Номер провадження: 22-ц/785/987/14
Номер справи місцевого суду: 2-145/2010
Головуючий у першій інстанції Груца
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого судді:
Погорєлової С.О.

суддів: Сєвєрової Є.С.,
Цюри Т.В.

при секретарі - Криворучці
Ю.П., Колмакові. В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
заочне рішення Біляївського районного
суду Одеської області від 22 січня 2010
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Нерубайської сільської ради, ОСОБА_4,
ОСОБА_2 про визнання незаконними,
недійсними державних актів про право
приватної власності на земельні
ділянки та рішення сільської ради про
надання у приватну власність земельних
ділянок,-

встановила:

Позивач звернувся з позовом до
відповідачів про визнання незаконними,
недійсними державних актів про право
приватної власності на земельні
ділянки, рішення сільської ради про
надання у приватну власність земельних
ділянок.

В обґрунтування вимог позивач
посилався на те, що відповідно до
рішення Нерубайської сільської ради
Біляївського району Одеської області
№ 13 від 27.08.1992 року йому було передано у
довічне спадкове володіння земельну
ділянку, площею 0,12 га для будівництва
та обслуговування жилого будинку в с. В.
Балка Біляївського району Одеської
області. 24.11.1992 року Нерубайська
сільська рада видала йому Державний
акт про право власності на землю на
земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1. У
2008 році ОСОБА_3 звернувся до
Нерубайської сільської ради із заявою
про надання йому вказаної земельної
ділянки у приватну власність повторно
та видачу Державного акту на неї, у
зв'язку з тим, що раніше наданий
Державний акт по формі не відповідає
вимогам діючого земельного
законодавства. Рішенням Нерубайської
сільської ради за № 715-V від 28.03.2008 року
заяву ОСОБА_3 задоволено. Передана йому
у власність земельна ділянка, площею 0,12
га, за адресою: АДРЕСА_1. Під час
перевірки ДП «Центр державного
земельного кадастру» документів, було
встановлено, що зазначена земельна
ділянка позивача розміщена на інших
земельних ділянках, на які раніше вже
надані Державні акти громадянам ОСОБА_4
та ОСОБА_2 (а. с. 2-3)

Ухвалою суду від 09.1.2009 року до участі у
справі в якості третьої особи залучено
Одеську регіональну філію ДП «Центр
державного земельного кадастру». (а. с.
34)

Заочним рішенням Біляївського
районного суду Одеської області від 22
січня 2010 року позов ОСОБА_3 - задоволено.
Визнано незаконним та недійсним
Державний акт про право приватної
власності на земельну ділянку на ім'я
ОСОБА_4, серія ЯА № 292241 від 15.04.2006 року та
Державний акт про право приватної
власності на земельну ділянку на ім'я
ОСОБА_2, серія ЯА № 292240 від 15.04.2006 року,
рішення Нерубайської сільської ради №
276 від 12 серпня 2003 року про надання у
приватну власність земельних ділянок
даним особам у АДРЕСА_1

Ухвалою суду від 21.11.2013 року заяву
ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення
залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі апелянт - ОСОБА_2
просить скасувати вказане рішення з
ухваленням нового рішення про відмову
у позові в повному обсязі, посилаючись
на його необґрунтованість, неповне
з`ясування обставин, що мають значення
для справи, порушення судом норм
матеріального права. (а. с. 154-159)

ОСОБА_4 приєдналась до апеляційної
скарги ОСОБА_2

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України
встановлено, що під час розгляду справи
в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3
суд першої інстанції виходив з того, що
державний акт про право приватної
власності на землю серії ЯА № 292241 від
15.04.2006 року виданий на ім'я ОСОБА_4 та
державний акт про право власності на
землю серії ЯА № 292240 від 15.04.2006 року,
виданий на ім'я ОСОБА_2 та рішення
Нерубайської сільської ради
Біляївського району Одеської області
№ 276 від 12.08.2003 року про надання у
приватну власність земельних ділянок
даним особам, є незаконним, так як до
надання даним особам земельних ділянок
у власність Нерубайська сільська рада
Біляївського району Одеської області,
згідно ч. 5 ст. 116 ЗК України, повинна
була спочатку вилучити у позивача
земельну ділянку, якою він володіє
більше 15 років. У позивача спірна
земельна ділянки не вилучалась, а
сільрада фактично передала її у
приватну власність позивачу повторно,
повторно виготовлена технічна
документація для надання позивачу
державного акту про право власності на
землю нового зразку.

Проте, погодитись з таким висновком
суду не можна, оскільки він не
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону.

Підставами припинення права власності
за приписами ст. 140 ЗК України є:
добровільна відмова власника від права
на земельну ділянку; смерть власника
земельної ділянки за відсутності
спадкоємця; відчуження земельної
ділянки за рішенням власника;
звернення стягнення на земельну
ділянку на вимогу кредитора;
відчуження земельної ділянки з мотивів
суспільної необхідності та для
суспільних потреб; конфіскація за
рішенням суду; невідчуження земельної
ділянки іноземними особами та особами
без громадянства у встановлений строк
у випадках, визначених цим Кодексом.

Як вбачається зі ст. 142 ЗК України,
припинення права власності на земельну
ділянку у разі добровільної відмови
власника землі на користь держави або
територіальної громади здійснюється
за його заявою до відповідного органу.
Органи виконавчої влади або органи
місцевого самоврядування у разі згоди
на одержання права власності на
земельну ділянку укладають угоду про
передачу права власності на земельну
ділянку. Угода про передачу права
власності на земельну ділянку підлягає
нотаріальному посвідченню. Припинення
права постійного користування
земельною ділянкою у разі добровільної
відмови землекористувача здійснюється
за його заявою до власника земельної
ділянки. Власник земельної ділянки на
підставі заяви землекористувача
приймає рішення про припинення права
користування земельною ділянкою, про
що повідомляє органи державної
реєстрації.

Відповідно до ст. 143 ЗК
України примусове припинення прав на
земельну ділянку здійснюється у
судовому порядку у разі: використання
земельної ділянки не за цільовим
призначенням; неусунення допущених
порушень законодавства (забруднення
земель радіоактивними і хімічними
речовинами, відходами, стічними водами,
забруднення земель
бактеріально-паразитичними і
карантинно-шкідливими організмами,
засмічення земель забороненими
рослинами, пошкодження і знищення
родючого шару ґрунту, об'єктів
інженерної інфраструктури
меліоративних систем, порушення
встановленого режиму використання
земель, що особливо охороняються, а
також використання земель способами,
які завдають шкоди здоров'ю населення)
в строки, встановлені вказівками
(приписами) центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері здійснення державного
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі; конфіскації земельної
ділянки; примусового відчуження
земельної ділянки з мотивів суспільної
необхідності; примусового звернення
стягнень на земельну ділянку по
зобов'язаннях власника цієї земельної
ділянки; невідчуження земельної
ділянки іноземними особами та особами
без громадянства у встановлений строк
у випадках, визначених цим Кодексом.

Перелік підстав припинення
права на земельну ділянку,
встановлених ЗК України є вичерпним і
не підлягає розширеному тлумаченню.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції
України орган державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах та у спосіб
визначений Конституцією та законами
України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3
належить земельна ділянка площею 0,12 га
по АДРЕСА_1, згідно даним по
господарській книзі № 8, особовий
рахунок 4839.

ОСОБА_2 належить на праві
власності земельна ділянка, площею 0,240
га за адресою: АДРЕСА_1 на підставі
державного акту на право власності на
земельну ділянку від 15 квітня 2005 року,
виданого Нерубайською сільською радою
Біляївського району Одеської області,
зареєстрованого в державному реєстрі
земель за № 01.05.516.00548 (а. с. 53).

ОСОБА_4 належить на праві
власності земельна ділянка, площею 0,240
га за адресою: АДРЕСА_3 на підставі
державного акту на право власності на
земельну ділянку від 15 квітня 2005 року,
виданого Нерубайською сільською радою
Біляївського району Одеської області,
зареєстрованого в державному реєстрі
земель за № 01.05.516.00549 (а. с. 54).

Позивач у судовому
засіданні пояснював, що АДРЕСА_1 і
АДРЕСА_1 є однією і тією ж вулицею, у
зв'язку з чим відбулась накладка
земельних ділянок відповідачів на
належну йому земельну ділянку, яка
тепер має АДРЕСА_1.

Проте, указані твердження
спростовуються листом Нерубайської
сільської ради Біляївського району
Одеської області № 02-17-134 від 24.02.2014 року
зі змісту якого вбачається, що АДРЕСА_1
не перейменовувалась у АДРЕСА_1. По
Нерубайській сільській раді
Біляївського району Одеської області в
селі Велика Балка зареєстровані вулиці
як АДРЕСА_1, так і АДРЕСА_1. Відомості про
перенумерування земельної ділянки по
вулиці АДРЕСА_1 відсутні, АДРЕСА_1 по
вул. АДРЕСА_1 в с. Велика Балка немає,
останній номер, згідно по
господарської книги, № 16-б.

Указані відомості дають
підстави для висновку про те, що ОСОБА_2
та ОСОБА_4 були надані земельні ділянки
по іншій ніж позивача адресі, а відтак,
підстав для вилучення у нього
земельної ділянки, яка перебуває у
нього у власності за адресою: АДРЕСА_1
немає.

Твердження ОСОБА_3 про те, що
рішенням Нерубайської сільської ради
Біляївського району Одеської області
№ 715-V від 28 березня 2008 року йому
повторно передана у власність земельна
ділянка, якою він вже користується 15
років, яка зазначена тепер по іншій
адресі - АДРЕСА_1, є неспроможним,
оскільки повторна передача у власність
однієї і тієї ж земельної ділянки у
власність громадян не передбачено
діючим законодавством, крім того по
даним Нерубайської сільської ради в
АДРЕСА_1 відсутній АДРЕСА_1.

Рішення Нерубайської
сільської ради Біляївського району
Одеської області від 12 серпня 2003 року №
274/ІІХХV в частині передачі у приватну
власність ОСОБА_2 земельної ділянки,
площею 0,240 га, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1 та ОСОБА_4 земельної ділянки,
площею 0,240 га, розташованої за адресою:
АДРЕСА_3 є ненормативним правовим актом
одноразового застосування, яке
вичерпало свою дію фактом його
виконання, а тому не може бути в
подальшому скасоване сільрадою.

Правових підстав для
скасування в судовому порядку Рішення
Нерубайської сільської ради
Біляївського району Одеської області
від 12 серпня 2003 року № 274/ІІХХV в частині
передачі у приватну власність ОСОБА_2
та ОСОБА_4 земельних ділянок за
доводами, які зазначені в позові ОСОБА_3
колегія суддів не вбачає.

Питання, пов'язані з
встановленням меж земельних ділянок
знаходяться у виключної компетенції
органів місцевого самоврядування.

При указаних обставинах,
судова колегія вважає, що суд першої
інстанції не визначився з виниклими
між сторонами правовідносинами,
застосував закон, який не підлягає
застосуванню, що відповідно, призвело
до неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим рішення Біляївського
районного суду Одеської області від 22
січня 2010 року підлягає скасуванню з
ухваленням нового по суті заявлених
позовних вимог.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 3, 4
ч.1 ст. 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Біляївського районного суду
Одеської області від 22 січня 2010 року -
скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до
Нерубайської сільської ради, ОСОБА_4,
ОСОБА_2 про визнання незаконними,
недійсними державних актів про право
приватної власності на земельні
ділянки та рішення сільської ради про
надання у приватну власність земельних
ділянок - відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Погорєлова С.О.

Судді
Цюра Т.В.

Сєвєрова Є.С.