САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.
Справа № 206/2809/14-ц
Провадження № 2-о/206/301/14
головуючого судді:
адвоката ОСОБА_3
представника заявника
розглянувши у відкритому виїзному
судовому засіданні у м.
Дніпропетровську цивільну справу
окремого провадження за заявою
Комунального закладу
"Дніпропетровської клінічної
психіатричної лікарні"
Дніпропетровської обласної Ради,
заінтересована особа - ОСОБА_5, про
надання особі психіатричної допомоги в
примусовому порядку,
Заявник звернувся до суду із заявою про
госпіталізацію гр. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1. Свої
вимоги заявник обґрунтував тим, що
02.05.2014р. о 13 год. 23 хв. гр. ОСОБА_5 була
госпіталізована до психіатричного
стаціонару. За думкою комісії лікарів,
хвора є безпорадною і не може
самостійно задовольнити свої життєві
потреби, лікування можливе лише у
стаціонарних умовах.
У судовому засіданні представник
заявника пояснив, що у ОСОБА_5 є на
утриманні троє дітей, які залишились з
чоловіком, який зловживає алкогольними
напоями. Прізвище, ім'я та по батькові
чоловіка та дітей ОСОБА_5 повідомити
суду не змогла.
При обстеженні її психічного стану в
КЗ "ДКПЛ" ДОР комісія лікарів виявила,
що хвора доступна формальному
контакту. Виказує маячні
переслідування, фізичної дії на адресу
сусідів. При спробі корекції
афектується. Мислення паралогічне,
непослідовне. Критика порушена.
ОСОБА_5 було поставлено попередній
діагноз - шизофренія, параноїдна форма,
безперервний перебіг,
галюцінаторно-параноїдний синдром,
У відповідності до ст. 55 ЦК України,
опіка та піклування встановлюються з
метою забезпечення особистих
немайнових і майнових прав та
інтересів малолітніх, неповнолітніх
осіб, а також повнолітніх осіб, які за
станом здоров'я не можуть самостійно
здійснювати свої права і виконувати
Як встановлено ч. 2 ст. 2 Конвенції «Про
права дитини від 20 листопада 1989 року»,
підписаною Україною 21.02.1990 року,
ратифікована Україною 27.02.1991 року,
набрала чинності для України 27.09.1991
року (далі по тексту - Конвенція),
Держави-учасниці вживають всіх
необхідних заходів для забезпечення
захисту дитини від усіх форм
дискримінації або покарання на
підставі статусу, діяльності,
висловлюваних поглядів чи переконань
дитини, батьків дитини, законних
опікунів чи інших членів сім'ї.
За ч. 1 ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо
дітей, незалежно від того, здійснюються
вони державними чи приватними
установами, що займаються питаннями
соціального забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється як найкращому
забезпеченню інтересів дитини.
Згідно статті 27 Конвенції
Держави-учасниці визнають право кожної
дитини на рівень життя, необхідний для
фізичного, розумового, духовного,
морального і соціального розвитку
Батько(-ки) або інші особи, які
виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
Держави-учасниці відповідно до
національних умов і в межах своїх
можливостей вживають необхідних
заходів щодо надання допомоги батькам
та іншим особам, які виховують дітей, у
здійсненні цього права і у випадку
необхідності надають матеріальну
допомогу і підтримують програми,
особливо щодо забезпечення дитини
харчуванням, одягом і житлом.
Держави-учасниці вживають всіх
необхідних заходів щодо забезпечення
відновлення утримання дитини батьками
або іншими особами, які відповідають за
дитину як всередині Держави-учасниці,
У відповідності до Преамбули Закону
України «Про охорону дитинства» (далі
по тексту - Закон) цей Закон визначає
охорону дитинства в Україні як
стратегічний загальнонаціональний
пріоритет і з метою забезпечення
реалізації прав дитини на життя,
охорону здоров'я, освіту, соціальний
захист та всебічний розвиток
встановлює основні засади державної
політики у цій сфері.
За статтею 1 Закону, охорона дитинства -
система державних та громадських
заходів, спрямованих на забезпечення
повноцінного життя, всебічного
виховання і розвитку дитини та захисту
Згідно статті 8 Закону кожна дитина має
право на рівень життя, достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку. Батьки або особи,
які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.
Згідно статті 11 Закону сім'я є
природним середовищем для фізичного,
духовного, інтелектуального,
культурного, соціального розвитку
дитини, її матеріального забезпечення
і несе відповідальність за створення
належних умов для цього.
Кожна дитина має право на проживання в
сім'ї разом з батьками або в сім'ї
одного з них та на піклування батьків.
Батько і мати мають рівні права та
обов'язки щодо своїх дітей. Предметом
основної турботи та основним
обов'язком батьків є забезпечення
інтересів своєї дитини.
У відповідності до статті 6 СК України
правовий статус дитини має особа до
досягнення нею повноліття. За ч. 3 ст. 5
СК України держава забезпечує
пріоритет сімейного виховання дитини.
За статтею 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.
В силу ч. 1 ст. 211 Цивільного
процесуального кодексу України, суд,
виявивши під час розгляду справи
порушення закону і встановивши причини
та умови, що сприяли вчиненню
порушення, може постановити окрему
ухвалу і направити її відповідним
особам чи органам для вжиття заходів
щодо усунення цих причин та умов. Про
вжиті заходи протягом місяця з дня
надходження окремої ухвали повинно
бути повідомлено суд, який постановив
Оскільки викладені представником
заявника обставини про неможливість
встановлення точного місця
перебування дітей, підлягають окремій
перевірці, проведення якої знаходиться
в компетенції органів опіки та
піклування, суд вважає за необхідне
постановити окрему ухвалу.
На підставі викладеного, керуючись
Конвенцією про права дитини від 20
листопада 1989 року, Законом України «Про
охорону дитинства», ст. 12 Закону
України «Про основи соціального
захисту бездомних громадян і
безпритульних дітей», ст. 211 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -
Довести до відома Орган опіки та
піклування Самарської районної у м.
Дніпропетровську ради про місце
знаходження дітей ОСОБА_5, та умови їх
проживання за адресою АДРЕСА_1, та
відповідного реагування згідно до
законодавства України.
Про вжиті заходи невідкладно
проінформувати суд у місячний строк з
дня отримання копії ухвали.
Ухвала може бути оскаржена в порядку і
строках встановлених ст. 294 ЦПК України.

Суддя
Н.В. Мірошниченко

Народні засідателі:
М.М. Чурбакова

С.В. Шафран