У х в а л а

іменем україни

21 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,суддів:
Коротуна В.М., Штелик С.П., розглянувши в
попередньому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Країна» про стягнення
страхового відшкодування, моральної
шкоди та судових витрат за касаційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Країна» на рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 6 листопада 2013 року та
ухвалу апеляційного суду
Тернопільської області від 27 лютого 2014
року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про
стягнення з Публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Країна» (далі - ПАТ «СК «Країна»)
невиплаченого страхового
відшкодування, а також моральної шкоди
та судових витрат.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 6 листопада 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Тернопільської
області від 27 лютого 2014 року, позов
задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «СК «Країна» на користь
ОСОБА_4 невиплаченого страхового
відшкодування у розмірі 18 357 грн
понесених витрат на відновлювальний
ремонт автомобіля.

У задоволенні позову в іншій частині
відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Не погодившись із зазначеними судовими
рішеннями, ПАТ «СК «Країна» звернулося
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ з касаційною
скаргою, в якій просило скасувати
оскаржувані судові рішення та
відмовити в задоволенні позову,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та порушення норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Положеннями частини 1 статті 335 ЦПК
України передбачено, що під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відповідно до статті 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання страхового випадку виплатити
другій стороні (страхувальникові),
іншій особі, визначеній у договорі,
страхову виплату, а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно з положенням пункту 22.1 статті 22
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» у разі настання
страхового випадку страховик у межах
страхових сум, зазначених у страховому
полісі, відшкодовує у встановленому
цим Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

У зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством (норма
статті 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів»).

За таких обставин суд першої інстанції,
з яким погодився апеляційний суд,
обґрунтовано вважав, що підстави для
відмови у виплаті страхового
відшкодування відсутні, оскільки
ОСОБА_4 виконала усі обов'язки,
передбачені Законом України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Страховик у порушення вимог,
визначених статтями 10, 60 ЦПК України, не
надав доказів, які б свідчили про
неможливість встановлення розміру
заподіяної ОСОБА_4 майнової шкоди.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують та не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та порушення
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись частиною 3 статті 332 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Країна» відхилити.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 6 листопада 2013 року та
ухвалу апеляційного суду
Тернопільської області від 27 лютого
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді:В.М.
Коротун С.П. Штелик