Єдиний унікальний номер 205/221/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(постановлено в заочному порядку)

14 квітня 2014 року Ленінський
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючого
судді - Скрипник К.О.,

при секретарі -
Олексієнко О.В.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - Головне
управління Державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області про усунення перешкод,
виселення, зняття з реєстраційного
обліку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 20.12.2013 року звернувся до суду
з позовом, в якому вказав, що 16 березня
2012 року з відповідачем уклав договір
купівлі-продажу, згідно умов якого
відповідач зобов'язався передати у
власність позивача квартиру АДРЕСА_1, а
позивач у свою чергу зобов'язався
сплатити суму в розмірі 99 719,00 грн. Під
час укладання договору
купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_3,
позивачем було передано відповідачу
вказану суму. Відповідно до п. 2.2.
договору, сторони підтвердили факт
повного розрахунку за продану
квартиру. Відповідач по справі ОСОБА_2
неодноразово обіцяв виселитися із
квартири і знятися з реєстраційного
обліку в добровільному порядку, але
кожного разу вводив позивача в оману,
позбавляючи його права розпоряджатися
своїм майном на власний розсуд. Позивач
є власником квартири АДРЕСА_1, а тому
має право вимагати усунення перешкод у
користуванні власністю. Позивач просив
усунути перешкоди у користуванні своєю
власність, а саме, квартирою АДРЕСА_1,
шляхом виселення та зняття з
реєстраційного обліку ОСОБА_2 за
вказаною адресою; стягнути з
відповідача судові витрати.

Ухвалою від 01 квітня 2014 року
замінена третя особа на Головне
управління Державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області.

Позивач в судове засідання не
з'явився, про день і час проведення
слухання справи повідомлялася
належним чином, надійшла письмова
заява про розгляд справи за його
відсутності, позовні вимоги підтримав
та просив задовольнити, проти заочного
розгляду справи не заперечував.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про день, час і місце судового
засідання повідомлявся належним чином,
про причини неявки не повідомив,
письмових заяв не надходило. З
письмової згоди позивача, суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням статті 224 ЦПК
України.

Третя особа у судове засідання не
з'явилася, про день і час проведення
слухання справи повідомлялася
належним чином, письмово просили
слухати справу у відсутність їх
представника.

Суд, вивчивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню
по наступних підставах.

Матеріалами справи встановлено, що
квартира АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 16 березня 2012 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 та
зареєстрованого у реєстрі за № 576 на
праві власності належить ОСОБА_1 (а.с.5-7).

Згідно довідки Комунального
підприємства
«Житлово-експлуатаційного
підприємства № 25» Дніпропетровської
міської ради від 25.03.2014 року, у квартирі
АДРЕСА_1 зареєстровано місце
проживання ОСОБА_2 (а.с.32).

Встановлено, що у спірній квартирі на
теперішній час проживає відповідач,
який не виселився з помешкання після
його продажу, що було підтверджено
допитаним у судовому засіданні свідком
ОСОБА_4

Встановлено, що на теперішній час
відповідач не бажає виселятись зі
спірної квартири, чим порушує права
позивача, як власника квартири.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Статтею 16 ЦК України визначено, що
кожна особа має право на звернення до
суду за захистом свого особистого
немайнового права та інтересу у спосіб,
визначений договором або законом.

Конституцією України ст.41 та ст.1
Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, до якої Україна приєдналась 17
липня 1997 року відповідно до Закону
України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР
«Про ратифікацію конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод 1950
року, Першого протоколу та протоколів
№ 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено
принцип непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне право користування
своїм майном та закріплює право
власника володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб (ст.ст.316,317,319,321 ЦК
України). Гарантуючи захист права
власності, закон надає власнику право
вимагати усунення будь-яких порушень
його права хоч би ці порушення і не були
поєднані з позбавленням володіння.
Об'єктом власності особи може бути,
зокрема житло, житловий будинок,
садиба, квартира (ст.ст.379,382 ЦК України).

Враховуючи те, що відповідач
проживає в спірній квартирі без
законних підстав, суд вважає, що таке
проживання є перешкодою для позивача в
користуванні власним майном, позивач
має право вимагати усунення такої
перешкоди і вимагати виселення
відповідача з належної йому на праві
власності квартири.

Таким чином, аналізуючи здобуті по
справі докази, суд вважає, що вимоги
позивача законні, обґрунтовані і
підлягають задоволенню та відповідач
має бути виселений з квартири АДРЕСА_1,
зі зняттям з реєстраційного обліку за
вказаною адресою.

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідача слід стягнути на користь
позивача судові витрати, понесені ним
по оплаті судового збору у розмірі 229,40
грн.

Керуючись ст.ст. 321, 391 ЦК України,
ст.ст. 2, 10, 11, 57-60, 212-215, 224-226 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
- Головне управління Державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області про
усунення перешкод, виселення, зняття з
реєстраційного обліку - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні
ним права користування та
розпорядження його власністю, а саме,
квартирою АДРЕСА_1, шляхом виселення
ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 та зняття
ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за
вказаною адресою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 229,40
грн. (двісті двадцять дев»ять гривень 40
коп.).

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо її не було
подано. Якщо було подано апеляційну
скаргу рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом. Апеляційна
скарга на рішення суду подається
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Заочне рішення
може бути переглянуте судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою
відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Суддя
К.О. Скрипник