Справа № 127/3430/14-ц
Провадження № 2/127/2179/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді Іщук Т. П.,

при секретарі Коваленко Д.І., Гусар Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції, за участі
третіх осіб, які не заявляют
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні відповідача: Управління
Державної казначейської служби у м.
Вінниці Вінницької оласті, Головного
управління юстиції у Вінницькій
області про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Ленінського ВДВС Вінницького МУЮ про
стягнення коштів. Свої вимоги
мотивувала тим, що 04 травня 2007 року
відбулись прилюдні торги з реалізації
двох земельних ділянок, які до вказаної
дати належали ОСОБА_4 Виконавче
провадження, в рамках якого
проводились прилюдні торги, відкрито
на підставі виконавчого листа № 2-3183
від 10 жовтня 2006 року про стягнення з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 коштів в
розмірі 50500,00 грн. 3982,43 грн. відсотків за
користування коштами по договору
позики та судових витрат. Позивач став
переможцем торгів та отримав свідоцтво
про право власності на земельні
ділянки. Пр цьому, за результатами
проведених торгів ним сплачено 3300,00
грн. та 1700,00 грн. за придбання цих
земельних ділянок. Рішенням
Калинівського районного суду
Вінницької області від 09 липня 2013 року
прилюдні торги, які відбулися 04 травня
2007 року, визнано недійсними, скасовані
державні акти на право власності на
земельні ділянки та зобов'язано
повернути земельні ділянки. Рішенням
Апеляційного суду Вінницької області
від 01 жовтня 2013 року зазначене рішення
Калинівського районного суду
Вінницької області залишено в цій
частині без змін. Позивач зазначає про
сплату ним коштів відповідачу за
придбання земельних ділянок на
загальну суму 5000,00 грн., а з урахуванням
індексу інфляції 1,833, станом на день
пред'явлення позову вказана сума
становить 9165,00 грн. З посиланням на
положення ст. 216 ЦК України, позивач
просить стягнути з відповідача суму
коштів сплачених за земельні ділянки з
урахуванням індексу інфляції в розмірі
9165,00 грн.

Ухвалами Вінницького міського суду
Вінницької області від 09 квітня 2014 року
та 17 квітня 2014 року (без винесення
окремого процесуального документа) до
участі у справі в якості третіх осіб,
які не заявляють самостійних вимог
щодо предмета спору, на стороні
відповідача залучено Управління
Державної казначейської служби у м.
Вінниці Вінницької області та Головне
управління юстиції у Вінницькій
області відповідно.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги на
підставах викладених в позовній заяві
та просив позов задовольнити.

Представник відповідача просила
відмовити в задоволенні позоу. При
цьому зазначила, що кошти, які просить
стягнути позивач, отримані при
реалізації майна боржника ОСОБА_4 при
примусовому виконанні рішення суду,
коли відповідач вчиняв дії відповідно
до своїх повноважень, передбачених
Законом України «Про виконавче
провадження». Кошти, отримані при
примусовій реалізації земельних
ділянок, перераховані в рахунок
погашення заборгованості ОСОБА_4, а
тому Ленінський ВДВС Вінницького МУЮ
не є належним відповідачем у даній
справі. До того ж вказувала, що
відповідач є неприбутковою
організацією, а головним розпорядником
його коштів є Головне управління
юстиції у Вінницькій області. При
цьому, відповідач має відповідні
рахунки в органах Державного
казначейства України для обліку
депозитних сум, які стягуються з
боржників при примусовому виконанні
рішень та перераховуються стягувачам.
Депозитні рахунки призначені для
тимчасового зберігання коштів без
права користування ними.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, на стороні відповідача
Управління Державної казначейської
служби у м. Вінниці Вінницької області
просила в позові відмовити та пояснила,
що відповідач має рахунок в органах
Державної казначейської служби
України лише для обліку депозитних сум,
стягнутих з боржників та їх виплати
стягувачам, тому даний рахунок не
містить кодів програмної класифікації,
з яких можливе стягнення коштів.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, на стороні відповідача
Головного управління юстиції у
Вінницькій області в судовому
засіданні заперечив щодо задоволення
позову та пояснив суду, що відповідач
не є належним відповідачем, при
виконанні своїх повноважень по
примусовому виконанні рішень
відповідач коштів не отримує; кошти,
які були отримані при продажі
земельних ділянок, направлялися на
погашення боргу боржника.

Дослідивши матеріали справи, матеріали
виконавчого провадження, заслухавши
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, оцінивши докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлені наступні фактичні
обставини справи, яким відповідають
правовідносини, врегульовані нормами
ЦК України щодо захисту цивільних прав.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
виконавче провадження» (чинної на
момент виникнення спірних
правовідносин) примусове виконання
рішень в Україні покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України
«Про виконавче провадження» ( в
редакції, яка діяла на час проведення
торгів), реалізація арештованого
майна, за винятком майна, вилученого за
законом з обігу та зазначеного в
частині восьмій статті 55 цього Закону,
здійснюється спеціалізованими
організаціями, які залучаються на
тендерній (конкурсній) основі, на
підставі договорів між Державною
виконавчою службою та
спеціалізованими організаціями шляхом
його продажу на прилюдних торгах,
аукціонах.

Відповідно до п. 3.2. Тимчасового
положення про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна,
затвердженогонаказом Міністерства
юстиції України № 68/5 від 27.10.1999 року (в
редакції, яка діяла на час проведення
торгів) спеціалізована організація
проводить прилюдні торги за заявкою
державного виконавця, в якій
зазначається початкова вартість майна,
що виставляється на торги за
експертною оцінкою та інші відомості.
Відповідно до п. 5 вказаного положення
на підставі копії затвердженого
протоколу переможець прилюдних торгів
протягом десяти днів з дня
затвердження протоколу, не враховуючи
дня проведення прилюдних торгів,
вихідних і святкових днів, здійснює
розрахунки за придбане на прилюдних
торгах майно на зазначені у протоколі
рахунки. Гарантійний внесок, унесений
покупцем до початку прилюдних торгів,
зараховується покупцю до купівельної
ціни, іншим учасникам ця сума
повертається протягом трьох робочих
днів після закінчення прилюдних
торгів. Гарантійний внесок також
підлягає поверненню, якщо торги не
відбулися. Гарантійний внесок не
повертається учаснику торгів, який
став переможцем торгів, але відмовився
підписати протокол. Кошти, одержані від
реалізації нерухомого майна на
прилюдних торгах, з вирахуванням
винагороди за надані послуги з
реалізації арештованого майна,
обумовленої договором,
перераховуються спеціалізованою
організацією на відповідні рахунки
державної виконавчої служби в
установленому порядку, у термін не
пізніше семи банківських днів від дня
проведення переможцем прилюдних
торгів розрахунку за придбане майно.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про
виконавче провадження» (в редакції, яка
діяла на час проведення торгів), з
грошової суми (в тому числі одержаної
від реалізації майна боржника), яка
стягнута державним виконавцем з
боржника, в першу чергу повертається
авансовий внесок сторін та інших осіб
на проведення виконавчих дій, в другу
чергу компенсуються витрати Державної
виконавчої служби на здійснення
виконавчих дій, не покриті авансовим
внеском сторін та інших осіб, у третю
чергу задовольняються вимоги
стягувача та стягується виконавчий
збір. Виконавчий збір стягується
пропорційно фактично задоволеним
вимогам стягувача. Розподіл грошових
сум у черговості, вказаній у частині
першій цієї статті, здійснюється в міру
їх стягнення. Сума, що залишилася після
повного виконання рішення,
використовується на сплату штрафів,
накладених на боржника під час
виконавчого провадження. Сума, що
залишилася після сплати штрафів,
повертається боржникові.

Відповідно до протоколів № 702 0030-2 та №
702 0030-1 від 04 травня 2007 року проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна, а саме:
земельних ділянок площею 0,6317 га та 1,117
га відповідно, що належать ОСОБА_4,
переможцем торгів визнано ОСОБА_1 із
ціною продажу 1770,00 грн. та 3300,00 грн.
відповідно, та останім сплачено
гарантійний внесок на користь
торгуючої організації на загальну суму
100,00 грн. (а. с. 17-18). Відповідно до
квитанцій № 16/1 та №15/1 від 04 травня 2007
року ОСОБА_1 сплачено СПД «Укрспецюст»
відповідно 1665,00 грн. та 3235,00 грн. з
призначенням платежу «за земельну
ділянку» (а. с. 57-58). Як вбачається з
матеріалів виконавчого провадження, а
саме: розрахунку коштів по ВП №557 від 19
жовтня 2006 року, затвердженого
начальником Ленінського ДВС
Вінницького міського управління
юстиції 30 травня 2007 року, на
депозитному рахунку Ленінського ВДВС
Вінницького МУЮ знаходилося 67 069,38 грн.,
а саме: кошти в сумі 4240, 00 грн.
перераховані ВФ «Укрспецюст» від
реалізації земельних ділянок, кошти в
сумі 62 819,38 грн. перераховані
громадянином ОСОБА_4; згідно акту
державного виконавця про проведення
виконавчих дій, кошти в сумі 2 353,28 грн. є
витратами за проведення та організацію
виконавчих дій: 1052,00 грн. підлягає
поверненню ОСОБА_5, як авансовий внесок
за проведення експертизи земельних
ділянок, 1150,00 грн. підлягає
перерахуванню ТОВ «Подільський центр
судових експертиз» за проведення
експертизи ринкової вартості
вилученого майна, 151,28 грн. - витрати на
проведення виконавчих дій. Залишок в
сумі 4148,71 грн. підлягає поверненню
ОСОБА_4 (а. с. 52). Як вбачається з
розпорядження старшого державного
виконавця, а також копій платіжних
доручень №583, №584 від 30.05.2007 року, з
депозитного рахунку Ленінського ВДВС
Вінницького МУЮ кошти стягнуті з
ОСОБА_4 та від реалізації майна
перераховувалися: 5506, 13 грн. -
виконавчий збір, 1052,00 грн. - ОСОБА_5, як
авансовий внесок, 55061,26 грн. - ОСОБА_5,
1150,00 грн. - ТОВ «Подільський центр
судових експертиз», 151,28 грн. - як
витрати ДВС, та 4148,71 грн. повернуто
ОСОБА_4 (а. с. 53,59).

Рішенням Калинівського районного суду
Вінницької області від 09 липня 2013 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 та
ОСОБА_6 до Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції, Вінницької філії СДП
«Укрспецюст», з участю третьої особи
ОСОБА_1 про визнання недійсними
прилюдних торгів, скасування свідоцтва
про придбання нерухомого майна з
прилюдних торгів, скасування державних
актів на право власності, повернення
незаконно реалізованих земельних
ділянок та рішенням Апеляційного суду
Вінницької області від 01 жовтня 2013 року
у вказаній справі визнано недійсними
прилюдні торги від 04 травня 2007 року з
реалізації (продажу) арештованого
нерухомого майна земельної ділянки
площею 1,117 га та земельної ділянки
площею 0,6317 га, які належали ОСОБА_4
Скасовано свідоцтво державного
нотаріуса Літинської державної
нотаріальної контори від 19 липня 2007
року, що на підставі актів про
проведення прилюдних торгів ОСОБА_1
належить право власності на земельні
ділянки площею 1,117 га та 0,6317 га.
Скасовано державні акти на право
власності на земельні ділянки серії ЯД
№ 388672 та серії ЯД № 388671 площею: 1,117 га та
0,6317 га, що видані ОСОБА_1 на підставі
свідоцтва про придбання арештованого
нерухомого майна з прилюдних торгів.
Зобов'язано ОСОБА_1 передати ОСОБА_4
незаконно реалізовані у нього належні
йому на праві власності земельні
ділянки площею 1,117 га та 0,6317 га (а. с. 8-10).
Яке встановлено вказаними рішеннями
суду підставами для визнання прилюдних
торгів недійсними стало виконання
боржником ОСОБА_4 на день проведення
прилюдних торгів рішення суду -
внесення ним на депозитний рахунок
державної виконавчої служби всієї суми
боргу за виконавчим листом.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України
цивільно-правовим наслідком визнання
недійсним правочину є обов'язок кожної
із сторін правочину повернути другій
стороні в натурі все, що вона одержала
на виконання цього правочину, тобто
двостороння реституція.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу
Європейської Конвенції про захисту
прав людини і основних свобод
визначено, що кожна кожна фізична або
юридична особа має право мирно
володіти своїм майном. Ніхто не може
бути позбавлений свого майна, інакше як
в інтересах суспільства і на умовах,
передбачених законом або загальними
принципами міжнародного права.
Визначаючи право будь-якої особи на
безперешкодне користування своїм
майном, стаття 1 за своєю суттю є
гарантією права власності, оскільки
право розпоряджатися своїм майном -
загальний та правовий аспект права
власності. Гроші є особливою
категорією об'єктів цивільного права,
оскільки вони виконують роль
загального еквівалента вартості
будь-якого товару. Виходячи зі змісту
глави 13 ЦК України, що регламентує
поняття речі, майна, та статті 192 ЦК
України, яка розташована у зазначеній
главі ЦК України та визначає правовий
статус грошей, гроші також є майном, а
тому право позивача на повернення йому
майна - грошових коштів належить
захистити у спосіб, який відповідає
вимогам чинного національного
законодавства.

Верховний Суд України в Узагальненні
практики розгляду судами цивільних
справи про визнання правочинів
недійсними від 24.11.2008 року зазначив, що
норма ч.1ст.216 ЦК України є загальною.
Зокрема, відповідно до ч.3 ст. 216 ЦК
України вона застосовується, якщо
законом не встановлено особливі умови
застосування наслідків недійсності
правочину або особливі правові
наслідки окремих видів недійсних
правочинів. І хоча реституція не
передбачена у ст. 16 ЦК України як один
із способів захисту, проте норма ч. 1 ст.
216 ЦК України є імперативною і суд має
забезпечити зазначені в ній правові
наслідки. Реституцію цілком можна
вважати окремим способом захисту
цивільних прав, які порушуються у
зв'язку з недійсністю правочину.

Зі змісту нормативних актів, що
визначають правову природу та
процедуру реалізації майна з прилюдних
торгів (зокрема, ст.650, ч.4 ст.656, ст.655 ЦК
України, Закону України „Про виконавче
провадження", Інструкції про
проведення виконавчих дій,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України № 74/5 від 15 грудня 1999
року (чинної на час виникнення спірних
правовідносин), Тимчасового положення
про порядок проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
№ 68/5 від 27.10.1999 року) вбачається, що
прилюдні торги - це продаж майна, на яке
звернуто стягнення і яке підлягає
реалізації. Прилюдні торги (аукціон) є
за своєю правовою природою
багатостороннім правочином, оскільки в
ньому мають місце всі елементи,
притаманні правочину. Під час
проведення прилюдних торгів
укладається угода про передачу майна у
власність, сторонами якої, з одного
боку, є покупець-учасник прилюдних
торгів, котрим може бути фізична чи
юридична особа, а з другого -продавець -
відділ державної виконавчої служби в
особі спеціалізованої організації, що
організовує та проводить прилюдні
торги на підставі договору з відділом
ДВС; такий правочин укладається в
інтересах та на користь особи, яка є
стягувачем у виконавчому провадженні
та для погашення боргу боржника у
виконавчому провадженні. Для всіх цих
осіб настають наслідки угоди і
звичайно можуть наступати наслідки
визнання угоди недійсною, з
врахуванням того, що кожна із них
одержала за цією угодою.

Позивач, звертаючись до суду з вказаним
позовом, зазначив саме Ленінський
відділ ДВС відповідачем по справі.
Разом з тим, судом встановлено, що
кошти, які надійшли на депозитний
рахунок Ленінського відділу ДВС
Вінницького міського управління
юстиції від реалізації земельних
ділянок та добровільно внесені
боржником ОСОБА_4, були розподілені
державною виконавчою службою
відповідно до вимог ст.43 Закону України
«Про виконавче провадження». При цьому,
слід зазначити, що боржник ОСОБА_4,
перерахувавши на депозитний рахунок
виконавчої служби кошти в сумі 62 819,38
грн., тим самим виконав рішення
Ленінського районного суду м.Вінниці
від 19.02.2007 року, що підтверджується як
рішенням Калинівського районного суду
Вінницької області від 09 липня 2013 року,
так і розпорядженням старшого
державного виконавця, та за рахунок цих
коштів задовольнялися вимоги
стягувача. Тобто, сума коштів, яка
надійшла від реалізації земельних
ділянок була фактично повернута
боржнику. Суд звертає увагу, що
Ленінський відділ ДВС, хоча і
вважається стороною вказаного
правочину, але він діяв не в своїх
інтересах, забезпечував проведення
лише реалізації арештованого майна та
здійснював розподіл коштів відповідно
до норм законодавсвта і не є
вигодонабувачем у вказаному правочині.

Зважаючи на наведену вище специфіку
правочину з примусової реалізації
арештованого майна органом державної
виконавчої служби, який вчиняється з
метою задоволення майнових вимог
стягувача у виконавчому провадженні та
погашення боргу боржника перед
стягувачем, а також встановлення судом
факту добровільного виконання
боржником рішення суду та повернення
коштів боржнику ОСОБА_4, як надлишково
отриманих, суд приходить до висновку,
що відповідач - Ленінський відділ ДВС
Вінницького міського управління
юстиції не є належним відповідачем у
цій справі.

Позивач своїм право на заміну
відповідача чи залученням
співвідповідача не скористався, хоча
судом було роз'яснено позивачу
положення ст.10 ЦПК України.

При цьому, суд відмічає, що Ленінський
відділ ДВС Вінницького міського
управління юстиції, в порядку ст.43
Закону України «Про виконавче
провадження», розпорядився лише
частиною коштів, які надішли від
реалізації майна, а саме 4240,00 грн., інша
ж частина коштів не надходила від
торгуючої організації. Однак, позивач
позов до останньої не подавав. Як
зазначав представник позивача в своїх
поясненнях, торгуюча організаціє є
ліквідованою, а стороною в договорі є
саме відділ ДВС, тому і позов
пред'явлений до нього.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
43, 61 Закону України «Про виконавче
провадження» (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин), ст. 216 ЦК України,
ст.ст.10, 11, 60, 61, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції, за участі
третіх осіб, які не заявляют
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні відповідача: Управління
Державної казначейської служби у м.
Вінниці Вінницької оласті, Головного
управління юстиції у Вінницькій
областіпро стягнення коштів -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
юути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлений
у встановлений ч.3 ст.209 ЦПК України
п'ятиденний строк.

Суддя: