УХВАЛА

іменем україни

16 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Горелкіної Н.А.,
Євграфової Є.П.,

Євтушенко О.І.,
Журавель В.І.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Дніпропетровського державного
аграрного університету, відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Нікополі
Дніпропетровської області про
встановлення факту нещасного випадку,
зобов'язання вчинити певні дії,
відшкодування шкоди, заподіяної
ушкодженням здоров'я, та моральної
шкоди,

за касаційною скаргою
Дніпропетровського державного
аграрного університету в особі
Нікопольського коледжу
Дніпропетровського державного
аграрного університету на рішення
Нікопольського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 23
вересня 2013 року та рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 25 листопада 2013 року

та касаційною скаргою відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Нікополі
Дніпропетровської області на рішення
Нікопольського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 23
вересня 2013 року та рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 25 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2002 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з заявою про встановлення факту
каліцтва на виробництві.

Посилався на те, що 12 червня 1987 року в
період навчання в Нікопольському
сільськогосподарському технікумі під
час проходження виробничої практики в
майстерні учбового закладу він отримав
виробничу травму кисті лівої руки, але
керівництво технікуму факт нещасного
випадку приховало. Оскільки для
призначення відділенням Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України страхових виплат
потрібен відповідний акт про нещасний
випадок на виробництві, а керівництво
технікуму відмовило у його складанні,
позивач просив встановити факт
каліцтва на виробництві при
проходженні виробничої практики.

З виписки акта огляду Нікопольської
МСЕК від 17 травня 2007 року № 016323
вбачається, що ОСОБА_3 було встановлено
20 % ступеня втрати професійної
працездатності з 7 травня 2007 року та
потребу медлікування у травматолога
внаслідок виробничої травми.

Рішенням Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 18 липня 2007 року, яке
залишено без змін ухвалою апеляційного
суду Дніпропетровської області від 11
грудня 2008 року, позов задоволено
частково і стягнуто з відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві і профзахворювань України
в м. Нікополі Дніпропетровської
області на користь ОСОБА_3 щомісячні
платежі в розмірі 84 грн з 7 травня 2007
року та одноразову допомогу в сумі 8 400
грн. В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду України від 21
квітня 2010 року рішення Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 18 липня 2007 року та ухвала
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 11 грудня 2008 року були
скасовані і справа направлена на новий
розгляд до суду першої інстанції.

14 лютого 2013 року позивач надав до суду
уточнюючу позовну заяву, просив
встановити факт отримання каліцтва
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, який стався з ним 12 червня
1987 року під час проходження виробничої
практики в майстерні Нікопольського
сільськогосподарського технікуму;
зобов'язати Дніпропетровський
державний аграрний університет, як
правонаступника вказаного технікуму,
скласти акти за формою Н-1 та формою Н-5
про розслідування вказаного нещасного
випадку; стягнути з відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві і профзахворювань України
в м. Нікополі Дніпропетровської
області на його користь заборгованість
зі сплати страхових виплат, що
складається зі сплати щомісячних
страхових виплат в розмірі 7 128,92 грн та
одноразової страхової виплати в сумі 8
400 грн, а також зобов'язати Фонд
сплачувати щомісячну страхову виплату
в розмірі 130,18 грн, починаючи з 1 лютого
2013 року, з урахуванням корегування суми
у випадках підвищення заробітної плати
надалі; стягнути моральну шкоду в
розмірі 10 000 грн.

У подальшому 16 вересня 2013 року ОСОБА_3
уточнив свої вимоги в частині
стягнення з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Нікополі
Дніпропетровської області
заборгованості зі сплати щомісячних
страхових виплат в розмірі 20 374,15 грн та
одноразової страхової виплати в сумі 20
982,20 грн, а також зобов'язання Фонду
сплачувати щомісячні страхові виплати
в розмірі 373,62 грн, починаючи з 1 березня
2013 року.

Рішенням Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 23 вересня 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.
Встановлено факт отримання ОСОБА_3
каліцтва внаслідок нещасного випадку
на виробництві, який стався з ним 12
червня 1987 року під час проходження
виробничої практики в майстерні
Нікопольського
сільськогосподарського технікуму.
Зобов'язано Дніпропетровський
державний аграрний університет, як
правонаступника Нікопольського
сільськогосподарського технікуму,
скласти акти за формою Н-1 та формою Н-5
про розслідування нещасного випадку,
що стався з ОСОБА_3 12 червня 1987 року під
час проходження виробничої практики в
майстерні Нікопольського
сільськогосподарського технікуму, по
одному примірнику яких видати ОСОБА_3
Стягнуто з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Нікополі
Дніпропетровської області на користь
ОСОБА_3 заборгованість зі сплати
страхових виплат, що складається з
заборгованості зі сплати щомісячних
страхових виплат в сумі 20 374,15 грн та
одноразової страхової виплати в сумі 20
982,20 грн, а всього до стягнення 41 356,35 грн.
Починаючи з 1 березня 2013 року
зобов'язано відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Нікополі
Дніпропетровської області сплачувати
ОСОБА_3 щомісячну страхову виплату в
розмірі 373,62 грн з урахуванням
корегування суми у випадках підвищення
заробітної плати надалі. Стягнуто з
Дніпропетровського державного
аграрного університету на користь
ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 2 000 грн.
У задоволенні інших позовних вимог
відмовлено. Вирішено питання про
стягнення судового збору.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 25
листопада 2013 року рішення
Нікопольського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 23
вересня 2013 року в частині стягнення з
Дніпропетровського державного
аграрного університету моральної
шкоди в розмірі 2 000 грн на користь
ОСОБА_3 скасовано та в цій частині
позовних вимог відмовлено. В іншій
частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі представник
Дніпропетровського державного
аграрного університету - Мазай А.О.
просить скасувати оскаржувані судові
рішення в частині задоволення позовних
вимог ОСОБА_3, мотивуючи свої вимоги
порушенням судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

У касаційній скарзі начальник
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Нікополі
Дніпропетровської області -Воронова
М.А. просить скасувати оскаржувані
судові рішення та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог, мотивуючи свої вимоги
порушенням судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені в скаргах доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга представника
Дніпропетровського державного
аграрного університету - Мазай А.О.
підлягає відхиленню, а касаційна
скарга начальника відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Нікополі
Дніпропетровської області - Воронова
М.А. підлягає задоволенню частково з
таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції посилався на
Положення про виробничу практику учнів
середніх спеціальних навчальних
закладів СРСР, затвердженого наказом
Міністерства вищої та середньої
спеціальної освіти СРСР від 13
листопада 1968 року № 805 (чинне на час
виникнення правовідносин); ч. 7 ст. 13, ч. 1
ст. 35 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності»,
ст. 22 Закону України «Про охорону
праці»; Положення про розслідування
нещасних випадків на виробництві,
затверджене постановою Президії ВЦРПС
від 13 серпня 1982 року № 11-6 (далі -
Положення); ч. 2 ст. 26 Порядку
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 25 серпня 2004 року
№ 1112 (далі - Порядок).

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині стягнення з
Дніпропетровського державного
аграрного університету моральної
шкоди в розмірі 2 000 грн на користь
ОСОБА_3 та відмовляючи в задоволенні
позовних вимог в цій частині, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що на час виникнення правовідносин між
сторонами чинним законодавством не
передбачено стягнення моральної шкоди.

Проте повністю погодитись із такими
висновками судів не можна, тому, що суди
дійшли до них з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалені у справі судові рішення
зазначеним вимогам закону не
відповідають.

Судами встановлено, що з 1985 року ОСОБА_3
навчався у Нікопольському
сільськогосподарському технікумі
Дніпропетровської області. 12 червня 1987
року о 12 год. 30 хв. під час виробничої
практики, працюючи на циркулярці в
майстерні вказаного технікуму, отримав
травму лівої руки.

Згідно з довідками обласної клінічної
лікарні ім. Мечникова м.
Дніпропетровська встановлений діагноз
«неповне травматичне відсічення 2-3-4
пальців лівої кисті з ушкодженням
сухожилля згинання 2-3-4 пальців,
післяопераційна культя 5 пальця лівої
кисті» (а.с.7-8 т.1).

Відповідно до наказу Міністерства
аграрної політики України від 4 червня
2003 року № 162 «Про створення
регіональних структурних підрозділів
Дніпропетровського державного
аграрного університету» були створені
регіональні структурні підрозділи
Дніпропетровського державного
аграрного університету з окремими
правами юридичної особи, зокрема
Нікопольський технікум
Дніпропетровського державного
аграрного університету на базі
Нікопольського
сільськогосподарського технікуму,
який за актом ліквідації, затвердженим
Першим заступником Міністра аграрної
політики України від 5 березня 2004 року,
як юридична особа припинив свою
діяльність (а.с.59 т.1, а.с.21 т.2).

За частиною 2 зазначеного Наказу
встановлено, що Дніпропетровський
державний аграрний університет з
новоутвореними структурними
підрозділами є правонаступником,
зокрема Нікопольського
сільськогосподарського технікуму
(а.с.59 т.1).

Відповідно до п. 3.3 Порядку призначення,
перерахування та проведення страхових
виплат, затвердженого постановою
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 27 квітня 2007
року № 24, право на отримання потерпілим
одноразової допомоги та щомісячної
страхової виплати настає з дня
встановлення МСЕК стійкої втрати
професійної працездатності.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного
суду Дніпропетровської області від 02
квітня 2007 року призначено проведення
медико-соціальної експертизи для
визначення ступеня втрати ОСОБА_3
професійної працездатності. За
результатами Нікопольської
міжрайонної МСЕК відповідно до довідки
від 17 травня 2007 року № 016323 позивачу
встановлено 20 % втрати професійної
працездатності з 7 травня 2007 року.

Згідно з абз. 3 п. 17 Положення, нещасний
випадок, що стався з учнем, який
проходить виробничу практику під
керівництвом технічного персоналу
організації, розслідується та
враховується адміністрацією, де він
стався, з вказівкою в п. 8 акта форми Н-1
навчального закладу, в якому
навчається потерпілий.

Згідно з абз. 5 цього ж пункту нещасний
випадок, що стався з учнем, який
проходить виробничу практику під
керівництвом технічного персоналу
учбового закладу на виділеній
організацією ділянці, розслідується та
враховується учбовим закладом.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Порядку в разі
реорганізації підприємства, на якому
стався такий випадок, розслідування
проводиться його правонаступником.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності»
для розгляду справ про страхові
виплати до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
подається акт розслідування нещасного
випадку або акт розслідування
професійного захворювання за
встановленими формами та (або) висновок
МСЕК про ступінь втрати професійної
працездатності застрахованого чи
копія свідоцтва про його смерть, а
також відповідні рішення про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди.

Згідно зі ст. 13 цього ж Закону підставою
для страхових виплат є акт
розслідування нещасного випадку.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України
«Про охорону праці» у разі відмови
роботодавця скласти акт про нещасний
випадок чи незгоди потерпілого з його
змістом питання вирішується посадовою
особою органу державного нагляду за
охороною праці, рішення якої є
обов'язковим для роботодавця.

Згідно з ч. 2 п. 26 Порядку в судовому
порядку факт нещасного випадку
встановлюється у разі ліквідації
підприємства - роботодавця.

Вирішуючи спір, суди на порушення вимог
ст. ст. 212-215, 304 ЦПК України зазначені
положення закону та висновків
Верховного Суду України не врахували
та дійшли помилкових висновків про
задоволення позову в частині стягнення
з відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Нікополі
Дніпропетровської області на користь
ОСОБА_3 заборгованості зі сплати
страхових виплат, що складається з
заборгованості зі сплати щомісячних
страхових виплат в сумі 20 374,15 грн та
одноразової страхової виплати в сумі 20
982,20 грн, а всього до стягнення 41 356,35 грн.
Починаючи з 1 березня 2013 року
зобов'язано відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Нікополі
Дніпропетровської області сплачувати
ОСОБА_3 щомісячну страхову виплату в
розмірі 373,62 грн з урахуванням
корегування суми у випадках підвищення
заробітної плати надалі. Оскільки за
відсутності акта про нещасний випадок
за встановленою формою про
встановлення факту нещасного випадку у
відділення Фонду немає підстав для
здійснення страхових виплат.

Оскільки допущені судами порушення
норм матеріального та процесуального
права призвели до неправильного
вирішення справи, рішення судів першої
та апеляційної інстанцій в частині
стягнення з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Нікополі
Дніпропетровської області на користь
ОСОБА_3 заборгованість по сплаті
страхових виплат, що складається з
заборгованості по сплаті щомісячних
страхових виплат в сумі 20 374,15 грн та
одноразової страхової виплати в сумі 20
982,20 грн, а всього до стягнення 41 356,35 грн.
Починаючи з 1 березня 2013 року
зобов'язано відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Нікополі
Дніпропетровської області сплачувати
ОСОБА_3 щомісячну страхову виплату в
розмірі 373,62 грн з урахуванням
корегування суми у випадках підвищення
заробітної плати надалі, підлягають
скасуванню з передачею справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 338 ЦПК
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
що унеможливлює встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Дніпропетровського
державного аграрного університету в
особі Нікопольського коледжу
Дніпропетровського державного
аграрного університету відхилити.

Касаційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Нікополі
Дніпропетровської області
задовольнити частково.

Рішення Нікопольського міськрайонного
суду Дніпропетровської області від 23
вересня 2013 року та рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 25 листопада 2013 року
скасувати в частині стягнення з
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Нікополі
Дніпропетровської області на користь
ОСОБА_3 заборгованості зі сплати
страхових виплат, що складається з
заборгованості зі сплати щомісячних
страхових виплат в сумі 20 374,15 грн та
одноразової страхової виплати в сумі 20
982,20 грн, а всього до стягнення 41 356,35 грн.
Починаючи з 1 березня 2013 року
зобов'язано відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Нікополі
Дніпропетровської області сплачувати
ОСОБА_3 щомісячну страхову виплату в
розмірі 373,62 грн з урахуванням
корегування суми у випадках підвищення
заробітної плати надалі. Справу в цій
частині направити на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

Рішення Нікопольського міськрайонного
суду Дніпропетровської області від 23
вересня 2013 року в частині встановлення
факту отримання ОСОБА_3 каліцтва
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, який стався з ним 12 червня
1987 року під час проходження виробничої
практики в майстерні Нікопольського
сільськогосподарського технікуму,
зобов'язання Дніпропетровського
державного аграрного університету, як
правонаступника Нікопольського
сільськогосподарського технікуму,
скласти акти за формою Н-1 та формою Н-5
про розслідування нещасного випадку,
що стався з ОСОБА_3 12 червня 1987 року під
час проходження виробничої практики в
майстерні Нікопольського
сільськогосподарського технікуму, по
одному примірнику яких видати ОСОБА_3,
та рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 25
листопада 2013 року в частині відмови в
задоволенні позовних вимог про
стягнення моральної шкоди в розмірі 2 000
грн залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик Судді:Н.А.
Горелкіна Є.П. Євграфова О.І.
Євтушенко В.І. Журавель