Справа № 214/6558/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 травня 2014 року Саксаганський
районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова
В.В.,

при секретарі - Ткаченко К.М.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Кривому
Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_2 про визнання права власності
на 1/2 частину майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з названим
позовом, який надалі уточнив та в
уточненому позові просить суд визнати
його право власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1, скільки ця квартира є
об'єктом спільної сумісної власності
його та відповідача, позаяк була
придбана під час їхнього, однак право
власності було оформлене на
відповідача, який заперечує його
встановлене законом право на половину
квартири.

Представник позивача підтримала
уточнений позов у повному обсязі.

Відповідач проти його задоволення не
заперечувала.

Заслухавши показання сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до такого.

Так, сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2003
року, який було розірвано 29 жовтня 2012
року (а.с.9).

26 червня 2004 року відповідачем було
придбано квартиру АДРЕСА_1 (далі -
Спірна квартира) (а.с.10, 11).

Право власності на Спірну квартиру
було зареєстрованим за відповідачем
(а.с.12).

Виниклі правовідносини регулюються
нормами Сімейного кодексу України та
Цивільного кодексу України (в редакції
2004 року).

У ст. ст. 368 ЦК України та 60 СК України
закріплено, що майно, придбане
подружжям за час шлюбу, належить
чоловікові й дружині на праві спільної
сумісної власності.

Рівність часток у спільному сумісному
майні подружжя передбачена ст. 71 СК
України за умови, якщо інше не
визначено домовленістю між ними або
шлюбним договором.

Також ст. 70 СК України передбачено, що в
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Судом установлено та сторонами
прийнято без заперечень, що Спірна
квартира була придбана за час їхнього
шлюбу, а відтак квартира є спільною
сумісною власністю сторін.

Разом з тим, судом не встановлено
ніякої домовленості між сторонами або
наявності між ними шлюбного договору
про інший розмір часток у спільній
сумісній власності у вигляді Спірної
квартири, або інших обставин, що мають
істотне значення, на підставі яких суд
має відступити від рівності часток у
Спірній квартирі, тому суд приходить до
висновку, що частка кожної із сторін у
цій квартирі є рівною та складається із
1/2 її частки.

Відтак, суд доходить висновку про
задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.
368 ЦК України, ст. ст. 60, 70, 71 СК України,
ст. ст. 10, 11, 15, 57-61, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Уточнений позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2
частку квартири АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В. Попов.