Номер провадження: 22-ц/785/1032/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:
головуючого - Станкевича В.А.

суддів - Варикаші
О.Д.

- Бабія А.П.

при секретарі -
Стадніченко А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за скаргою
Промислово-будівельної групи
«ІНТОБУД» на дії державного виконавця
Другого Приморського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції
Долинського М.М., за участю
заінтересованої особи ОСОБА_4, за
апеляційною скаргою представника
Промислово-будівельної групи
«ІНТОБУД» Шелкова Сергія
Геннадійовича на ухвалу Суворовського
районного м. Одеси від 22 листопада 2013
року,-

встановила:

Промислово-будівельна група «ІНТОБУД»
(надалі ПБГ «ІНТОБУД») подала до суду
скаргу на дії державного виконавця
Другого Приморського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції
Долинського М.М. та просить зупинити
виконавче провадження і скасувати
постанову про відкриття виконавчого
провадження від 26 вересня 2013 року за
виконавчим листом, який був виданий
Суворовським районним судом м. Одеси
про стягнення з ПБГ «ІНТОБУД» на
користь ОСОБА_4 7 704 гривень 40 копійок.

В обґрунтування своєї скарги, ПБГ
«ІНТОБУД» посилалася на те, що
державним виконавцем Долинським М.М.
було винесено постанову про відкриття,
вказаного вище виконавчого
провадження, в порушення ст.18 Закону
України «Про виконавче провадження». А
саме, у виконавчому листі, виданому
Суворовським районним судом м. Одеси,
було невірно зазначено адресу боржника
та не вказано індивідуальний
податковий номер стягувача, що на його
думку є обов'язковим.

Скаржник, представник Другого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції Долинський М.М. та
стягувач ОСОБА_4 в судове засідання не
прибули.

Ухвалою Суворовського районного м.
Одеси від 22 листопада 2013 року в
задоволенні скарги
Промислово-будівельної групи
«ІНТОБУД» на дії державного виконавця
Другого Приморського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції
Долинського М.М. відмовлено.

В апеляційній скарзі представника
Промислово-будівельної групи
«ІНТОБУД» Шелкова С.Г. ставиться
питання про скасування ухвали суду та
скасування постанови державного
виконавця Другого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
Долинського М.М про відкриття
виконавчого провадження від 26 вересня
2013 року.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду в межах заявлених вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що Постановою від 26
вересня 2013 року, державним виконавцем
Другого Приморського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції
Долинським М.М., на підставі ст. ст. 17, 19,
20, 25 Закону України «Про виконавче
провадження» та виконавчого листа
№1527/14250/12, виданого 18 вересня 2013 року
про стягнення з ПБІ «ІНТОБУД» на
користь ОСОБА_4 7 704 гривень 40 копійок,
було відкрито виконавче провадження ВП
№40120262, про що була ухвалена Постанова,
копія якої була направлена скаржнику.

Згідно ст. 19 Закону державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону: за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення .... У заяві про відкриття
виконавчого провадження стягувач
вправі зазначити відомості, що
ідентифікують боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню рішення
(рахунок боржника, місце роботи чи
отримання ним інших доходів,
місцезнаходження його майна тощо), а
також шляхи отримання ним коштів,
стягнутих з боржника. У заяві про
відкриття виконавчого провадження
щодо виконання рішення про майнове
стягнення стягувач має право просити
державного виконавця накласти арешт на
майно та кошти боржника та оголосити
заборону на його відчуження.

Статтею 20 Закону встановлено, що
виконавчі дії провадяться державним
виконавцем за місцем проживання,
перебування, роботи боржника або за
місцезнаходженням його майна. Право
вибору місця виконання між кількома
органами державної виконавчої служби,
що можуть вчиняти виконавчі дії з
виконання рішення на території, на яку
поширюються їх функції, належить
стягувачу.

В матеріалах справи відсутні дані про
будь-які порушення Закону України «Про
виконавче провадження» при здійснені
виконавчих дій державним виконавцем
Долинським М.М., судом не встановлено.

Таким чином, державний виконавець
Долинський М.М. діяв у межах своїх
повноважень у повній відповідності до
вимог Закону.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Суд першої інстанції обґрунтовано не
взяв до уваги твердження скаржника про
те, що невірно зазначено адресу
боржника та не вказано індивідуальний
податковий номер стягувана, оскільки
відмова у відкритті виконавчого
провадження з підстав невідповідності
виконавчого документу вимогам,
передбачених ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження», являється
правом державного виконавця, а не
обов'язком.

Суд першої інстанції обґрунтовано
вважав, якщо виконавчі дії можливо
виконати без наявності
індивідуального податкового номера
стягувача державний виконавець не може
бути обмежений в здійснені своїх прав
та обов'язків, передбачених Законом
України «Про виконавче провадження»,
положеннями ст. 26 ч. І, п.6, вказаного
Закону. Його основні дії, згідно Закону,
повинні бути направлені на виконання
судового рішення, яке набрало сили та є
обов'язковим для виконання, згідно
Конституції України та Законів
України.

Враховуючи все вищевикладене колегія
вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при
постановленні ухвали не допустив, а
наведені в скарзі доводи правильність
висновків суду не спростовують. За
таких обставин апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, 317,
319, 395 ЦПК України колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника
Промислово-будівельної групи
«ІНТОБУД» Шелкова Сергія
Геннадійовича - відхилити.

Ухвалу Суворовського районного м.
Одеси від 22 листопада 2013 року по справі
за скаргою Промислово-будівельної
групи «ІНТОБУД» на дії державного
виконавця Другого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
Долинського М.М. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом 20 днів з дня набрання
законної сили до суду касаційної
інстанції

Головуючий:
В.А.
Станкевич

Судді :
А.П. Бабій

О.Д.
Варикаша