Єдиний унікальний номер 267/6223/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1320/2014
Єдиний унікальний номер: 267/6223/13ц
Номер провадження: 22ц-775/1320/14
Головуючий в першій інстанції -
Доповідач - Супрун М.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2014 року Апеляційний
суд Донецької області у складі:

головуючого судді
Шевченко В.Ю.,

суддів
Супрун М.Ю., Жарової Ю.І.,

при секретарі
Внуковій Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку цивільну
справу за позовом комунального
підприємства «Макіївтепломережа» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за відпущену теплову енергію,

за апеляційною скаргою комунального
підприємства «Макіївтепломережа» на
рішення Гірницького районного суду м.
Макіївки Донецької області від 26
грудня 2013 року,-

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2013 року комунальне
підприємство «Макіївтепломережа»
(далі КП «Макіївтепломережа»)
звернулось з вищезазначеним позовом, в
обґрунтування якого зазначило, що
відповідачка, яка є власником квартири
за адресою: АДРЕСА_1, в період з 01
жовтня 2005 року по 01 березня 2011 року не
сплачує послуги з теплопостачання, у
зв'язку з чим у неї виникла
заборгованість в сумі 7358,78 грн., яку
просило стягнути на його користь.

Рішенням Гірницького районного суду м.
Макіївки суду Донецької області від 26
грудня 2013 року позовні вимоги КП
«Макіївтепломережа» задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
КП «Макіївтепломережа» заборгованість
за послуги теплопостачання в сумі 2268
грн. 05 коп. та вирішено питання про
судові витрати

Позивач не погодився з вказаним
рішенням та подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просив рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги. В
обґрунтування доводів апеляційної
скарги апелянт зазначив, що при
застосуванні строку позовної давності
суд першої інстанції не врахував, що
цей строк був перерваний зверненням КП
«Макіївтепломережа» в квітні 2011 року
із заявою про видачу судового наказу,
який 23 травня 2011 року був судом
виданий, а 19 червня 2013 року -
скасований.

Представник позивача Анісімова І.В.,
діюча за довіреністю, в судовому
засіданні апеляційної інстанції
скаргу підтримала, просила її
задовольнити.

Відповідачка у судове засідання
апеляційного суду не з'явилась, була
повідомлена про час та місце розгляду
справи у відповідності до вимог закону,
про що свідчить акт
житлово-експлуатаційної організації.

Згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи скарги, апеляційний
суд вважає, що скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Згідно п.п.1 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

У відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом першої інстанції при вирішенні
справи встановлено, що відповідачка є
власником квартири за адресою: АДРЕСА_1
та споживачем послуг з
теплопостачання, які надає позивач. 11
січня 2010 року між КП
«Макіївтепломережа» та ОСОБА_2
укладено договір про надання
житлово-комунальних послуг, у тому
числі - з постачання теплової енергії.
»(а.с.63-78).

Згідно з розрахунком, наданим
позивачем, ОСОБА_2 має заборгованість
за відпущену теплову енергію за період
01 жовтня 2005 року по 01 березня 2011 року в
сумі 7358,78 грн. (а.с.7).

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
оскільки представником відповідачки
зроблена заява про застосування
позовної давності, заборгованість з
теплопостачання підлягає стягненню з
ОСОБА_2 в межах трирічного строку до
подання позову.

Проте повністю погодитись з такими
висновками суду першої інстанції не
можна.

Апеляційним судом встановлено,
що 21 квітня 2011 року КП
«Макіївтепломережа» звернулося до
суду із заявою про видачу судового
наказу про стягнення з ОСОБА_2
заборгованості за відпущену теплову
енергію у розмірі 7378,78 грн. , яка
утворилась за період з 01 жовтня 2005
року по 01 березня 2011 року. Даний судовий
наказ був виданий судом 23 травня 2011
року та 19 червня 2013 року скасований.

Відповідно до ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

В силу ч.ч.3-4 ст. 267 ЦК України,
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно ч. 2 ст. 264 ЦК України,
позовна давність переривається у разі
пред'явлення особою позову до одного із
кількох боржників, а також якщо
предметом позову є лише частина вимоги,
право на яку має позивач.

Після переривання перебіг
позовної давності починається заново.
Час, що минув до переривання перебігу
позовної давності, до нового строку не
зараховується. (ч. 3 ст. 264 ЦК України)

Таким чином, в даному випадку
перебіг позовної давності був
перерваний у зв'язку з поданням КП
«Макіївтепломережа» заяви про видачу
судового наказу та його виданням на
підставі поданої заяви, тобто
проведення стягнення в порядку
наказного провадження, що передбачено
розділом II ЦПК України.

У зв'язку із скасуванням 19 червня
2013 судового наказу від 23 травня 2011 року
перебіг строку позовної давності
почався заново, його початком є час
подання до суду заяви про видачу
судового наказу.

На зазначені обставини справи та
положення закону суд першої інстанції
при вирішенні спору уваги не звернув.

Отже, позовна давність повинна
бути застосована до позовних вимог КП
«Макіївтепломережа» про стягнення
заборгованості за послуги з
теплопостачання за період з 01 жовтня
2005 року по 01 травня 2008 року, тому з
ОСОБА_2 на користь позивача підлягає
стягненню заборгованість, яка
вбачається з довідки позивача та
утворилась з 01 травня 2008 року по 01
березня 2011 року в сумі 5004, 30 грн. (а.с.91)

У зв'язку з порушенням судом
першої інстанції норм матеріального
права, рішення суду першої інстанції
підлягає зміні в частині розміру
стягнутого з відповідачки боргу та, у
відповідності до вимог ч. 5 ст. 88 ЦПК
України, і в частині суми судового
збору, який необхідно стягнути
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316
ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу комунального
підприємства «Макіївтепломережа»
задовольнити частково.

Рішення Гірницького районного суду м.
Макіївки Донецької області від 26
грудня 2013 року в частині розміру
стягнутого боргу та судового збору
змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
комунального підприємства
«Макіївтепломережа» суму
заборгованості за відпущену теплову
енергію в розмірі 5004,30 грн. та судовий
збір в розмірі 156,02 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з моменту
набрання ним законної сили.

Судді