27 травня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого: Качана В.Я.
Суддів:
Барановської Л.В., Панченка М.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2
на заочне рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 10 лютого 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Територіальної громади м. Києва, за
участі третьої особи: ОСОБА_3 про
визнання права власності, -
У січні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Територіальної
громади м. Києва про визнання права
власності в порядку спадкування за
заповітом, складеним ОСОБА_4 01.07.2005 року
та посвідченим приватним нотаріусом
КМНО ОСОБА_5, на нежилі приміщення з № 1
по № 10 загальною площею 47,00 кв.м., які
розташовані в АДРЕСА_4 (літера Е).
Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 10 лютого 2014 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить суд
скасувати рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 10 лютого 2014
року та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування своїх вимог апелянт
посилається на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Заслухавши доповідь головуючого,
пояснення осіб, які з'явились в судове
засідання, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційні скарги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
квартира АДРЕСА_1 на праві власності
належала ОСОБА_4 на підставі договору
купівлі-продажу від 12.04.2005 року.

Справа 761/851/14-ц № апеляційного
провадження: 22-ц/796/5208/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Сіромашенко
Н.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Качан В.Я.Із Розпорядження
Київської міської державної
адміністрації № 535 від 24.03.2006 року
вбачається, що жилі приміщення
квартири АДРЕСА_1 були переведені в
нежилі.

Згідно свідоцтва про право власності
№ 1180-В від 05.06.2006 року, виданого
виконавчим органом КМР (КМДА) Головного
управління комунальної власності м.
Києва, нежилі приміщення з № 1 по № 10
(група приміщень № 18) (колишня квартира
№ 18) загальною площею 47,00 кв.м. в будинку
АДРЕСА_4 належать на праві приватної
власності ОСОБА_4

Як вбачається з матеріалів справи,
17.01.2011 року Київським міським бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна було виготовлено
технічний паспорт на нежитловий
будинок АДРЕСА_4.

Із заповіту серії ВСВ № 278196 від 01.07.2005
року вбачається, що ОСОБА_4 заповів
квартиру АДРЕСА_2, квартиру АДРЕСА_1 та
квартиру АДРЕСА_3 ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер, про що
свідчить свідоцтво про смерть від
26.09.2012 року, після чого відкрилася
спадщина, зокрема, у вигляді квартири
АДРЕСА_1.

11.10.2012 року ОСОБА_1 звернувся із заявою
за місцем реєстрації ОСОБА_4 в
Донецький міський нотаріальний округ
до приватного нотаріуса ОСОБА_10 про
відкриття спадщини та прийняття
спадщини за заповітом, у зв'язку із чим
було відкрито спадкову справу № 53526414 в
Спадковому реєстрі внаслідок смерті
ОСОБА_4

13.06.2013 року ОСОБА_11 від імені ОСОБА_1 за
довіреністю звернувся до приватного
нотаріуса ДМНО ОСОБА_10 із заявою про
видачу додаткового Свідоцтва про право
на спадщину за заповітом на нежилі
приміщення з № 1 по № 10 (група приміщень
№ 18) (колишня квартира № 18), загальною
площею 47,00 кв.м., які розташовані у
АДРЕСА_4 (літера Е), що належали
померлому ОСОБА_4

Із постанови приватного нотаріуса ДМНО
ОСОБА_10 від 14.06.2013 року вбачається, що у
вчиненні нотаріальних дій було
відмовлено у зв'язку із тим, що до
складу спадкового майна за зазначеним
заповітом не входять нежилі приміщення
з № 1 по № 10 (група приміщень № 18)
(колишня квартира № 18), загальною
площею 47,00 кв.м., які розташовані у
АДРЕСА_4 (літера Е), тому що не були
заповідані ОСОБА_1

Разом з тим, з матеріалів справи
вбапчається, що 01.12.2012 року із заявою
про прийняття спадщини за законом
після смерті брата ОСОБА_4 звернулася
до нотаріальної контори його сестра
ОСОБА_3

04.12.2013 року ОСОБА_3 зверталася до
приватного нотаріуса ДМНО ОСОБА_10 із
заявою про видачу додаткового
свідоцтва про право на спадщину за
законом на нежилі приміщення з № 1 по №
10 (група приміщень № 18) (колишня
квартира № 18), загальною площею 47,00
кв.м., які розташовані у АДРЕСА_4 (літера
Е).

Вирішуючи питання про відмову в
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив із того, що
спадкодавцем ОСОБА_4 заповідалася
квартира АДРЕСА_1, а не нежилі
приміщення з № 1 по № 10 (колишня
квартира № 18) загальною площею 47,00 к,
які до складу спадкової маси не
входять.

Проте, колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції
з наступних підстав.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008
«Про судову практику у справах про
спадкування» свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальної конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розгляду не підлягають. У разі
відмови нотаріуса в оформлені права на
спадщину особа може звернутись до суду
за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. ст. 1233, 1236 ЦК України
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.
Заповідач має право охопити заповітом
права та обов'язки, які йому належать на
момент складення заповіту, а також ті
права та обов'язки, які можуть йому
належати у майбутньому. Заповідач має
право скласти заповіт щодо усієї
спадщини або її частини.

Колегією суддів встановлено, що
перепланування та перебудова нежилих
приміщень з № 1 по № 10 (група приміщень
№ 18) (колишня квартира № 18), загальною
площею 47,00 кв.м., які розташовані у
АДРЕСА_4 (літера Е) не здійснювалися,
загальна площа приміщення не
змінилася, про що свідчить копія
технічного паспорта, яка міститься в
матеріалах справи.

Таким чином, спірне нежиле приміщення
не змінило своїх технічних якостей
підчас переведення його з жилого в
нежиле.

Враховуючи викладене та обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку
про те, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають задоволенню, оскільки хоча
квартира АДРЕСА_1 і була переведена в
нежилі приміщення з № 1 по № 10 (група
приміщень № 18) (колишня квартира № 18),
загальною площею 47,00 кв.м., які
розташовані у АДРЕСА_4 (літера Е), однак
спірне приміщення не змінило своїх
технічних якостей, ні перепланування
ні переобладнання не здійснювалося,
загальна площа приміщення не
змінилася. Крім того, в Свідоцтві про
право власності від 05.06.2006 року
зазначено, що нежилими приміщеннями з
№ 1 по № 10 (група приміщень № 18) є
колишня квартира № 18.

Тому, позовні вимоги є обґрунтованими
та вмотивованими, а тому підлягають
задоволенню шляхом визнання за ОСОБА_1
права власності в порядку спадкування
за заповітом серії ВСВ № 278196 від 01
липня 2005 року на нежилі приміщення з № 1
по № 10 (колишня квартира № 18) загальною
площею 47,00 кв.м., які розташовані за
адресою: АДРЕСА_4 (літера Е).

Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України на
користь позивача ОСОБА_1 підлягає
стягненню сплачений ним судовий збір
за пред'явлення позову в сумі 3 441,00 грн.
за рахунок держави, оскільки в даному
випадку відповідачем у справі є
Територіальна громада м. Києва, яка
відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про
судовий збір» звільнена від сплати
судового збору.

За таких обставин, рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 10 лютого 2014 року ухвалено з
неповним з'ясуванням обставин, які
мають значення для справи, тому рішення
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309 ЦПК
України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 10 лютого 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до
Територіальної громади м. Києва, за
участі третьої особи: ОСОБА_3 про
визнання права власності скасувати та
ухвалити нове рішення наступного
змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Територіальної громади м. Києва за
участі третьої особи: ОСОБА_3 про
визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за заповітом серії
ВСВ № 278196 від 01 липня 2005 року, складеним
ОСОБА_4 та посвідченим приватним
нотаріусом КМНО ОСОБА_5, на нежилі
приміщення з № 1 по № 10 (колишня
квартира № 18) загальною площею 47,00 кв.м.,
які розташовані за адресою: АДРЕСА_4
(літера Е).

Стягнути сплачений судовий збір за
рахунок держави на користь ОСОБА_1 в
сумі 3 441,00 грн. (три тисячі чотириста
сорок одна гривня 00 копійок).

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили
шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: