Справа № 526/2070/13-ц
Провадження № 2/526/39/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2014 року Гадяцький
районний суд Полтавської області в
складі

головуючої судді
Тищенко Л.І.

при секретарі
Лопушняк Т.П.

з участю позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Гадяч
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ТОВ «Авто Просто» про
визнання договору недійсним,
повернення коштів та відшкодування
моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

до суду звернувся ОСОБА_1 із
позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Авто
Просто» про визнання договору
недійсним, повернення коштів та
відшкодування моральної шкоди.

У своїй позовній заяві позивач
вказує, що 03 жовтня 2011 року ним був
підписаний договір № 368181 з ТОВ «Авто
Просто» в особі представника по
довіреності Клименко О.П. У
відповідності до даного договору
відповідач зобов'язаний був надати від
свого імені і за його рахунок систему
послуг, спрямованих на придбання
легкового автомобіля «Деу Ланос»
вартістю 71680 грн., оскільки в нього була
відсутня повна сума вартості
автомобіля. На сьогоднішній день він
вважає, що укладений договір не
відповідає чинному законодавству
України, грубо порушує його права як
споживача послуг, не спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним та не відповідає його
внутрішній волі на момент укладення
та на даний час, оскільки метою
укладення договору було отримання
позики на купівлю легкового автомобіля
«Деу Ланос» вартістю 71680 гривень, в
зв'язку з відсутністю повної суми
вартості товару, яку він хотів
придбати. Зі слів представника
компанії він повинен був отримати
автомобіль майже відразу після
укладення договору, сплати всіх
необхідних платежів пов'язаних з його
укладенням та щомісячної сплати
внесків у розмірі 1074 гривні. Проте зі
змісту оскаржуваного договору стало
зрозумілим, що кошти на купівлю
легкового автомобіля він може отримати
лише коли сплатить компанії повну
вартість товару, який він має намір
придбати. Тому позивач вважає, що
договір не відповідає змісту актам
законодавства України і ці
невідповідності свідомо допущені
компанією та націлені проти його прав
та інтересів, а саме даний правочин
носить характер правочину вчиненого
під впливом помилки та обману.
Окрім того, як зазначає позивач у
своєму позові ст. 19 Закону України «Про
захист прав споживачів» встановлює
недійсність правочинів, здійснених з
використанням нечесної
підприємницької діяльності, яка
полягає, зокрема у введенні в оману
споживачів шляхом залучення їхніх
коштів з метою реалізації діяльності
пірамідальної схеми.

За таких обставин позивач у
своєму позові просить суд визнати
недійсним укладений між ним та
відповідачем договір від 3 жовтня 2011
року, зобов'язавши відповідача
повернути йому у власність кошти
сплачені ним в розмірі 26235 гривень 55
коп., а також стягнути на його користь
5000 гривень за завдану моральну шкоду,
яка полягає в порушенні його прав,
шляхом введення його в оману та складне
матеріальне становище.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
свої позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, суду пояснив, що
оспорюваний правочин носить характер
правочину вчиненого під впливом
помилки та обману, тому просив його
позовні вимоги задовольнити, окрім
того позивач зазначив, що цей договір
укладений з порушенням вимог Закону
України «Про захист прав споживачів»,
внаслідок застосування відповідачем
нечесної підприємницької практики,
оскільки предметом договору є надання
фінансових послуг на що ТОВ «Авто
Просто» не мав ліцензії.

Представник відповідача
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто Просто» в
судове засідання не з'явився, направив
до суду заяву про розгляд справи без
участі представника товариства,
позовні вимоги позивача не визнав, з
підстав зазначених у поясненнях та
запереченнях проти позову.

Суд, заслухавши пояснення
позивача, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Авто Просто» про
визнання договору недійсним,
повернення коштів та відшкодування
моральної шкоди не підлягають до
задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, 03 жовтня 2011
року, між позивачем ОСОБА_1 та ТОВ «Авто
Просто» в особі представника по
довіреності Клименко О. П., було
укладено угоду № 368181 в рамках системи
послуг з адміністрування фінансових
активів для придбання товарів
(автомобілів) в групах «АвтоТак», яка
встановлює відповідні механізми, що
забезпечують придбання кожним із
учасників автомобіля шляхом сплати
його ціни невеликими щомісячними
внесками протягом декільком років.

Частиною 3 статті 215 Цивільного
кодексу України визначено, що якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 215
Цивільного Кодексу України -
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч.ч. 1- 3, 5 та 6 ст. 203 ЦК
України, а саме: 1) зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам; 2) особа, яка
вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності; 3) волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі; 5)
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним; 6) правочин, що
вчиняється батьками (усиновлювачами),
не може суперечити правам та інтересам
їхніх малолітніх, неповнолітніх чи
непрацездатних дітей.

Окрім того, статтею 229 Цивільного
кодексу України передбачено, що якщо
особа, яка вчинила правочин, помилилася
щодо обставин, які мають істотне
значення, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним. Істотне
значення має помилка щодо природи
правочину, прав та обов'язків сторін,
таких властивостей і якостей речі, які
значно знижують її цінність або
можливість використання за цільовим
призначенням.

Згідно ст. 230 Цивільного кодексу
України, якщо одна із сторін правочину
навмисно ввела другу сторону в оману
щодо обставин, які мають істотне
значення (частина перша статті 229 цього
Кодексу), такий правочин визнається
судом недійсним. Обман має місце, якщо
сторона заперечує наявність обставин,
які можуть перешкодити вчиненню
правочину, або якщо вона замовчує їх
існування.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач під час укладення угоди
отримав її примірник та додатки до неї,
в яких міститься опис послуг, які
надаються відповідачем.

Будь-яких доказів того, що позивач
відмовився від участі в системі
«АвтоТак» відсутні, а навпаки свою
згоду позивач підтвердив шляхом
внесення платежів, передбачених
угодою.

Статтею 19 Закону України «Про
захист прав споживачів» закріплена
можливість визнання недійсним
правочинів, здійснених із
використанням нечесної
підприємницької діяльності, яка
полягає, зокрема, у введенні в оману
споживачів шляхом залучення їхніх
коштів з метою реалізації діяльності
пірамідальної схеми.

Відповідно до Постанови
Верховного Суду України від 11.09.2013 року
значиться про неузгодження висновків
суду, під час розгляду аналогічного
позову, а саме про наявність як обману
так і ознак «пірамідальної схеми» у
діях ТОВ «Авто Просто» під час
укладення аналогічної угоди.

Згідно ч. 5 ст. 1 Закону України «Про
фінансові послуги та регулювання
ринків фінансових послуг» під
поняттям «фінансова послуга»
розуміється операція з фінансовими
активами, що здійснюються в інтересах
третіх осіб за власний рахунок чи за
рахунок цих осіб, а у випадках,
передбачених законодавством, - і за
рахунок залучених від інших осіб
фінансових активів, з метою отримання
прибутку або збереження реальної
вартості фінансових активів.

Не заслуговують на увагу і
твердження позивача, в частині
укладення ним угоди з відповідачем під
впливом помилки, в зв'язку з
відсутністю як самих ознак,
передбачених статтею 229 ЦК України
необхідних для цього, так і доказів на
їх підтвердження.

Відповідно до Закону України №
3462-IV від 2.06.2011 року «Про внесення змін
до деяких законів України щодо
регулювання ринків фінансових послуг»,
який набув чинності 9.01.2012 року, статтю 4
було доповнено пунктом 11-1, згідно якої
фінансовими послугами вважаються
послуги адміністрування фінансових
активів для придбання товарів у групах,
а згідно п. 3 Прикінцевих положень
даного Закону, фінансові установи
зобов'язані були протягом одного року з
дня набрання чинності цим Законом
привести свою діяльність у
відповідність із вимогами цього
Закону.

Розпорядження Нацкомфінпослуг №
1676 «Про затвердження Ліцензійних умов
провадження діяльності з
адміністрування активів для придбання
товарів у групах» було прийнято лише
9.10.2012 року, яке набрало чинності 12.11.2012
року.

Постановою Верховного Суду
України від 11.09.2013 року визначено про
те, що не можна вважати правильним
висновок суду, що така діяльність
здійснювалася товариством
нелегітимно, у тому числі й до введення
законом ліцензування такої діяльності.

Стаття 18 Закону України
«Про захист прав споживачів», на яку
позивач посилається у своєму позові,
дійсно містить самостійні підстави
визнання угоди (чи її умов) недійсною.

Позивачем не обґрунтовано та не
надано жодного доказу на підтвердження
несправедливості жодної умови
окремого положення угоди, укладеної
між ним та відповідачем, що є підставою
для визнання недійсним даного
правочину.

Враховуючи вищевикладене, а
саме о бґрунтування підстав відмови
позивачу у позові щодо визнання
недійсним укладеної між ним та
відповідачем ТОВ «Авто Просто»
договору № 368181 від 3.10.2011 року, суд
вважає, що відсутні підстави і для
задоволення його позовних вимог, з цих
підстав в частині зобов'язання
відповідача повернення йому у
власність коштів в розмірі 26235 гривень
55 коп. та стягнення з відповідача
моральної шкоди в розмірі 5000 гривень.

Керуючись ст.ст. 215, 229, 230 ЦК
України, ст.ст. 18-19 Закону України «Про
захист прав споживачів», ст. 1 Закону
України «Про фінансові послуги та
регулювання ринків фінансових послуг»,
Законом України № 3462 -IV від 02.06.2011 року
«Про внесення змін до деяких законів
України щодо регулювання ринків
фінансових послуг», ст. ст. 10, 60, 88, 212-215
ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

відмовити ОСОБА_1 в
задоволенні позовних вимог до ТОВ
«Авто Просто» про визнання договору
недійсним, повернення коштів та
відшкодування моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Полтавської області через
Гадяцький районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня його проголошення.

Головуюча: підпис

Копія:вірно

Суддя Гадяцького

районного суду
Л. І. Тищенко