СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/605/14-ц
Провадження № 2/306/321/14
Рядок статзвіту №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2014

м.Свалява

Свалявський районний суд
Закарпатської області в особі:

головуючого-судді
Ганчак Л.Ф.

при секретарі
Глеба О.М.

з участю: представника
позивачки            ОСОБА_1

представника відповідача
ОСОБА_2

представника третьої
особи, що

не заявляє самостійних
вимог ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Свалява справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання
договору дарування будинку недійсним,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_5 про визнання договору дарування
недійсним. Позов мотивує тим, що
договором дарування від 25.09.2009р.,
укладеного між позивачем та
відповідачем ОСОБА_4 передала у
власність ОСОБА_5 3/4 частки житлового
будинку. При укладенні договору
сторони домовились про те, що
відповідач буде допомагати позивачу.
Разом з тим, між сторонами не досягнуто
згоди про порядок утримання. Позивач є
особою з 1928р.н., з нею разом проживає
донька 1958р.н., яка є інвалідом та
потребує постійного догляду. Між
позивачем та відповідачем виникли
неприязні відносини, в результаті яких
ОСОБА_5 вигнав їх з житлового будинку,
вони проживають у чужих людей.

В судовому засіданні представник
позивача та позивач позов підтримали
повністю та пояснили наступне.

Позивач є престарілою особою, якій
важко говорити та ходити. За нею
потрібно постійний догляд. Догляд за
нею та її донькою інвалідом, яка
постійно ходить з позивачем та не
розуміє нікого, здійснює невістка
позивача. Разом з тим, відповідач, який
є зятем позивача, забирав кошти від
позивача, допомогу по догляду не
надавав. Не довзоляв приходити до
позивача і невістці позивача. В
результаті, після підписання договору
дарування, між сторонами виникали
постійно конфлікти, які призволити до
того, що неодноразово засідала комісія
Солочинської сільради з приводу
вирішення конфліктів; викликали
працівників міліції, після чергового
побиття відповідач вигнав позивача та
її доньку. Причина того, що позивач із
донькою пішли з будинку є те, що позивач
не дала відповідачу пенсію, яку отримує
на себе та доньку-інваліда. Поскільки
вона вважає, що пр підписанні
договору-дарування відповідач обіцяв
забезпечити позивача всім, а саме не
обговорювались умови догляду. Позивач,
впершу чергу, потребує догляду, крім
цього перешкоджає здійснювати догляд
за нею та її донькою-інвалідом -
невістці, просить скасувати договір
дарування. Строки давності просить
рахувати з дня початків конфліктів,
поскільки про умови самого договору їй
пояснили вже після виникненя
конфліктів, а саме в 2013році, проте, що
вона не має права власності в житловому
будинку.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав та пояснив,
що при укладенні договору дарування
позивачу було роз'яснено всі істотні
умови. Відповідач після укладення
договору дарування вчинив ремонтні
роботи, не заперечує проти проживання
позивача та її доньки в житловому
будинку. В зв'язку з пропуском строку
позовної давності просить відмовити в
задоволенні позову з цих підстав.

Представник третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору- приватний нотаріус Свалявського
районного нотаріального округу ОСОБА_3
пояснила, що при укладенні договору до
неї з'явилися позивач та відповідач.
Нотаріус запитала позивача, чому вона
дарує свою частину будинку
відповідачу, який є чоловіком внуки, на
що позивач пояснила, що ОСОБА_5 буде їй
помагати. Умови договору довічного
утримання сторонами не обговорювались.
При укладенні договору дарування
нотаріус не може зазначати умову, як
право дарувальника продовжувати
проживати у будинку, що є предметом
договору.

Заслухавши думку сторін, дослідивши
матеріали справи, судом встановлено
наступне.

Відповідно до ст.717 ЦК України за
договором дарування одна сторона
(дарувальник) передає другій стороні
обдарованому безоплатно майно
(дарунок) у власність.

Даний договір є одностороннім, тобто
згода обдарованого чи будь-який
обов'язок обдарованого по відношенню
до дарувальника не передбачається.
Можуть бути покладено обов'язки на
обдарованого лише на користь третьої
особи, що в даному випадку не
передбачено в договорі.

В судовому засіданні встановлено, що
25.09.2009р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено
договір дарування 3/4 частини житлового
будинку с.Солочин, 215 Свалявського
району. 1/4 частина даного будинку
належить в порядку спадкування
доньці-позивача - яка є інвалідом.
Реально поділ житлового будинку по
частинах не проведено та не обговорено
у формі договору.

Разом з тим, судом перевірено в
судовому порядку та встановлено, що
обставини укладення договору
дарування не відповідають дійсній меті
укладення договору.

В судовому засіданні приватний
нотаріус ОСОБА_3 пояснила, що при
укладенні договору були присутні
позивач та відповідач; нотаріус
запитала позивача, чи остання дійсно
хоче подарувати чоловіку внучки
частину свого будинку, на що ОСОБА_4
сказала: "Так.", а ОСОБА_5 додав, що буде
бабі помагати. Про можливість
укладення договору довічного
утримання приватний нотаріус з
стороною (дарувальником) не
обговорювала.

Не погоджувалось в нотаріуса проте, чи
може навідуватись чи здійснювати
догляд за позивачем та її хворої
доньки інші особи, зокрема - ОСОБА_6.

Важлива мета договору, що підтвердила і
нотаріус, і позивач - обдарований буде
допомагати позивачу. Проте в чому буде
полягати допомога не конкретизувалось.

Суд вважає, що в даному випадку це
особлива і важлива обставина,
поскільки позивач з 1928р.н., в судовому
засіданні була присутня, з нею постійно
знаходиться її хвора донька-інвалід,
над якою встановлена опіка і не може
керувати собою самостійно. Позивач та
її донька потребують особливого
догляду (не тільки матеріального), а і
постійного - нагодувати, приведення
себе в порядок, прибирання житла
проживання тощо).

В судовому засіданні судом
встановлено, що між сторонами
існуються неприязні відносини між
ОСОБА_5 та його тещею ОСОБА_6, яка
одночасно є опікуном хворої доньки
позивача. Відповідач не допускає свою
тещу до двору. Проте покази свідків та
висновки Солочинської сільради
вказують на те, що ОСОБА_5 застосовував
фізичну силу по відношенню до позивача.

Таким чином, суд вважає, що не дивлячись
на те, що відповідач не заперечує проти
проживання позивача та її доньки у
дворі, суд вважає, що позивач потребує
судового захисту. При укладені
договору позивач не розуміла наслідки
укладення договору дарування та мала
меті забезпечити собі та своїй доньці
інваліду догляд у старості, що є
ознакою договору довічного утримання.

Стосовно відмови в задоволенні позову
в зв'язку зі спливом строків давності,
суд вважає, що фактично неприязні
відносини між сторонам розпочалися
після укладення договору дарування, що
послужило причиною вияснення для себе
позивачем наслідків укладеного
договору (а саме те, що дарувальник
немає права проживання в подарованому
будинку) протягом останнього року уду,
позивач зі своєю донькою проживає в
іншому будинку, суд вважає, що позивач
про порушення свого право фактично
довідалася, коли відповідач перестав
надавати допомогу та створив
несприятливі для позивача та її доньки
умови проживання (сварки, бійки тощо).

Суд вважає, що даний договір є
удаваним, ОСОБА_5 після укладення
договору почав проводити ремонтні
роботи по будинку, проте для позивача
ремонтні роботи не є обов'язковою
умовою для належної старості для неї та
її доньки. Позивач не може спричиняти
будь-яку фізичну шкоду відповідачу та
його сім'ї, так як позивач та її
донька-інвалід є фізично слабі люди та
потребують допомоги та захисту.
Натомість причиною конфлікту є особа,
яка фактично і здійснює догляд за
позивачем та її донькою.

Відповідач після отримання дару
створив такі умови, що примусило
позивач зі своєю сім'єю виселитись.
Органи самоврядкування намагаються
допомогти позивачу, проте це не
забезпечує позивачу захист свого
права, а тому суд вважає, що при
укладенні договору дарування позивач
переслідувала мету спокійного
проживання у дарованому будинку до
кінця життя, відповідного догляду з
боку сімєї ОСОБА_5, наміру виселятись не
обговорювалось, спілкування із сім'єю
обдарованого, що не є забезпечено після
укладення довогору.

А тому позов є підставний, договір
дарування 3/4 частки житлового будинку,
укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
засвідченого приватним нотаріусом
Свалявського нотарільного районнного
округу ОСОБА_3 визнати недійсним.

Керуючись ст.ст.10,60,215 ЦПК
України, ст.ст. 717, 229-233, 215, 203 ЦК України,
суд,

Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 задовольнити повністю.

Договір дарування 3/4 частини житлового
будинку за адресою: с.Солочин, 215
Свалявського району Закарпатської
області, укладеного між ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, посвідченого 25.05.2009р. приватним
нотаріусом Свалявського районного
нотаріального округу ОСОБА_3 - визнати
недійсним.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення до
апеляційного суду Закарпатської
області через Свалявський районний
суд.

Головуючий

Л.Ф.Ганчак