Справа № 640/946/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2014 р. Київський районний суд
м. Харкова у складі:

головуючого - судді
Чередник В.Є.

при секретарі
Кривенко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 Державної міграційної
служби України в Харківській області,
треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_3 служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради про визнання дій
неправомірними, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом, в
якому просив визнати дії ОСОБА_2
стосовно реєстрації місця проживання
ОСОБА_5, 2000 р. народження у квартирі, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1
незаконними і такими, що перешкоджають
виконанню рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 23.01.2009 р.
та зобов»язати ОСОБА_3 Державної
міграційної служби України в
Харківській області зняти з реєстрації
місця проживання ОСОБА_5, 2000 р.
народження, у квартирі, що знаходиться
за адресою АДРЕСА_1.

В ході розгляду справи позивачем було
подано уточнену позовну заяву, в якій
він залишив позовні вимоги без змін,
уточнивши склад осіб та посилався на
те, що 27.11.2007 р. між ОСОБА_2 та Публічним
акціонерним товариством
«Всеукраїнський Акціонерний Банк»
укладено Кредитний договір № 34/07 від
27.11.2007 року. Згідно Кредитного договору
відповідач від позивача отримав кредит
у сумі 150 000 доларів США, який мав
повернути частинами шляхом внесення
щомісячних платежів до 27.11.2012 р.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань позичальника за Кредитним
договором між відповідачем і позивачем
укладено іпотечний договір,
посвідчений 27.11.2007 р. приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, реєстр. №
1674, згідно якого відповідач надав в
іпотеку позивачу нерухоме майно, а
саме: п'ятикімнатну квартиру загальною
площею 149,8 кв. м., житловою 95,6 кв. м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У зв'язку з невиконанням відповідачем
своїх зобов'язань по Кредитному
договору позивач був змушений
звернутися до суду за захистом своїх
прав.

23.01.2009 р. Дзержинським районним судом м.
Харкова винесено рішення по цивільній
справі № 2-880/09 про стягнення з
відповідача заборгованості по
Кредитному договору в розмірі 980 262,77
грн. та після набрання рішенням
законної сили видано виконавчий лист.

26.10.2011 р. старшим державним виконавцем
Хабловим В.М. відкрито виконавче
провадження № 29480818, яке у подальшому
було прийнято до виконання відділом
примусового виконання рішень УДВС
головного управління юстиції у
Харківській обл. В ході проведення
виконавчого провадження державним
виконавцем описано і арештовано майно
боржника, а саме: п'ятикімнатну
квартиру загальною площею 149,8 кв. м.,
житловою 95,6 кв. м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, та передана
відповідачем в іпотеку позивачу.

Під час виконавчих дій, направлених на
реалізацію зазначеної квартири стало
відомо, що в квартирі після укладення
Договору іпотеки, а саме, 11.04.2011 р.
зареєстровано малолітню особу ОСОБА_5
2000 року народження, що робить
неможливим продаж зазначеного майна в
примусовому порядку з метою погашення
заборгованості по Кредитному договору
згідно Рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова.

Відповідно до п. 2.7 Договору іпотеки
сторони домовилися, що іпотекодавець
(відповідач) зберігає за собою право,
володіння, користування та
розпорядження предметом іпотеки з
урахуванням обмежень, встановлених
Договором іпотеки та чинним
законодавством. Пунктами 2.7.1 та 4.4.2
Договору іпотеки між позивачем і
відповідачем були погоджені зазначені
вище обмеження, а саме, сторони досягай
згоди що іпотекодавець зобов'язаний
без попереднього письмового дозволу
іпотеко держателя не відчужувати та не
обтяжувати будь-яким чином предмет
іпотеки.

Згідно п. 4.4.6 Договору іпотеки
іпотекодавець зобов'язаний
повідомляти іпотекодержателя про всі
зміни, що відбулися чи відбуваються з
предметом іпотеки.

Жодних повідомлень від відповідача
стосовно реєстрації малолітньої особи
в квартирі на адресу Банку не надходило
і, відповідно, дозволу на такого роду
обтяження предмета іпотеки Банк
іпотекодавцю не надавав, а тому позивач
вважає, що дії з боку відповідача
стосовно реєстрації малолітньої особи
в квартирі, що є предметом іпотеки
банку, є неправомірними. Таким чином, на
думку позивача, оскільки відповідач
обмежений в праві розпорядження
квартирою, він не мав права здійснювати
дії стосовно реєстрації третіх осіб в
предметі іпотеки, а реєстрація ОСОБА_5,
2000 року народження, є незаконною та
такою, що порушує права позивача.

У п. 4.4.9 Договору іпотеки сторони
домовились, що іпотекодавець
зобов'язаний у випадку невиконання ним
своїх зобов'язань за Кредитним
договором (що встановлено рішенням
Дзержинського районного суду м.
Харкова) не перешкоджати
іпотекодержателю у здійсненні заходів,
направлених на задоволення його вимог
за рахунок предмета іпотеки, в тому
числі. Задоволення вимог кредитора
(іпотекодержателя) може здійснюватись,
в тому числі, в примусовому порядку.

При цьому, позивач посилався на те, що
реєстрація малолітньої особи
відбулася 11.04.2011 року, після винесення
рішення 23.01.2009 р. Дзержинським районним
судом м. Харкова про стягнення з
відповідача заборгованості за
Кредитним договором.

Крім того, під час виїзду 28.04.2012 р.
державного виконавця ВДВС Київського
РУЮ м. Харкова за адресою знаходження
зазначеної квартири з метою опису і
арешту майна відповідача, який
здійснювався разом з представником
стягувача, факту проживання
неповнолітньої особи у квартирі
встановлено не було (зокрема, відсутні
були дитячі речі та будь-які інші
ознаки проживання дитини в квартирі),
що свідчить про той факт, що реєстрація
в квартирі неповнолітньої особи носить
формальний характер з метою
перешкоджання виконанню рішення суду.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону
дитинства» кожна дитина має право на
рівень життя, достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного і соціального
розвитку. З урахуванням зазначеної
норми законодавства позивач зазначає,
що у неповнолітньої особи, ОСОБА_5, 2000
р.н., який зареєстрований у зазначеній
вище квартирі, є мати - ОСОБА_4., яка
перебуває в шлюбі з ОСОБА_2 і
зареєстрована та фактично проживає
разом з дитиною, ОСОБА_5, за адресою
АДРЕСА_2. Таким чином, на думку позивача,
зняття з реєстрації ОСОБА_5, 2000 року
народження, жодним чином не порушить
його права, гарантовані законодавством
України.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_7, який діє на підставі
довіреності, підтримав уточнені
позовні вимоги та просив задовольнити
позов в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2-
ОСОБА_8, який діє на підставі
довіреності, проти позову заперечував
в повному обсязі, з підстав, викладених
у письмових запереченнях, зазначивши
про те, що відповідно наказу МВС
України 22.11.2012 № 1077 "Про порядок
реєстрації місця проживання та місця
перебування фізичних осіб в Україні та
зразків необхідних для цього
документів": «Реєстрація/зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється управліннями, відділами
(секторами) Державної міграційної
служби України в районах, районах у
містах, містах обласного,
республіканського (Автономної
Республіки Крим)». Таким чином він
вважає, що реєстрацію місця проживання
здійснює лише уповноважений державний
орган, а не відповідач.

При цьому, він вважає, що посилання
позивача на те, що відповідач не мав
права здійснювати дії стосовно
реєстрації третіх осіб в предметі
іпотеки, а реєстрація ОСОБА_5, 2000 року
народження, є незаконною та такою, що
порушує права позивача - є хибним, тому
що цей висновок суперечить нормам
чинного законодавства, так як
"обтяження" (згідно Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень") - це
заборона розпоряджатися та/або
користуватися нерухомим майном, яка
встановлена або законом, або актами
уповноважених на це органів державної
влади, їх посадових осіб або яка
виникає на підставі договорів. Таким
чином реєстрація третіх осіб у
предметі іпотеки не може вважатися
обтяженням, так як не містить в собі
жодних заборон.

Крім того, ОСОБА_4, яка перебуває у
шлюбі з ОСОБА_2 зареєстрована у АДРЕСА_2.
Власником цього житла вона не
являється, а лише орендує житло, вона є
квартиронаймачем. ОСОБА_5, 2000 р.н..
зареєстрований та мешкає з батьком у м.
Харкові, за адресою АДРЕСА_1. Інше житло,
яке належало б на праві власності, в
родині ОСОБА_2 відсутнє, тому зняття з
реєстрації місця проживання ОСОБА_5, 2000
року народження, як неповнолітнього,
грубо порушує норми чинного
законодавства, тому у позові просить
відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3
Державної міграційної служби України в
Харківській області про час та місце
судового розгляду повідомлявся
належним чином, про що в матеріалах
справи є розписки про отримання
судових повісток, причин неявки не
повідомили, заяв про розгляд справи за
їх відсутності до суду не надходило.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання
неодноразово не з'являлась, про час та
місце судового розгляду сповіщалась у
встановленому законом порядку,
телефонограма в останнє судове
засідання вручена ОСОБА_4 особисто
5.04.3014 р., причин неявки не повідомила,
заяв про розгляд справи за її
відсутності до суду не надходило.

Представник третьої особи - ОСОБА_3
служб у справах дітей Департаменту
праці та соціальної політики
Харківської міської ради подав до суд
письмову заяву, в якій просив розгляд
справи проводити без його участі, та
зазначив про те, що ОСОБА_3 служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради, яке діє від імені органу
опіки та піклування підтримує
заперечення ОСОБА_2 щодо відмови в
задоволенні позову, оскільки позовні
вимоги зменшують обсяг прав дитини
ОСОБА_5, 2000 року народження, а саме право
користування житловим приміщенням, в
зв'язку з тим, що іншого житла, яке б
належало родині на праві власності,
немає.

Згідно Закону України «Про основи
соціального захисту бездомних
громадян та безпритульних дітей», а
саме ст. 12 «... неприпустимо зменшення
або обмеження прав та інтересів дітей
при вчиненні будь-яких правочинів
стосовно жилих приміщень...».

Відповідно до Конвенції «Про права
дитини», ратифікованою постановою
Верховної Ради України, а саме ст. 3 «.. .В
усіх діях, незалежно від того,
здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питанням соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини...».( а.с.
121)

Суд, вислухавши пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи та дослідивши надані
сторонами докази, вважає позов таким,
що не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини:

Судом встановлено та сторонами не
заперечувалось, що 27.11.2007 р. між ОСОБА_2
та Публічним акціонерним товариством
«Всеукраїнський Акціонерний Банк»
укладено Кредитний договір № 34/07 від
27.11.2007 року. Згідно Кредитного договору
відповідач від позивача отримав кредит
у сумі 150 000 доларів США, який мав
повернути частинами шляхом внесення
щомісячних платежів до 27.11.2012 р.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань позичальника за Кредитним
договором між відповідачем і позивачем
укладено іпотечний договір,
посвідчений 27.11.2007 р. приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, реєстр. №
1674, згідно якого відповідач надав в
іпотеку позивачу нерухоме майно, а
саме: п'ятикімнатну квартиру загальною
площею 149,8 кв. м., житловою 95,6 кв. м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1./ а.с. 4-6/

В зазначеній квартирі зареєстрований
ОСОБА_2, що підтверджується копією
паспорта/ а.с. 8/

Згідно довідки з місця проживання про
склад осіб та прописку, 11.04.2011 р. в
АДРЕСА_1 було зареєстровано малолітню
особу сина ОСОБА_2- ОСОБА_5 2000 року
народження/ а.с. 9/.

Дружина ОСОБА_2- ОСОБА_4 зареєстрована у
АДРЕСА_2/ а.с. 10,11/

Відповідно до довідки №5476 ЖЕО від
16.05.2013 р. ОСОБА_4 є квартиронаймачем
даної квартири./ а.с. 94/

Враховуючи, що неповнолітня дитина
може бути зареєстрована за місцем
реєстрації одного з батьків,
реєстрація ОСОБА_5 за місцем реєстрації
його батька в квартирі, що належить
йому на праві власності, не суперечить
діючому законодавству стосовно
реєстрації місця проживання
неповнолітньої особи.

Відповідно до наказу МВС України 22.11.2012
р.№ 1077 "Про порядок реєстрації місця
проживання та місця перебування
фізичних осіб в Україні та зразків
необхідних для цього документів,
реєстрація/зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється
управліннями, відділами (секторами)
Державної міграційної служби України в
районах, районах у містах, містах
обласного, республіканського
(Автономної Республіки Крим).

Таким чином, суд вважає позовні вимоги
позивача стосовно визнання
неправомірними дій саме відповідача
стосовно реєстрації місця проживання
неповнолітньої особи та визнання їх
незаконними - необґрунтованими,
оскільки це входить до компетенції
відповідних органів.

Позовні вимоги стосовно визнання дій
відповідача такими, що перешкоджають
виконанню рішення суду, оскільки є
обтяженням, суд вважає
необґрунтованими з наступних підстав.

Згідно Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" обтяження - це
заборона розпоряджатися та/або
користуватися нерухомим майном, яка
встановлена або законом, або актами
уповноважених на це органів державної
влади, їх посадових осіб або яка
виникає на підставі договорів. Таким
чином, реєстрація третіх осіб у
предметі іпотеки не може вважатися
обтяженням, так як не містить в собі
жодних заборон, а виконання ременя суду
можливо шляхом звернення державного
виконавця до суду з поданням про
встановлення або зміну способу і
порядку виконання рішення.

Крім того, суд приймає до уваги позицію
ОСОБА_3 служб у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради, яке
діє від імені органу опіки та
піклування та підтримує заперечення
ОСОБА_2 щодо відмови в задоволенні
позову, оскільки позовні вимоги
зменшують обсяг прав дитини ОСОБА_5, 2000
року народження, а саме право
користування житловим приміщенням, в
зв'язку з тим, що іншого житла, яке б
належало родині на праві власності,
немає.

Згідно Закону України «Про основи
соціального захисту бездомних
громадян та безпритульних дітей», а
саме ст. 12 «... неприпустимо зменшення
або обмеження прав та інтересів дітей
при вчиненні будь-яких правочинів
стосовно жилих приміщень...».

Відповідно до Конвенції «Про права
дитини», ратифікованою постановою
Верховної Ради України № 789-ХІІ від
27.02.1991 р., а саме ст. 3 «.. .В усіх діях,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питанням соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини...».( а.с.
121).

Таким чином, позивачем не доведено
обставин щодо незаконності дій
відповідача стосовно реєстрації місця
проживання ОСОБА_5, 2000 р. народження, що
є підставою для відмови у позові.

У зв»язку з відмовою позивачу у
задоволенні позовних вимог стосовно
визнання його дій стосовно реєстрації
місця проживання ОСОБА_5, 2000 р.
народження незаконними, позовні вимоги
стосовно зобов»язання ОСОБА_3
Державної міграційної служби України в
Харківській області зняти з реєстрації
місця проживання ОСОБА_5, 2000 р.
народження також задоволенню не
підлягають.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 215, 218 ЦПК України,
Законом України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", Законом України
«Про основи соціального захисту
бездомних громадян та безпритульних
дітей», суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» про
визнання дій ОСОБА_2 стосовно
реєстрації місця проживання ОСОБА_5, 2000
р. народження у квартирі, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1
незаконними і такими, що перешкоджають
виконанню рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 23.01.2009 р. -
відмовити.

У задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» про
зобов'язання ОСОБА_3 Державної
міграційної служби України в
Харківській області зняти з реєстрації
місця проживання ОСОБА_5, 2000 р.
народження, у квартирі, що знаходиться
за адресою АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом
подачі протягом 10 днів з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги до апеляційного суду
Харківської області через Київський
районний суд м. Харкова.

Особи які брали участь, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення , можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -