Виноградівський районний суд
Закарпатської області
________________________________________________________________________
___________________________
Справа № 299/836/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2014 року
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області в особі
головуючого судді Леньо В.В., при
секретарі Дорда Д.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Виноградів цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
стягнення аліментів на утримання дітей
та поділ майна,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення
аліментів на утримання дітей та поділ
майна.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
сторони уклали шлюб 14.02.2003 року. Від
даного шлюбу народилося двоє дітей -
доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2 Одруження виявилось
невдалим, причиною розпаду шлюбу є те,
що у сторін виявились різні характери,
відсутнє взаємопорозуміння, а тому
позивачка просить шлюб між ними
розірвати. Діти перебувають з
позивачкою на її повному утриманні.
Відповідач матеріально забезпечений,
працездатний, не має іншої родини та
інших неповнолітніх чи малолітніх
дітей, не має на утриманні інших осіб,
зокрема батьків чи осіб, які потребують
обов'язкового утримання з його боку.
Працює помічником машиніста дизель -
поїзда в ДЕПО Королево, то позивачка
просить стягнути аліменти на утримання
дітей у розмірі 1/2 заробітку.

Крім того позивачка бажає вирішити
питання щодо спільно нажитого з
відповідачем майна, зазначаючи, що за
час перебування в шлюбі сторони купили
житловий будинок з належними до нього
надвірними спорудами, що знаходиться в
АДРЕСА_1, що стверджується договором
купівлі - продажу від 20 грудня 2005 року.
Будинок зареєстрований за
відповідачем 23 грудня 2005 року у
Виноградівському бюро технічної
інвентаризації, що стверджується
Витягом про реєстрацію права власності
на нерухоме майно. Вартість будинку
згідно договору купівлі - продажу
становить 47226 грн. Загальна площа
будинку 92.6 кв.м., а житлова площа - 66.4
кв.м. В будинку є три жилі кімнати,
коридор, кладовка та кухня.

Так як будинок зареєстрований за
відповідачем, то і державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЕ № 454324 площею 0.0762 га для
будівництва та обслуговування будинку
та господарських споруд по АДРЕСА_1
виданий на ОСОБА_2 Акт зареєстрований в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за №
-190. Вартість земельної
ділянки становить 66659.76 грн.

У зв'язку з цим позивач просить
укладений шлюб розірвати, зобов'язати
відповідача сплачувати аліменти на
утримання дітей у розмірі 1/2 його
доходів та розподілити між сторонами
сумісно набуте майно по половині,
визнавши за позивачкою право власності
на 1/2 частину будинку з належними
спорудами та земельної ділянки для
будівництва та обслуговування будинку
та господарських споруд по АДРЕСА_1.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, проте її представник адвокат
ОСОБА_5 подала до суду письмову заяву, у
якій просила розгляд справи провести
без її участі, позовні вимоги
підтримує, просить такі задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, проте подав до суду заяву про
розгляд справу у його відсутності,
позовні вимоги визнає.

Обстеживши матеріали справи та
клопотання сторін, визнаючи в порядку
ст.169 ЦПК України необов'язковим
відібрання особистих пояснень від
учасників процесу, і, враховуючи, що у
справі наявні достатні матеріали про
права і взаємовідносини сторін, суд
вважає за можливе провести розгляд
справи на підставі наявних у ній
матеріалів та доказів і приходить до
висновку, що позовні вимоги є
підставними та підлягають задоволенню,
оскільки в судовому засіданні
встановлені ті обставини на які
посилається позивач в своїй позовній
заяві, відповідачем позов визнано
повністю, що не суперечить закону або
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК
України визнання відповідачем позову
прийнято судом.

Відповідно до вимог ст.112 СК України
суд з'ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про
розлучення, бере до уваги наявність
малолітньої дитини та інші обставини
життя сторін.

В судовому засіданні належними
доказами достовірно встановлено, що
сторони уклали шлюб 14.02.2003 року у
відділі реєстрації актів
громадянського стану Ковельського
міського управління юстиції
Волинської області, актовий запис № 53
(а.с.18).

Від даного шлюбу народилося двоє дітей
- доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7, 8).

Одруження виявилось невдалим, причиною
розпаду шлюбу виявилося те, що у сторін
різні характери та погляди на життя,
відсутнє взаємопорозуміння, міцної
сім'ї сторони не створили, шлюб існує
тільки формально.

На даний час діти знаходяться на
утриманні матері. Спору щодо місця
проживання дитини не має.

Відповідно до вимог ст.51 Конституції
України та ст.24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка, примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК
України зобов'язані спільно
піклуватись про побудову сімейних
відносин між собою та іншими членами
сім'ї на почуттях взаємної любові,
поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік
зобов'язаний утверджувати в сім'ї
повагу до матері. Дружина зобов'язана
утверджувати в сім'ї повагу до батька.
Дружина та чоловік відповідальні один
перед одним, перед іншими членами сім'ї
за свою поведінку в ній.

Кожен з подружжя має право припинити
шлюбні відносини. Примушування до
припинення шлюбних відносини,
примушування до їх збереження, є
порушенням прав жінки, чоловіка на
свободу та особисту недоторканість і
може мати наслідки, встановлені
законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України).

З'ясувавши фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, взявши до уваги наявність у
сторін малолітньої дитини та обставини
життя подружжя, з врахуванням того, що
сторони шлюбним життям не живуть, що
шлюб існує тільки формально, та
враховуючи, що подальше збереження
шлюбу між сторонами є недоцільним,
оскільки у період з часу звернення
позивачки до суду та розгляду справи у
суді наміри позивачки розірвати шлюб
не змінилися, незважаючи на те, що судом
вживалися заходи для примирення сторін
та збереження шлюбу, суд встановив
справжнє прагнення позивачки до
розірвання шлюбу, а відтак приходить до
переконання, що розірвання шлюбу не
суперечить інтересам сторін і їх
неповнолітній дитині, після цього не
будуть порушені їх особисті та майнові
права, у зв'язку із чим позовні вимоги в
частині розірвання підлягають
задоволенню.

Вирішуючи питання про стягнення з
відповідача аліментів на утримання
дітей суд виходить з наступного.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15.05.2006 року
№ 3 "Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів" за
відсутності домовленості між батьками
про сплату аліментів на дитину той із
них, з ким вона проживає, вправі
звернутися до суду з відповідним
позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти
на дитину присуджуються в частці від
заробітку (доходу) її матері, батька (ст.
183 цього Кодексу) або в твердій грошовій
сумі (ст. 184 СК) і виплачуються
щомісячно.

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати свою дитину до
досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183
ч.1 СК України, частка заробітку (доходу)
матері, батька, яка буде стягуватись як
аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення. За правилами
ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
за винятком випадків, передбачених
статтею 184 цього Кодексу.

Згідно Закону України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" від 16.01.2014 р. №
719-VII прожитковий мінімум на одну особу
в розрахунку на місяць для дітей віком
до 6 років встановлено у розмірі 1032 грн.
Для дітей віком від 6 до вісімнадцять
років 1286 грн.

Керуючись принципами законності,
справедливості та розумності, вважає,
що позовні вимоги в частині стягнення
аліментів підлягають повному
задоволенню та з відповідача слід
стягувати аліменти на утримання дітей
у розмірі 1/2 частини заробітку, однак не
менше 30% прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку, починаючи із
дати подачі позову до досягнення
дитиною повноліття.

Підставними є вимоги позову про поділ
майна подружжя з огляду на наступне.

За час перебування в шлюбі сторони
придбали житловий будинок з належними
до нього надвірними спорудами в
АДРЕСА_1, що стверджується договором
купівлі - продажу від 20 грудня 2005 року.
Будинок зареєстрований за
відповідачем 23 грудня 2005 року у
Виноградівському бюро технічної
інвентаризації, що стверджується
Витягом про реєстрацію права власності
на нерухоме майно. Вартість будинку
згідно договору купівлі - продажу
становить 47226 грн. Загальна площа
будинку 92.6 кв.м., а житлова площа - 66.4
кв.м. В будинку є три жилі кімнати,
коридор, кладовка та кухня (а.с.9 - 9 зв., 10,
10 зв. - 11, 15-16 зв.).

Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЕ № 454324 площею
0.0762 га для будівництва та
обслуговування будинку та
господарських споруд по АДРЕСА_1
виданий на ОСОБА_2 Акт зареєстрований в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за №
-190. Вартість земельної
ділянки становить 66659.76 грн. (а.с.12-12 зв.,
13).

Відповідно до ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя. Отже, дане
майно є нашою спільною сумісною
власністю.

Згідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

Виходячи з положення ч.1 та 2 ст.372 ЦК
України, майно, що є у спільній сумісній
власності, може бути поділене між
співвласниками за домовленістю між
ними і у разі поділу майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними або законом.

Стаття 70 СК України визначається, що у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Оскільки між сторонами договору про
набуте майно не має, воно належить
кожному з них у рівних частках кожному
по 1/2.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалене
рішення, суд присуджує з іншої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. З
матеріалів справи вбачається, що
позивач сплатив 820 гривень судового
збору (а.с.1,2), які підлягають стягненню
з Відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави. Оскільки за подання до
суду позову про стягнення аліментів
позивач звільняється від сплати
судового збору, з відповідача підлягає
стягненню судовий збір в дохід держави.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.10, 60, 61, 169, 174, 209, 212-215, 367 ЦПК
України, ст.ст. 60, 69, 70, 180, 182, 183, 184, 191 СК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задоволити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
14.02.2003 року у відділі реєстрації актів
громадянського стану Ковельського
міського управління юстиції
Волинської області, актовий запис № 53 -
р о з і р в а т и.

Після розірвання шлюбу позивачці
залишити шлюбне прізвище - "ОСОБА_1".

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрованого в АДРЕСА_2, на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний
номер НОМЕР_2, зареєстрованої в АДРЕСА_3,
аліменти на утримання доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_7 та доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_8 у розмірі 1/2 частини з усіх
видів його заробітку (доходу), але не
менше, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи із дати подачі позову - 12.03.2014
року і до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 820
гривень судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави 243,60
гривень судового збору.

Допустити негайне виконання рішення
суду у межах суми платежу за один
місяць.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

ГоловуючийВ. В. Леньо