Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 квітня 2014 року Будьоннівський
районний суд м. Донецька у складі:

головуючого – судді Грачова Р.Р.,

при секретарях – Корєнєвій В.А.,
Тімончук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ПАТ «Шахтоуправління «Донбас», третя
особа – ДП «Шахта Глубока» про
відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом
до ПАТ «Шахтоуправління «Донбас»,
третя особа – ДП «Шахта Глубока» про
відшкодування моральної шкоди,
посилаючись на наступні обставини.

Позивач перебував в трудових
відносинах з ПАТ ш/у «Донбас». Згідно
наказу № 465 к від 04.04.1985 року він був
прийнятий на роботу учнем горно
робочого по ремонту горних виработок,
неодноразово переводився та був
звільнений на підставі п.2 статті 40
КзпП України за станом здоров’я,
згідно наказу №573 к від 11.12.2009 року.

При виконанні своїх трудових
обов’язків протягом 24 років у
шкідливих умовах праці, він заробив
професійне захворювання, а саме
хронічну вертоброгенну пояснично –
крістцову радикулопатию у стадії
затягнутого загострення з помірним
больовим, м'язотонічним правобічним
синдромом.

За даним захворюванням, первинно
10.12.2009 року позивачу було встановлено 40%
втрати професійної працездатності та 3
група інвалідності з пере освідченням,
при другому огляді 15.12.2011 року, згідно
довідки МСЕК, серія ДОН -04 №034834 йому
було встановлено 40 % втрати професійної
працездатності та 3 група інвалідності
безстроково.

В зв’язку з наявністю вказаного
професійного захворювання, вважає, що
йому спричинено моральну шкоду, яка
виражається не тільки у відчутті
тривалого фізичного болю, стражданнях,
але й в емоційних переживаннях. Після
захворювання він вважає себе
неповноцінною людиною, йому
протипоказана тяжка фізична праця, він
постійно відчуває біль у спині, що
призводить до зниження його
працездатності та змушує його
одкладати додаткових зусиль для
ведення звичайного образу життя.
Також, позивачу доводиться проходити
курс лікування протягом 2 рази на рік.
Моральну шкоду позивач оцінює у 15 000
гривень.

Просить суд стягнути з
відповідача на його користь моральну
шкоду, в розмірі 15 000 гривень.

Представник позивача – ОСОБА_2, що
діє на підставі довіреності, в судове
засідання не з’явився, надав суду
заяву про розгляд справи без його
участі, позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Представник відповідача –
ОСОБА_3, яка діє на підставі
довіреності, в судове засідання не
з’явилась, надала суду заяву про
розгляд справи без її участі.

Представник третьої особи в судове
засідання не з’явився, був
повідомлений належним чином про час та
місце розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлені наступні
обставини.

Як вбачається з відомостей, які
містяться в трудовій книжці ОСОБА_1:

-          на підставі наказу №465/к від
04.04.1985 року, ОСОБА_1Є, з 18.03.1985 року був
прийнятий учнем горно робочого по
ремонту горних виработок з повним
робочим днем в шахті до
Шахтоуправління ім. газети
«Соціалістичний Донбас»;

-          після чого, на підставі
наказу №1054/к від 05.08.1985 року його було
переведено горно робочим по ремонту
горних виработок 3 розряду з повним
робочим днем в шахті;

-           03.04.1986 року ОСОБА_1, на
підставі наказу №382/к, був переведений
горно робочим по ремонту горних
виработок 4 розряду з повним робочим
днем в шахті;

на підставі наказу №1086/к від 29.12.1989
року, позивач з 02.01.1990 року працював
горно робочим з повним робочим днем в
шахті добувальної ділянки;

-          після чого, з 18.10.1990 року,
позивач працював горно робочим
очисного забою 5 розряду добувальної
ділянки з повним робочим днем в шахті,
відповідно до наказу №751/к від 17.10.1990
року;

17 вересня 1991 року Шахтоуправління
ім. газети «Соціалістичний Донбас»
було перейменовано в шахтоуправління
«Донбас» п/о Донецьквугілля (наказ №86
від 17.09.1991 року).

-          З 20 травня 1997 року, ОСОБА_1
працював горно робочим по ремонту
горних виработок 4 розряду з повним
робочим днем в шахті на добувальній
ділянці, на підставі наказу № 318/к від
20.05.1997 року;

-          після чого, 1.11.2001 року його
було переведено горно робочим
очисного забою 4 розряду з повним
підземним робочим днем в шахті, а з
08.01.2002 року - горно робочим очисного
забою 5 розряду з повним підземним
робочим днем в шахті (накази №576/к від
01.11.2001 року та №13к від 08.01.2002 року)

-           11 грудня 2009 року ОСОБА_1
було звільнено на підставі статі 40 п.2
КЗпП України, в зв’язку з виявленими
невідповідностями виконуваній роботі,
внаслідок стану здоров’я, на підставі
інаказу №573-к від 11.12.2009 року.

Вказані обставини свідчать про те,
що ОСОБА_1Є, з 1985року по 2009 рік тривалий
час працював на шкідливих роботах з
повним підземним робочим днем.

При виконанні позивачем своїх
трудових обов’язків, за час його праці
у шкідливих умовах праці на шкідливих
роботах (на глибині під землею) ним було
отримане професійне захворювання: “
хронічна вертоброгенна пояснично –
крістцова радикулопатия у стадії
затягнутого загострення з помірним
больовим, м'язотонічним правобічним
синдромом, про що є відповідний
висновок лікарсько – експертної
комісії КЛПУ «Обласна клінічна лікарня
профзахворювань» №2624.

Разом з тим, причиною професійного
захворювання позивача став тривалий
вплив на організм тяжкої фізичної
праці в процесі трудової діяльності
горно робочим по ремонту горних
виработок та ГРОЗ, що викладено в акті
розслідування хронічного
професійного захворювання складеного
27.11.2009 року та затвердженого головним
санітарним лікарем м. Макіївки від
30.11.2009 року.

Згідно виписки з акту огляду МСЕК,
серія ДОН -04 №021518 від 10.12.2009 року,
позивачу встановлена 3 група
інвалідності з-за професійного
захворювання та 40% (сорок відсотків)
втрати професійної працездатності у
зв’язку з професіональним
захворюванням строком з 10.12.2009 року по
10.12.2011 року. Протипоказаний важкий
фізичний труд, робота у підземних
умовах, рекомендовано нагляд у
невропатолога та санітарно-курортне
лікування, що також підтверджується
випискою з акту огляду МСЕК, серія ДОН
-07 №075747 від 10.12.2009 року.

Як вбачається з довідки до акту
огляду МСЕК серії 10 ААБ №044455 від 15.12.2011
року, позивачу безстроково встановлено
3 групу інвалідності та 40% (сорок
відсотків) втрати професійної
працездатності у зв’язку з
професіональним захворюванням.

Згідно приписів ст. 173 КЗпП України,
шкода, заподіяна працівникам каліцтвом
або іншим ушкодженням здоров’я,
пов’язаним з виконанням трудових
обов’язків, відшкодовується у
встановленому законодавством порядку.

Згідно ст.237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв’язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Рішенням Конституційного Суду
України № 1-рп/2004 від 27.01.2004 року (п.4.1.),
встановлено, що відповідно до ст.ст. 23,
1167 ЦК України, моральна шкода
потерпілого від нещасного випадку на
виробництві чи професійного
захворювання полягає, зокрема, у
фізичному болю, фізичних та душевних
стражданнях, яких він зазнає у зв’язку
з каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров’я. Як наслідок, моральна шкода,
заподіяна умовами виробництва,
спричинює порушення таких особистих
немайнових прав, як право на життя,
право на охорону здоров’я тощо.
Ушкодження здоров’я, заподіяні
потерпілому під час виконання трудових
обов’язків, незалежно від ступеня
втрати професійної працездатності
спричиняють йому моральні та фізичні
страждання. У випадку каліцтва
потерпілий втрачає працездатність і
зазнає значно більшої моральної шкоди,
ніж заподіяна працівникові, який не
втратив професійної працездатності.

Вказані ушкодження здоров’я позивача
призвели до моральних страждань,
оскільки у нього порушився нормальний
життєвий ритм, він повинен докладати
додаткових зусиль для організації
свого життя, він позбавлений
можливості займатися фізичною працею,
допомагати родині по господарству,
змушений продовжувати відповідний
курс лікування у медичному закладі.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про наявність у позивача
права вимагати відшкодування
моральної шкоди за нормами ст.237-1 КЗпП
України, оскільки у спричиненні шкоди
здоров'ю позивача наявна провина
відповідача, який не створив для нього
безпечних умов праці.

Крім того, суд враховує наступне.

Як вбачається з наказу Міністерства
вугільної промисловості України №426
від 04.08.2006 року, було вирішено
реорганізувати Державне відкрите
акціонерне товариство
«Шахтоуправління «Донбас», шляхом
виділення з його складу технічної
одиниці «Шахта Глибока» та створити на
її базі Державне підприємство «Шахта
Глибока».

Разом з тим, згідно з п.6 вказаного
наказу, ДП «Шахта Глибока» є
правонаступником майнових прав та
обов’язків ДВАТ «Шахтоуправління
«Донбас», пов’язаних з діяльністю його
технічної одиниці «Шахта Глибока»,
згідно з розподільчим балансом, що
також узгоджується з положеннями
Статуту ДП «Шахта Глибока».

Оскільки професійне захворювання
виникає та розвивається протягом
тривалого часу праці на підприємствах
вугільної промисловості, суд вважає, що
відповідальними в розвитку даного
захворювання у позивача необхідно
вважати всі підприємства, де умови
праці характеризувались підвищеною
запиленістю на робочих місцях
пропорційно відпрацьованому на них
часу.

Судом встановлено та не заперечувалось
сторонами по справі, що позивач на
підприємстві відповідача пропрацював 4
роки 5 місяців, в той час як на шахті
«Глубока», він пропрацював 17 років 6
місяців, що також узгоджується з
відомостями викладеними в трудовій
книжці позивача.

Визначаючи розмір суми, що підлягає
стягненню з відповідача на
відшкодування моральної шкоди, суд
враховуючи конкретні обставини справи:
позивача у зв’язку з професійним
захворюванням визнано інвалідом 3
групи, йому встановлено 40% втрати
професійної працездатності, динамічне
спостереження і лікування,
санаторно-курортне лікування,
протипоказана праця в підземних
умовах, тяжка фізична праця у зв’язку
із захворюванням, а також беручи до
уваги кількість відпрацьованого часу
на підприємстві відповідача, суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача
моральну шкоду пропорційно
відпрацьованому позивачем часу на
підприємстві відповідача в розмірі 3000
гривень.

Відповідно до положень ст.23 ЦК України
моральна шкода полягає, зокрема у
фізичному болю та душевних
стражданнях, яких особа зазнає у
зв’язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров’я.

Статтею 1168 ЦК України передбачено, що
моральна шкода, завдана каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров’я, може бути
відшкодована одноразово або шляхом
здійснення щомісячних платежів.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ
«Шахтоуправління «Донбас», третя особа
– ДП «Шахта Глубока» про
відшкодування моральної шкоди
підлягають частковому задоволенню та
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача моральна шкода в сумі
3000 гривень.

Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають
стягненню з відповідача на користь
держави судовий збір в розмірі 243,60
гривень.

На підставі ст.ст. 173, 237-1 КЗпП України,
ст.ст. 23, 1168 ЦК України та керуючись ст.
ст. 3, 5, 6, 10, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ
«Шахтоуправління «Донбас», третя особа
– ДП «Шахта Глубока» про
відшкодування моральної шкоди -
задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ «Шахтоуправління
«Донбасс» на користь ОСОБА_1 моральну
шкоду у сумі 3000 гривень.

Стягнути з ПАТ «Шахтоуправління
«Донбасс» на користь держави судовий
збір в розмірі 243,60 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана подається до апеляційного
суду Донецької області через даний суд
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

Р.Р. Грачов