АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3788/14
Справа № 635/7946/13-ц
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 травня 2013 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі :

головуючого - Швецової Л.А.

суддів - Тичкової О.Ю.,
Малінської С.М.

при секретарі - Андрійко О.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Харкові
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Харківського
районного суду Харківської блакиті
від 17 березня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про звернення стягнення на
предмет іпотеки , -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2013 року позивач - ОСОБА_2
звернувся до суду з вказаним позовом, в
якому просив суд в рахунок погашення
заборгованості за Рамковою угодою №6430
від 20 листопада 2007 року, Договором про
надання траншу №2.24580/6430 від 20 листопада
2007 року, Договором про надання траншу
№2.26301/6430 від 04 березня 2008 року, яка
станом на 21.09.2012 року складає - 1260683,63
грн., з яких: борг по капіталу - 261007,23
грн.; борг по процентам - 94731,85 грн.; пеня -
904044,55 грн., звернути стягнення за
договором іпотеки № 6430-ІД 01,
посвідченим приватним нотаріусом
Харківського міського - нотаріального
округу ОСОБА_5 20.11.2007 року за реєстровим
№4219, на предмет іпотеки - житловий
будинок №18 з прибудовами літ. «А-1»,
дерев'яний, обкладений цеглою, жилою
площею 31,20 кв.м., та надвірні будівлі при
ньому: гараж літ. «Б», сарай літ. «В»,
«Г», вбиральня літ. «Д», теплиця літ. Е»,
навіс літ. «Ж», зливна яма літ. «К»,
огорожа №1, 4, 5, замощення №1-1,11, по
АДРЕСА_1; надати ОСОБА_2 право на продаж
вказаного предмету іпотеки від свого
імені у будь - якій спосіб покупцеві
відповідно до процедури продажу
предмету іпотеки, встановленої ст. 38
Закону України «Про іпотеку»; з метою
збереження предмету іпотеки надати
ОСОБА_2 право обладнання предмету
іпотеки новими охоронними пристроями,
укладення відповідних договорів зі
спеціалізованими охоронними
підприємствами; надати ОСОБА_2 до
моменту продажу предмету іпотеки право
на господарське управління предметом
іпотеки, з правом укладання у якості
орендодавця договорів оренди з
фізичними та юридичними особами та
направленням отриманих від управління
коштів на задоволення своїх вимог;
виселити без надання іншого житлового
приміщення ОСОБА_3 з житлового будинку
АДРЕСА_1; стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 витрати на оплату послуг
адвоката в сумі 12207,00 грн., а також
стягнути з відповідача на користь
позивача судові витрати в сумі 3441
гривень.

Рішенням Харківського районного
суду Харківської блакиті від 17 березня
2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 -
задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості
за Рамковою угодою №6430 від 20 листопада
2007 року, Договором про надання траншу
№2.24580/6430 від 20 листопада 2007 року,
Договором про надання траншу N22.26301/6430
від 04 березня 2008 року звернуто
стягнення за договором іпотеки № 6430-ІД
01, посвідченим приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_520.11.2007 року за реєстровим
№4219, на предмет іпотеки - житловий
будинок №18 з прибудовами літ. «А-1»,
дерев'яний, обкладений цеглою, жилою
площею 31,20 кв.м., та надвірні будівлі при
ньому: гараж літ. «Б», сарай літ. «В»,
«Г», вбиральня літ. «Д», теплиця літ.
«Е», навіс літ. «Ж», зливна яма літ. «К»,
огорожа №1, 4, 5, замощення №1-1, II, по
АДРЕСА_1, надавши ОСОБА_2 право продажу
вказаної нерухомості шляхом від свого
імені будь - якій особі покупцеві на
підставі договору купівлі-продажу
відповідно до процедури продажу
предмету іпотеки за ціною, визначеною
незалежним суб'єктом оціночної
діяльності відповідно до договору
іпотеки №6430-ІД 01 від 20 листопада 2007
року в сумі 303 000 (триста три тисячі)
гривень 00 коп.

За рахунок продажу нерухомості
задовольнити вимоги ОСОБА_2 за Рамковою
угодою №6430 від 20 листопада 2007 року,
Договором про надання траншу №2.24580/6430
від 20 листопада 2007 року, Договором про
надання траншу №2.26301/6430 від 04 березня
2008 року в сумі 1 60 683 (один мільйон двісті
шістдесят тисяч шістсот вісімдесят
три) гривень 63 коп., з яких: борг по
капіталу - 261007,23 грн.; борг по процентам -
94731,85 грн.; пеня - 904044,55 грн.

В задоволенні іншої частини
позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судовий збір сумі 3441 (три тисячі
чотириста сорок одна) гривню.

Не погодившись частково з вказаним
рішення, ОСОБА_2 звернувся на це
рішення з апеляційною скаргою, в якій
просив змінити рішення суду першої
інстанції, скасувавши його в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
щодо виселення без надання іншого
житлового приміщення ОСОБА_3 з
житлового будинку АДРЕСА_1 та ухвалити
в цій частині нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, вислухавши пояснення
представників сторін, обговоривши
наведені в скарзі доводи та
заперечення, перевіривши матеріали
справи знаходить апеляційну скаргу не
підлягаючою задоволенню виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції
встановлено, підтверджується
матеріалами справи, що житловий
будинок АДРЕСА_1 позичальником ОСОБА_3
був переданий в іпотеку на підставі
іпотечного договору. 21.09.2012 року між
банком та позивачем було укладено
договір відступлення права вимоги,
відповідно до якого, позивач отримав
всі права кредитора, що виникають за
рамковою угодою від 20 листопада 2007
року, Договором про надання траншу
№2.24580/6430 від 20 листопада 2007 року,
Договором про надання траншу №2.26301/6430
від 04 березня 2008 року.

Положеннями статті 40
Закону України «Про іпотеку»
передбачено , що звернення стягнення на
передане в іпотеку житлове приміщення
є підставою для виселення всіх
мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Виселення проводиться
у порядку, встановленому законом. Після
прийняття рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки житловий
будинок чи житлове приміщення шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору всі мешканці зобов'язані на
письмову вимогу іпотекодержателя або
нового власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений
законом або інший погоджений сторонами
строк добровільно, їх примусове
виселення здійснюється на підставі
рішення суду.

Згідно до ст.. 109 ЖК України виселення
із займаного жилого приміщення
допускається з підстав,
установлених законом. Виселення
проводиться добровільно або в судовому
порядку. Звернення стягнення на
передане в іпотеку жиле приміщення є
підставою для виселення всіх громадян,
що мешкають у ньому, за
винятками, встановленими законом.
Після прийняття кредитором
рішення про звернення стягнення
на передані в іпотеку житловий
будинок чи житлове приміщення шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове
приміщення протягом одного місяця з
дня отримання цієї вимоги,
якщо сторонами не погоджено більший
строк. Якщо громадяни не звільняють
жиле приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами
строк добровільно, їх примусове
виселення здійснюється на
підставі рішення суду.

Відповідно до роз'яснень, що
містяться в п.43 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
при розгляді позову іпотекодержателя
про виселення мешканців із житлового
будинку чи житлового приміщення в разі
задоволення вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
враховувати, що примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду
тільки за певних умов: якщо мешканці
добровільно не звільнили житловий
будинок чи житлове приміщення, на яке
звернуто стягнення як на предмет
іпотеки, протягом одного місяця з дня
отримання письмової вимоги
іпотекодержателя або нового власника
або в інший погоджений сторонами строк.

Оцінюючи встановлені у
справі обставини, на які сторони
посилались, як на підставу своїх вимог
та заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні, суд першої
інстанції дійшов висновку, що
позивачем не надано доказів на
підтвердження факту повідомлення
мешканців будинку, на який звернуто
стягнення за договором іпотеки, та не
виконання відповідачами в
добровільному порядку вимог
іпотекодержателя про звільнення
будинку протягом одного місяця після
отримання відповідачами такої
вимоги.

Належним та допустимим доказом
, на підтвердження факту не виконання
відповідачами протягом одного місяця
добровільно вимог іпотекодержателя
про виселення з займаного житлового
поміщення є документ з підписом
відповідачів про отримання вимоги
іпотекодержателя про виселення.

Згідно ст.303 ЦПК України
апеляційний суд в апеляційному порядку
перевіряє законність та
обґрунтованість рішення суду 1
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді 1
інстанції. Апеляційний суд досліджує
докази, які судом 1 інстанції були
досліджені з порушенням встановленого
порядку або в дослідженні яких було
неправомірно відмовлено, а також нові
докази, неподання яких до суду 1
інстанції було зумовлено поважними
причинами. Апеляційний суд не
обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде встановлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення.

Колегією суддів не встановлено
таких порушень норм процесуального та
матеріального права, які могли стати
підставою відповідно до вимог ст. 309 ЦПК
України для перегляду рішення суду
першої інстанції та ухваленні нового
про задоволення позову.

Згідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів , перевіряючи
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, визнає , що
рішення судом першої інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що відповідно до ст. 308 ЦПК України є
підставою для відхилення апеляційної
скарги

Керуючись ст.ст. 303,304,307, 308, 313,
317, 319, 323, 324 ЦПК України, колегія
судді

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Заочне рішення Харківського
районного суду Харківської блакиті
від 17 березня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді