У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2014 року Франківський районний суд
м.Львова в складі:

Головуючого судді Дзеньдзюри С.М.

при секретарі Гимон І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові скаргу ОСОБА_1 на
постанову державного виконавця
Франківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції про
накладення арешту на майно та
оголошення заборони на його
відчуження,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в порядку ст. 383 ЦПК України,
оскаржив до суду постанову державного
виконавця Франківського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Левочко Р.С. від 08.04.2014р. про
накладення арешту на все належне йому
майно. Свої доводи мотивує тим, що
згідно судового наказу № 465/9051/13-ц від
02.12.2013р. виданого Франківським районним
судом м.Львова зобовязаний сплачувати
на користь Державного концерну «ЛОРТА»
заборгованість в сумі 5 837,72 грн. Вважає,
що постанова державного виконавця є
незаконною та підлягає скасуванню
оскільки порушує його права на вільне
володіння, користування та
розпорядження майном.

В судове засідання скаржник та
державний виконавець Франківського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції не з'явились, не повідомили про
причини неявки, хоча належно
повідомлені про час та місце слухання
справи, наслідки неявки. Суд вважає за
можливе справу слухати у їх
відсутності.

Перевіривши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
скарги слід відмовити, виходячи із
наступного.

Згідно ст. 383 ЦПК України учасники
виконавчого провадження та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до суду із
скаргою, якщо вважають, що рішенням,
дією або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Як встановлено в судовому засіданні,
виконавче провадження з виконання
судового наказу № 465/9051/13-ц від 02.12.2013р.
виданого Франківським районним судом
м.Львова про стягнення з ОСОБА_1 на
користь Державного концерну «ЛОРТА» 5
837,72 грн. заборгованості відкрито
18.03.2014р. на підставі заяви про примусове
виконання від 17.03.2014 року. Відповідно до
ст.25 ч.2 Закону України «Про виконавче
провадження», державний виконавець
вправі одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження винести постанову і про
арешт майна боржника.

08.04.2014р. постановою державного
виконавця Франківського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції на все належне ОСОБА_1 майно
накладено арешт та оголошено заборону
на його відчуження.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України
«Про виконавчне провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст.27 ч.1 Закону України «Про
виконавчне провадження» у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Ч.1, 2 ст.57 Закону України «Про
виконавчне провадження» передбачено,
що арешт майна боржника
застосовується для забезпечення
реального виконання рішення. Арешт на
майно боржника може накладатися
державним виконавцем шляхом винесення
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження.

Аналіз вищенаведених норм Закону
України «Про виконавче провадження» в
сукупності з дослідженими судом
матеріалами виконавчого провадження
по якому подано скаргу дає підстави
суду дійти висновку, що процесуальних
порушень при виконанні судового
наказу № 465/9051/13-ц від 02.12.2013р. виданого
Франківським районним судом м. Львова
допущено не було, оскаржувана
постанова є законною, винесеною на
підставі Закону України "Про виконавче
провадження".

Посилання скаржника на протиправність
дій субєктів оскарження є надуманими
і такими, що не ґрунтуються на вимогах
чинного законодавства.

Керуючись ст. ст.383-389 ЦПК України, на
підставі Закону України «Про
виконавче провадження» , суд , -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на
постанову державного виконавця
Франківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції про
накладення арешту на майно та
оголошення заборони на його відчуження
- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя С. М. Дзеньдзюра