Справа № 551/532/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2014 року Шишацький
районний суд Полтавської області в
складі:

головуючого - судді Сиволапа Д.С.,

при секретарі - Кулинченко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду селища Шишаки
Полтавської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Великоперевізької сільської ради
Полтавської області про визначення
ідеальних часток у спільному сумісному
майні, визнання права власності на
спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звернулись до Шишацького районного
суду Полтавської області із позовом до
Великоперевізької сільської ради
Шишацького району Полтавської області
про визначення ідеальних часток у
спільному сумісному майні, визнання
права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог
зазначили, що ОСОБА_1 є спадкоємцем
першої черги за законом після
померлого в ІНФОРМАЦІЯ_6 її чоловіка
ОСОБА_4, який до дня смерті проживав в с.
Великий Перевіз Шишацького району
Полтавської області.

Спадкове майно померлого складається
із 1/2 частини житлового будинку, що
розташований в АДРЕСА_1.

Станом на 01 липня 1990 року вказаний
будинок відносився до колгоспного
двору, членами якого були: голова двору
- ОСОБА_5, його дружина - ОСОБА_6, його син
- ОСОБА_4, його невістка ОСОБА_1, онучки
ОСОБА_3, ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_8 року помер голова двору
ОСОБА_5, спадщину після якого в силу
ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР прийняли його
дружина ОСОБА_6 та син ОСОБА_4

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_6,
спадщину фактично прийняв її син
ОСОБА_4 Таким чином до складу
спадкового майна померлого на момент
його смерті входило 3/6 або 1/2 частина
житлового будинку з господарськими
будівлями, розташованого в АДРЕСА_1.

Для одержання свідоцтва про право на
спадщину померлого ОСОБА_4 його
спадкоємець (позивач) ОСОБА_1
звернулась до приватного нотаріуса
ОСОБА_9, але у видачі свідоцтва їй було
відмовлено через відсутність
правовстановлюючих документів на
спадкове майно.

В зв'язку з вищевикладеним, посилаючись
на норми ЦР УРСР, ЦК та ЦПК України
позивачі звертаються за захистом своїх
прав до суду та просять визначити
розмір ідеальних часток у спільній
сумісній власності на житловий будинок
по АДРЕСА_1 за померлим ІНФОРМАЦІЯ_8
ОСОБА_5, померлою ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_6,
померлим в ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 та
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності, в
порядку спадкування за законом на
спадкове майно померлого ОСОБА_4, що
складається із 3/6 (1/2) частини
спадкового житлового будинку та
виходячи із розміру ідеальних часток у
ньому, право власності на 4/6 вказаного
житлового будинку. Визнати за ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину
житлового будинку по АДРЕСА_1.

Позивачі в судове засідання не
з'явились, до суду надали спільну заяву
про підтримання позовних вимог та
розгляд справи у їхню відсутність.

Представник позивачів - адвокат ОСОБА_11
в судове засідання не з'явилась, надала
до суду письмову заяву про підтримання
позовних вимог в повному обсязі та
розгляд справи без її участі.

Представник відповідача -
Великоперевізької сільської ради
Шишацького району Полтавської області
та в судове засідання не з'явився, на
адресу суду надіслав заяву про
визнання позову та розгляд справи за
його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у
разі визнання відповідачем позову, суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12 червня 2009
року № 2 «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції» у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону й не порушує права,
свободи та інтереси інших осіб (не
відповідача), суд ухвалює рішення про
задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що визнання
позову всіма відповідачами не
суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, є
безумовним, а тому позов підлягає
задоволення виходячи з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
НОМЕР_4, виданим Великоперевізькою
сільською радою Шишацького району
Полтавської області 10 липня 1996 року
(а.с.17).

До дня смерті ОСОБА_4 проживав за
адресою АДРЕСА_1 Разом з ним на день
смерті проживали дружина - ОСОБА_6, син -
ОСОБА_4, невістка ОСОБА_1 та онука
ОСОБА_3, що підтверджується довідкою
виконкому Великоперевізької сільської
ради Шишацького району Полтавської
області від 03 лютого 2014 року № 76 (а.с.20).

ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_6, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
НОМЕР_5, виданим Великоперевізькою
сільською радою Шишацького району
Полтавської області 26 жовтня 1998 року
(а.с.18).

До дня смерті ОСОБА_6 проживала за
адресою АДРЕСА_1 Разом з нею на день
смерті проживали син - ОСОБА_4, невістка
ОСОБА_1 та онука ОСОБА_3, що
підтверджується довідкою виконкому
Великоперевізької сільської ради
Шишацького району Полтавської області
від 03 лютого 2014 року № 77 (а.с.20).

В ІНФОРМАЦІЯ_6 (точної дати не
зазначено) помер спадкодавець ОСОБА_4,
що підтверджується свідоцтвом про
смерть НОМЕР_6, виданим
Великоперевізькою сільською радою
Шишацького району Полтавської області
04 листопада 2013 року (а.с.15).

Згідно довідки виконкому
Великоперевізької сільської ради
Шишацького району Полтавської області
від 30 січня 2014 року № 68 померлий до дня
смерті проживав в АДРЕСА_1, разом з ним
на момент смерті проживала дружина
(позивач) ОСОБА_1. Свідоцтво про право
власності на домоволодіння не
видавалось. Присадибна земельна
ділянка приватизована. (а.с.21).

Померлий ОСОБА_4 заповіту не залишив
Єдиним спадкоємцем померлого за
законом, що прийняв спадщину є його
дружина ОСОБА_1 Інші спадкоємці, що
прийняли спадщину чи претендують на
неї відсутні, що встановлено судом при
дослідження матеріалів спадкової
справи померлого № 143/2013, яка перебуває
на обліку та зберіганні у приватного
нотаріуса ОСОБА_9 (а.с.42-44).

Спадковий будинок, частина якого
належала померлому ОСОБА_4 та на певні
частки якого претендують позивачі,
згідно технічного паспорту ПП
Миргородське підприємство технічної
інвентаризації та експертиз
«Інвентаризатор» (інвентарний номер
4010) розташований по АДРЕСА_1,
знаходиться на земельній ділянці
площею 2500 кв. м., та складається з
житлового будинку 1974 року побудови
загальною площею 72,7 кв.м., жилою площею
56,6 кв.м. (літ - А-1, а), літньої кухні (літ. -
Б,б), сараю (літ. - В), сараю з погребом
(літ. - Г,г), гаражу (літ. - Д), вбиральні
(літ. - Е), 1/2 колодязю ( № 1) (а.с.27-30).

Згідно довідки виконкому
Великоперевізької сільської ради
Полтавської області від 30.01.2014 № 69
спадкове домоволодіння, яке
розташовано по АДРЕСА_1 згідно
погосподарської книги № 4 (особовий
рахунок № 169), станом на 01.07.1990 року
відносилось до колгоспного двору.
Членами колгоспного двору на 01.07.1990
року є: голова двору - ОСОБА_5, дружина -
ОСОБА_6, син - ОСОБА_4, його невістка
ОСОБА_1, онучки ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с. 19).

Як встановлено судом із змісту
технічного паспорту спадковий будинок
разом з господарсько-побутовими
приміщеннями були побудовані в період
з 1970 по 1977 року. В зв'язку з чим,
розглядаючи спірні правовідносини, суд
керується й тими нормами права, які
існували на час їх виникнення.

Так, у відповідності до чинного на той
час законодавства, зокрема положень
Цивільного кодексу Української РСР 1963
року виникнення права власності на
житлові будинки, споруди не залежало
від державної реєстрації цього права.

Відповідно до постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику, у справах за позовами про
захист права приватної власності» від
22.12.1995 року № 20 із змінами і
доповненнями, щодо роз'яснення ст.ст. 17,
18 Закону України «Про власність»
вбачається, що право власності на
майно, яке належало колгоспному двору
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, котрі
до 15 квітня 1991 року не втратили права на
частку в його майні. Розмір частки
члена двору визначається виходячи з
рівності часток усіх його членів,
включаючи неповнолітніх та
непрацездатних.

Пунктом 6 Інструкції про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
Української РСР, затвердженої
заступником Міністра комунального
господарства Української РСР 31 січня
1966 року, яка втратила чинність на
підставі наказу Держжитлокомунгоспу
України від 13 грудня 1995 року № 56, було
визначено, що будинки і домоволодіння,
розташовані в сільських населених
пунктах, які адміністративно
підпорядковані містам або селищам
міського типу, але до них не приєднані,
не підлягають реєстрації.

Згідно ст. 13 Закону Української РСР
«Про селищну раду депутатів трудящих
Української РСР» 1968 року зі змінами на
вказані ради було покладено обов'язок
здійснення обліку населення та ведення
за встановленими формами
погосподарських книг.

Таким чином записи у погосподарських
книгах, визнавались в якості актів
органів влади (публічних актів), що
підтверджують право приватної
власності на житлові споруди.

Враховуючи вищевикладене суд приходе
до висновку про те, що наявність
відповідного запису у погосподарській
книзі № 4, особовий рахунок 169
Великоперевізької сільської ради
Шишацького району Полтавської області
(а.с. 19) є належним документом, що
підтверджує право спільної сумісної
власності на житловий будинок по
АДРЕСА_1, який станом на 01.07.1990
відносився до колгоспного двору,
наступних громадян: ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

На період будівництва житлового
будинку, яке здійснено в 1970 році,
введення об'єкту до експлуатації
потрібно не було, що підтверджено
листом Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України від 23.03.1999 року № 12/5-126,
яким роз'яснюється процедура
реєстрації об'єктів нерухомості
збудованих до 05.08.1992 року.

Крім того, на даний час не можливо
прийняти будинок в експлуатацію згідно
умов «Порядку прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів»,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 13.04.2011 року № 461,
тому що інспекцією ДАБК не видавалося
дозволу на проведення будівельних
робіт, а забудовник ОСОБА_5, який був
головою колгоспного двору помер, ще
08.07.1996 року.

Земельна ділянка для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель площею 0,25га, на
якій розташований спірний житловий
будинок, належала спадкодавцю ОСОБА_4
на підставі Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ПЛ
№ 047427, виданого Великоперевізькою
сільською радою 20 липня 2004 року за
реєстровим номером 27 (а.с.45).

Будинок з моменту побудови і до цього
часу знаходиться в сільському
населеному пункті, має в ньому окремий
порядковий номер. Придатність будинку
для проживання та належність його
спадкодавцю на час його смерті та іншим
членам його родини ніким не оспорюєтся.

Постановою приватного нотаріуса
Шишацької районного нотаріального
округу ОСОБА_9 від 22 березня 2014 року №
167/02-31 спадкоємцю ОСОБА_1 відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
на 1/2 житлового будинку з
господарськими будівлями, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 через
відсутність відповідних
правовстановлюючих документів на
будинок. (а.с.23).

Ст. 328 ЦК України передбачено, що право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України
однією із підстав припинення права
власності є смерть власника.

Згідно статті 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями
за заповітом і за законом можуть бути
фізичні особи, які є живими на час
відкриття спадщини, а також особи, які
були зачаті за життя спадкодавця і
народжені живими після відкриття
спадщини.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство
здійснюється за законом і за заповітом.
Спадкоємство за законом має місце, коли
і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР вважається,
що спадкоємець прийняв спадщину, якщо
він фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном.

Згідно ст. 112 ЦК УРСР майно може
належати на праві спільної власності
двом або кільком колгоспам чи іншим
кооперативним та іншим громадським
організаціям, або державі і одному чи
кільком колгоспам або іншим
кооперативним та іншим громадським
організаціям, або двом чи кільком
громадянам. Розрізняється спільна
власність з визначенням часток
(часткова власність) або без визначення
часток (сумісна власність).

Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у
власності двох або більше осіб
(співвласників), належить їм на праві
спільної власності (спільне майно).
Майно може належати особам на праві
спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності. Право
спільної власності виникає з підстав,
не заборонених законом. Спільна
власність вважається частковою, якщо
договором або законом не встановлена
спільна сумісна власність на майно.

З врахуванням приписів ст. 112 ЦК УРСР 1963
року та ст. 355 ЦК України спірний
будинок по АДРЕСА_1 належав членам
колгоспного двору: ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
праві спільної сумісної власності,
оскільки визначення частки кожного з
них не проводилось. При цьому, в разі
визначення частки співвласників
даного будинку, кожен з них мав би
право власності на 1/6 його частину.

Судом встановлено, що член колгоспного
двору ОСОБА_2 в зв'язку з одруженням
змінила прізвище на «Коробка», що
підтверджується витягом з Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян про шлюб щодо підтвердження
дошлюбного прізвища № 9 від 07
травня 2014 року (а.с.14) та копією її
паспорту НОМЕР_7, виданого 21.11.2000
Шишацьким РВ УМВС (а.с.12).

Член колгоспного двору ОСОБА_3 в зв'язку
з одруженням змінила прізвище на
«Жаботинська», що підтверджується
свідоцтвом про одруження НОМЕР_8,
виданим 20 жовтня 2001 року
Великоперевізькою сільською радою
Шишацького району Полтавської області
(а.с.11) та копією її паспорту НОМЕР_9,
виданого 14.05.2002 Шишацьким РВ УМВС
(а.с.8-10).

Виходячи з вищевикладеного, врахувавши
вищевказані зміни в анкетних даних
позивачів та рівність часток кожного з
членів колгоспного двору суд приходе
до висновку про необхідність
задоволення позовних вимог щодо
визначення ідеальних часток кожного з
6-ти членів колгоспного двору у
спірному житловому будинку.

Судом при дослідженні спадкової справи
померлого ОСОБА_4 № 143/2013 встановлено,
після смерті ОСОБА_5 спадкова справа не
заводилась, що підтверджується витягом
зі Спадкового реєстру № 36964856 від 24.03.2014,
а отже спадкоємцями останнього, які
відповідно до приписів п.1. ч.1. ст. 549 ЦК
УРСР фактично прийняли спадщину,
вступивши у володіння та управління
спадковим майном, залишившись
проживати в спадковому будинку, були
його дружина ОСОБА_6 та син ОСОБА_4, які
за своє життя право власності на себе
не оформили (а.с.46).

Як встановлено зі змісту витягу зі
Спадкового реєстру № 36964717 від 24.03.2014
спадкова справа після померлої 21.10.1998
року ОСОБА_6 не заводилась, а отже
єдиним спадкоємцем останньої, що
прийняв спадщину після неї в силу п.1.
ч.1. ст. 549 ЦР УРСР був її син ОСОБА_4 (а.с.
47).

Таким чином, успадкувавши після смерті
своїх батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 їх
частки у спільному будинку, які б
належали останнім в разі їх визначення
у спільному сумісному майні у вигляді
спірного житлового будинку, з
врахуванням частки, яка б належала йому
в разі її визначення, спадкодавець
ОСОБА_4 на час смерті мав право на 3/6 або
1/2 житлового будинку з господарськими
спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

В подальшому, успадкувавши після
смерті чоловіка ОСОБА_4 належну
останньому 1/2 частку вищевказаного
житлового будинку, спадкоємець
(позивач) ОСОБА_1 позбавлена можливості
оформити належну їй, з врахуванням
спадщини, частку будинку на своє ім'я
через відсутність правовстановлюючих
документів на ім'я спадкодавця, що є
перешкодою для реалізації нею права
власності на спадкове майно.

Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України
права і свободи людини і громадянина
захищаються судом. Кожен має право
будь-якими не забороненими законом
засобами захищати свої права і свободи
від порушень і протиправних посягань.
Юрисдикція судів поширюється на всі
правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України,
способом захисту цивільних прав та
інтересів може бути визнання права.
Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюєтся або не визнається іншою
особою.

Відповідно до приписів ст. 41
Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321
ЦК України правом власності є право
особи на майно, яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.
Право власності є непорушним. Ніхто не
може протиправно бути позбавлений його
права чи обмежений у його здійсненні.

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов висновку про те, що позовні
вимоги є законними, обґрунтованими та
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 41, 55, 124 Конституції
України; ст. 112, 524-527, 529-530, 548, 549 ЦК УРСР,
ст.ст. 3, 15, 16, 316, 319, 321, 328, 355, 392, 1216-1218, 1222,
1261, 1268, 1270, п.п. 4-5 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України, ст.ст.
10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Великоперевізької сільської ради
Полтавської області про визначення
ідеальних часток у спільному сумісному
майні, визнання права власності на
спадкове майно - задовольнити в повному
обсязі.

Визначити розмір ідеальних часток у
спільному майні, що складається із
житлового будинку з господарськими
будівлями, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1 за наступними громадянами:
ОСОБА_5, що помер 08липня 1996, ОСОБА_6, що
померла ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_4, що помер
в ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2
по 1/6 частині за кожною особою

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН
НОМЕР_1 право власності, в порядку
спадкування за законом, на спадкове
майно її померлого чоловіка ОСОБА_4 у
вигляді належної йому на день смерті 1/2
частини житлового будинку з
господарськими будівлями, та виходячи
з цього, з врахуванням належної їй
частки - право власності на 4/6 частини
житлового будинку з господарськими
спорудами, що розташований по АДРЕСА_1
та згідно технічного паспорту ПП
Миргородське підприємство технічної
інвентаризації та «Інвентаризатор»
(інвентарний номер 4010) складається з
житлового будинку 1974 року побудови
загальною площею 72,7 кв.м., жилою площею
56,6 кв.м. (літ - А-1, а), літньої кухні (літ. -
Б,б), сараю (літ. - В), сараю з погребом
(літ. - Г,г), гаражу (літ. - Д), вбиральні
(літ. - Е), 1/2 колодязю ( № 1).

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН
НОМЕР_2 право власності на 1/6 частини
житлового будинку з господарськими
будівлями, та виходячи з цього з
врахуванням належної їй частки - право
власності на 4/6 частини житлового
будинку з господарськими спорудами,
якій розташований по АДРЕСА_1 та згідно
технічного паспорту ПП Миргородське
підприємство технічної інвентаризації
та «Інвентаризатор» (інвентарний номер
4010) складається з житлового будинку 1974
року побудови загальною площею 72,7 кв.м.,
жилою площею 56,6 кв.м. (літ - А-1, а),
літньої кухні (літ. - Б,б), сараю (літ. - В),
сараю з погребом (літ. - Г,г), гаражу (літ.
- Д), вбиральні (літ. - Е), 1/2 колодязю ( № 1).

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН
НОМЕР_3 право власності на 1/6 частини
житлового будинку з господарськими
будівлями, та виходячи з цього з
врахуванням належної їй частки - право
власності на 4/6 частини житлового
будинку з господарськими спорудами,
якій розташований по АДРЕСА_1 та згідно
технічного паспорту ПП Миргородське
підприємство технічної інвентаризації
та «Інвентаризатор» (інвентарний номер
4010) складається з житлового будинку 1974
року побудови загальною площею 72,7 кв.м.,
жилою площею 56,6 кв.м. (літ - А-1, а),
літньої кухні (літ. - Б,б), сараю (літ. - В),
сараю з погребом (літ. - Г,г), гаражу (літ.
- Д), вбиральні (літ. - Е), 1/2 колодязю ( № 1).

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо воно не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
через Шишацький районний суд в 10 денний
строк з дня його проголошення, а
особами, які не були присутні під час
проголошення судового рішення - у той
же строк з дня отримання його копії.

Головуючий суддя
Д.С. Сиволап