У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Кафідова О.В., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Нікопольського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 26
листопада 2013 року та рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 18 лютого 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5,
відділ земельних ресурсів м.
Нікополя, про поновлення меж земельної
ділянки, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 26 листопада 2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від
18 лютого 2014 року рішення суду
першої інстанції змінено, виключено з
мотивувальної частини посилання на п. 5
ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України.

В іншій частині рішення залишено без
змін.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла касаційна
скарга, у якій заявник просить поновити
строк на касаційне оскарження
вказаних судових рішень.

Заява підлягає задоволенню, оскільки
причини пропуску строку на касаційне
оскарження, вказані заявником, є
поважними.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 26 листопада 2013 року та
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від
18 лютого 2014 року, мотивуючи свою
вимогу неправильним застосуванням
судами норм матеріального та
порушенням норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Суди першої та апеляційної інстанцій,
ухвалюючи оскаржувані рішення,
правильно встановили характер
правовідносин сторін у справі та
застосували до цих правовідносин норми
матеріального права, які їх регулюють,
і вирішили справу з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку, що судами першої та
апеляційної інстанцій при розгляді
справи були допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Поновити скаржнику строк на касаційне
оскарження рішення Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 26 листопада 2013 року
та рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 18 лютого
2014 року.

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Нікопольського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 26
листопада 2013 року та рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 18 лютого 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті
особи: ОСОБА_5, відділ земельних
ресурсів м. Нікополя, про поновлення
меж земельної ділянки, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги
матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.В. Кафідова