Справа № 626/1082/14-ц
Провадження № 6/626/139/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2014
року

м. Красноград

Красноградський районний
суд Харківської області у складі:
головуючої - судді Болотової Л.І., при
секретарі - Кузнецовій О.М., розглянувши
у відкритому судовому засіданні заяву
старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Красноградського районного управління
юстиції ОСОБА_1 про визнання відмови
стягувача від примусового виконання
рішення, -

В С Т А Н О В И В:

14.05.2014 року старший
державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Красноградського районного управління
юстиції ОСОБА_1 звернулась до суду із
заявою про визнання відмови стягувача
від примусового виконання рішення
Красноградського районного суду
Харківської області про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на
утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Підставою для звернення є
заява стягувача ОСОБА_3 про закінчення
виконання вищевказаного судового
рішення про стягнення аліментів у
зв'язку з примиренням сторін.

Державний виконавець на
розгляд справи не з'явився, будучи
належним чином повідомленим про день
та час розгляду справи.

До суду стягувач подала
заяву, в якій підтвердила свою відмову
від примусового виконання рішення суду
про стягнення аліментів і просила
розглянути справу у її відсутність.

Дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що є підстави
прийняти відмову стягувача від
примусового виконання рішення суду,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 372 ЦПК
України мирова угода, укладена між
сторонами, або відмова стягувавча від
примусового виконання в процесі
виконання рішення подається в письмові
формі державному виконавцеві, який не
пізніше триденного строку передає її
до суду за місцем виконання рішення для
визнання. Суд має право перевірити і не
прийняти відмови стягувача від
примусового виконання, якщо це
суперечить закону або порушує права чи
свободи інших осіб.

Із матеріалів справи
вбачається, що рішенням
Красноградського районного суду
Харківської області від 18.06.2003 року з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 були стягнуті
аліменти на утримання сина ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також із матеріалів справи
вбачається, що стягувач відмовляється
від примусового виконання рішення суду
в зв'язку із тим, що на даний час вона
примирилась із боржником і не має до
нього жодних претензій, про наслідки
відмови вона попереджена.

Враховуючи вищевикладене,
суд вважає, що в даному випадку відмова
стягувача від примусового виконання не
суперечить закону і не порушує прав чи
свобод інших осіб, в тому числі прав
неповнолітньої дитини.

На підставі ч. 2 ст. 12 Закону
України «Про виконавче провадження» та
керуючись ст. ст. 209-210, 372 ЦПК України,
суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Красноградського
районного управління юстиції ОСОБА_1
про визнання відмови стягувача від
примусового виконання рішення-
задовольнити.

Прийняти відмову стягувача
ОСОБА_3 від примусового виконання
рішення Красноградського районного
суду Харківської області від 18.06.2003
року про стягнення з ОСОБА_2 на її
користь аліментів на утримання сина
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Суддя