РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року
Пролетарський районний суд міста
Донецька в складі:

головуючого судді
Любенок Л.Д.,

при секретарі Міненко
А.А.,

з участю представника позивача
ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди -

в с т а н о в и в:

11 лютого 2014 року позивач звернувся до
суду із вказаним позовом, посилаючись
на те, що 14 лютого 2011 року близько 08
години 00 хвилин у м. Донецьку сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
належного йому автомобіля "Mersedes-Benz 409D",
державний номер НОМЕР_1 та автомобіля
НОМЕР_2, яким керувала відповідач.
Постановою Пролетарського районного
суду м. Донецька від 14 березня 2013
року ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні
даної дорожньо-транспортної пригоди.
Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 була застрахована та страховою
компанією виплачено ОСОБА_3 страхове
відшкодування в розмірі 2 452 грн 57 коп.,
при цьому франшиза в сумі 1 000 грн,
відповідачем не компенсована. При
визначенні вартості запасних частин,
які підлягають заміні була зменшена на
коефіцієнт зносу автомобіля у розмірі
0,7, внаслідок чого їх вартість
зменшилась на 1 499 грн 40 коп., тоді як
позивачу треба придбати нові деталі.
Таким чином розмір матеріальної шкоди
становить 2 499 грн 40 коп. Крім того,
неправомірними діями відповідача
ОСОБА_3 завдано моральної шкоди, яка
полягає у моральних стражданнях через
пошкодження майна, адже автомобіль
позивач використовував для надання
послуг з перевезення пасажирів, після
аварії їх довелось висаджувати. Через
перебування автомобіля на ремонті
позивач не мав змоги здійснювати
підприємницьку діяльність, змушений
був користуватися послугами таксі та
громадського транспорту. Розмір
моральної шкоди позивач оцінює у 5 000
грн. Також просить покласти на
відповідача судові витрати, які
складаються із судового збору в сумі 487
грн 20 коп. та 1 000 - витрат на правову
допомогу.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, просив його
задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала та
пояснила, що дійсно за її участю
сталася дорожньо-транспортна пригода,
винуватцем якої є вона. Швидкість її
автомобіля була невеликою, а тому удар
був незначний. Пошкодження на
автомобілі позивача безпосередньо
після аварії були набагато меншими ніж
ті, що вказані у висновку
автотоварознавчого дослідження, та
вони не потребували заміни деталей. З
наступного дня після аварії ОСОБА_1 вже
був на лінії та здійснював перевозку
пасажирів. Страхова компанія у
короткий строк виплатила позивачу
страхове відшкодування, а тому його
доводи з приводу моральних страждань
вважає непереконливими.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, відповідача, допитавши
свідка, дослідивши матеріали справи,
приходить до таких висновків.

Як вбачається з пояснень та матеріалів
справи, 14 лютого 2011 року близько
08 години 00 хвилин ОСОБА_4, керуючи
автомобілем НОМЕР_2 по вул. 230
Стрілецької дивізії в м. Донецьку, не
обрала безпечну дистанцію і здійснила
зіткнення з автомобілем "Mersedes-Benz 409D",
державний номер НОМЕР_1, під керуванням
водія ОСОБА_3 Винним в
дорожньо-транспортній пригоді було
визнано ОСОБА_2, що підтверджується
копією постанови від 14 березня 2011 року
(а. с. 17).

Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення що набрала законної
сили є обов'язковою для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено постанову суду, з питань, чи
мали місце ці дії та чи вчинені вони
цією особою.

Унаслідок згаданої
дорожньо-транспортної пригоди
автомобіль, власником якого є
ОСОБА_3, отримав механічні пошкодження.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 як власника транспортного
засобу "Toyota Corolla" державний номер
НОМЕР_3, з 10.10.2010 року по 09.10.2011 року була
застрахована ПрАТ "СК "АХА Страхування",
що підтверджується копією полісу
№ ВЕ/6513769 (а. с. 6).

Із висновку № 67/03 автотоварознавчого
дослідження видно, що вартість
відновлюваного ремонту автомобіля "
Mersedes-Benz", державний номер НОМЕР_1
становить 3 452 грн 57 коп. Відповідно до
страхового акту від 6 квітня 2011 року
ОСОБА_3 сплачено страхове
відшкодування в розмірі 2 452 грн 57 коп.
(а. с. 16).

Отже залишилось невідшкодованою
франшиза, розмір якої становить 1 000 грн.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України та
п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про
страхування" передбачено, що страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату або виплату страхового
відшкодування у строк, встановлений
договором.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про
страхування" франшизою є частина
збитків, що не відшкодовується
страховиком згідно з договором
страхування.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, відшкодовується
на загальних підставах, а саме шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Згідно з положеннями п. 36.6. ст. 36 Закону
України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (далі - Закон № 1961-IV),
страхувальником або особою,
відповідальною за завдані збитки, має
бути компенсована сума франшизи,
якщо вона була передбачена договором
страхування.

Відтак, франшиза у сумі 1 000 грн.
підлягає стягненню з особи, винної у
заподіянні шкоди, якою є ОСОБА_2

Частиною 2 ст. 23 ЦК України передбачено,
що моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної або юридичної
особи.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених ч. 2
цієї статті. Пунктом 1 ч. 2 ст.1167 ЦК
України встановлено, що моральна шкода
відшкодовується незалежно від вини
органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим, органу
місцевого самоврядування, фізичної або
юридичної особи, яка її завдала, якщо
шкоди завдано каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Частина 2 цієї статті
Кодексу визначено, що шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд
враховує характер правопорушення та
те, в чому полягає моральна шкода, тому
вважає що позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню частково,
оскільки моральна шкода позивача
полягає у душевних стражданнях, у
зв'язку із пошкодженням транспортного
засобу. Зважаючи на необережний
характер дій відповідача ОСОБА_2 щодо
пошкодження майна, наслідки таких дій,
суд вважає за необхідне стягнути на
користь ОСОБА_3 моральну шкоду в
розмірі 400 грн.

Що стосується решти позовних вимог, то
в їх задоволенні слід відмовити.

Як зазначив у своєму позові ОСОБА_3, до
матеріальних збитків, спричинених йому
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, яка трапилась 14 лютого 2011 року,
відноситься також сума 1 499 грн 40 коп.,
яка не включена до страхового
відшкодування та становить різницю
вартості складових КТЗ, які підлягають
заміні. При цьому посилається на те, що
експертом вартість складових КТЗ була
зменшена із урахуванням коефіцієнту
зносу в розмірі 0,7, тоді як позивачу
доведеться придбати нові запчастини та
сплатити їх повну вартість.

Відповідно до висновку № 67/03
автотоварознавчого дослідження видно,
що вартість відновлюваного ремонту
автомобіля "Mersedes-Benz", державний номер
НОМЕР_1 становить 3 452 грн 57 коп. (а. с. 7-15).

Положеннями ст. 29 Закону № 1961-IV
визначено, що у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому
законодавством, включаючи витрати
на усунення пошкоджень, зроблених
навмисно з метою порятунку
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди
до місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент
дорожньо-транспортної пригоди, чи до
місця здійснення ремонту на території
України. Якщо транспортний засіб
необхідно, з поважних причин,
помістити на стоянку, до розміру
шкоди додаються також витрати на
евакуацію транспортного засобу до
стоянки та плата за послуги стоянки.

Аналізуючи наведені положення закону,
суд дійшов висновку, що володілець
джерела підвищеної небезпеки має
відшкодувати потерпілому вартість
відновлюваного ремонту, що перевищує
ліміт відповідальності страховика.

У даному випадку вартість ремонту
автомобіля позивача не перевищує
ліміту, який встановлений у полісі
страхування цивільно-правової
відповідальності відповідача та
становить 100 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові

витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Зважаючи на часткове задоволення вимог
позивача про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, з ОСОБА_2 слід стягнути
судовий збір, сплачений ОСОБА_3 в сумі 116
грн 92 коп.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, а в адміністративних
справах - суб'єктом владних
повноважень, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Згідно із статтею 8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік"
установлено мінімальну заробітну
плату у місячному розмірі на рівні 1 218
грн, відповідно розмір компенсації
витрат на правову допомогу не повинен
перевищувати 487,20 грн. за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді.

Як вбачається з матеріалів справи за
умовами пункту 1 договору про надання
правових послуг від 29 березня 2013 року,
укладеного між позивачем та адвокатом
ОСОБА_1 замовник доручає, а адвокат
приймає на себе зобов'язання надати
правову допомогу замовнику у
цивільних, адміністративних та
кримінальних справах.

Проте розрахунку погодинної вартості
послуг загальної кількості годин
обслуговування адвокатом не надано.

Між тим, із даних журналів судових
засідань вбачається, що адвокат ОСОБА_1
брав участь у судових засіданнях
протягом розгляду справи 27 березня 2014
року - 55 хвилин; 24 квітня 2014
року - 25 хвилин. Кількість витраченого у
судовому засіданні часу становить 1
годину 20 хвилин (80 хвилин) .

Ураховуючи викладене, суд вважає
необхідним стягнути з ОСОБА_2 на
користь позивача витрати на оплату
правової допомоги у розмірі 649 грн 60
коп. (80 хвилин х 8,12 грн) .

З огляду на наведене вище, керуючись
статтями 4, 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218
Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1 000
(одну тисячу гривень) франшизи, 400
(чотириста) грн на відшкодування
моральної шкоди, судові витрати в сумі
766 (сімсот шістдесят шість) грн. 52 коп., а
всього 2 166 (дві тисячі сто
шістдесят шість) грн 52 коп.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Донецької області через
Пролетарський районний суд міста
Донецька шляхом подання в десятиденний
строк з дня проголошення рішення суду
апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Повний текст рішення виготовлений 29
квітня 2014 року.

Суддя
Л.Д. Любенок

24 квітня 2014 року