004
року міським відділом реєстрації актів
цивільного стану Житомирського
обласного управління юстиції, актовий
запис № 1510.

Залишити дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
подальше проживання з матір'ю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судовий збір у розмірі 243,60 грн..

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Рішення може
бути оскаржене в апеляційний суд
Житомирської області через
Корольовський районний суд м. Житомира
на протязі 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Головуючий суддя
Р. А. Галасюк