У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Макарчука М.А.,

суддів: Леванчука А.О., Маляренка А.В.,
Нагорняка В.А., Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за клопотанням Райффайзен
Проперті Менеджмент ГМБХ до товариства
з обмеженою відповідальністю «Дубль W»
про визнання і надання дозволу на
примусове виконання рішення
Міжнародного Арбітражного Центра
Федеральної палати Економіки Австрії
від 23 лютого 2010 року з виправленнями
від 10 червня 2010 року у справі за №SСН-5093
проти боржника - ТОВ «Дубль W», за
касаційною скаргою фірми «Дубль W» у
вигляді товариства з обмеженою
відповідальністю на ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
06 червня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року компанія
Райффайзен Проперті Менеджмент ГМБХ
(Австрія) (далі-заявник) звернулась до
суду з клопотанням про визнання та
надання дозволу на примусове виконання
рішення Міжнародного Арбітражного
Центру Федеральної Палати Економіки
Австрії від 23 лютого 2010 року з
виправленням від 10 червня 2010 року у
справі за №SCH-5093 проти боржника - ТОВ
«Дубль W» (далі-боржник), яким вирішено,
що кредитний договір від 14 жовтня 1998
року із доповненнями до нього від 17
травня 1999 року, договір про продаж
частки від 04 травня 2001 року і договір
про передачу частки та опціон від 04
травня 2001 року були укладені
правомірно, договори не припинені, не
визнані недійсними і відповідно вони є
дійсними, чинними та мають повну
юридичну силу й підтверджують
додаткове право власності позивача (на
час вчинення договору про передачу
частки та опціон від 04 травня 2001 року)
на частку участі у розмірі 1% у ТОВ
«Дубль W» (зараз ТОВ «САССК»), та, у
загальному обсязі станом на 04 травня 2001
року, на частку у частці у розмірі 99,90217%
у ТОВ «Дубль W» (зараз ТОВ «САССК») і
боржник зобов'язаний сплатити усі
арбітражні витрати, а саме: вартість
арбітражного провадження у сумі 38 075,36
євро, витрати у розмірі 5 043,35 євро та 20%
податку на додану вартість Австрії у
розмірі 1 008,67 євро, витрати у розмірі
119,82 євро, які не обкладаються
податком на додану вартість Австрії,
юридичні витрати у розмірі 100 тис. євро
та 20% податку на додану вартість
Австрії у розмірі 20 тис. євро.

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 31 березня 2011 року
клопотання задоволено частково,
рішення Міжнародного Арбітражного
Центру Федеральної палати Економіки
Австрії від 23 лютого 2010 року з
виправленням від 10 червня 2010 року у
справі №SСH-5093 представника Райффайзен
Проперті Менеджмент ГМБХ визнано
частково, надано дозвіл на виконання
рішення Міжнародного Арбітражного
Центру Федеральної палати Економіки
Австрії від 23 лютого 2010 року з
виправленням від 10 червня 2010 року у
частині стягнення витрат на арбітражне
провадження у розмірі 38 075 євро 36
центів, що за курсом НБУ на 31 березня 2011
року дорівнює 427 039 грн 53 коп., витрат у
розмірі 5 043 євро 35 центів, що за
курсом НБУ дорівнює 56 654 грн 39 коп., та
податку на додану вартість Австрії у
розмірі 1 008 євро 67 центів, що за курсом
НБУ дорівнює 11 312 грн 87 коп., витрат, які
не обкладаються податком на додану
вартість Австрії у розмірі 119 євро 82
цента, що за курсом НБУ дорівнює 1 343 грн
85 коп., у визнанні та наданні дозволу на
виконання іншої частини поданого
клопотання відмовлено, встановлено
порядок виконання цієї ухвали,
відповідно до якого ця ухвала у разі
набрання нею законної сили, є підставою
для видачі виконавчого листа про
стягнення з ТОВ «Дубль W» та
перерахування на рахунок Райффайзен
Проперті Менеджмент ГМБХ у Raiffeisen Zentralbank
AG: вартості арбітражного провадження у
розмірі 38 075 євро 36 центів, що за курсом
НБУ дорівнює 427 039 грн 53 коп., витрат у
розмірі 5 043 євро 35 центів, що за курсом
НБУ дорівнює 56 564 грн 39 коп. та податку
на додану вартість Австрії у розмірі 1
008 євро 67 коп., що за курсом НБУ дорівнює
11 312 грн 87 коп.; витрат, які не
обкладаються податком на додану
вартість Австрії у розмірі 119
євро 82 цента, що за курсом НБУ дорівнює 1
343 грн 85 коп.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 06 липня 2011 року, ухвалу
Малиновського районного суду м. Одеси
змінено, у частині визнання частково та
надання дозволу на виконання рішення
Міжнародного Арбітражного Центру
Федеральної палати Економіки Австрії
від 23 лютого 2010 року з виправленням від
10 червня 2010 року у справі №SCH-5093 про
стягнення витрат на арбітражне
провадження у розмірі 38 075 євро 36
центів, що за курсом НБУ на 31 березня 2010
року дорівнює 427 039 грн 53 коп., витрат у
розмірі 5 043 євро 35 центів, що дорівнює 56
564 грн 39 коп., податку на додану вартість
Австрії у розмірі 1 008 євро 67 центів, що
за курсом НБУ дорівнює 11 312 грн 87 коп.,
витрат, які не обкладаються податком на
додану вартість Австрії, у розмірі 119
євро 82 цента, що за курсом НБУ дорівнює 1
343 грн 85 коп. та встановлення порядку
виконання цієї ухвали у разі набрання
чинності - визнання її підставою для
видачі виконавчого листа про стягнення
з ТОВ «Дубль W» зазначеної суми
вартості арбітражного провадження
скасовано, у задоволенні клопотання у
викладеній частині відмовлено, у решті
ухвалу суду першої інстанції залишено
без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 09 листопада 2011
року, з урахуванням ухвали про
виправлення описки від 04 квітня 2012
року, ухвалу Малиновського районного
суду м. Одеси від 31 березня 2011 року та
ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 06 липня 2011 року скасовано, а
справу направлено на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 30 листопада 2012 року,
відмовлено у задоволенні клопотання
компанії Райффайзен Проперті
Менеджмент ГМБХ (Австрія) про визнання
та надання дозволу на примусове
виконання рішення Міжнародного
Арбітражного Центру Федеральної
Палати Економіки Австрії від 23 лютого
2010 року з виправленням від 10 червня 2010
року у справі за №SCH-5093 проти боржника -
ТОВ «Дубль W» (далі-боржник).

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 06 червня 2013 року ухвалу
Малиновського районного суду м. Одеси
від 30 листопада 2012 року скасовано та
постановлено нову ухвалу, якою визнано
і надано дозвіл на примусове виконання
рішення Міжнародного Арбітражного
Центру Федеральної Палати Економіки
Австрії від 23 лютого 2010 року із
виправленнями від 10 червня 2010 року у
справі №SCH-5093. Стягнуто із ТОВ «Дубль W»
і перераховано на рахунок Райффайзен
Проперті Менеджмет ГМБХ (Raiffeisen Property
Management GmbH) у Raiffeistn Zentralbank AG 38 075,36 євро
(еквівалент 397 678 грн 10 коп.) вартість
арбітражного провадження; 5 043,35 євро
(еквівалент 52 675 грн 27 коп.) витрат та 1
008,67 євро (еквівалент 10 535 грн 05 коп.)
податку на додану вартість Австрії; 119,82
євро (еквівалент 1 251 грн 46 коп.) витрат,
які не обкладаються податком на додану
вартість Австрії; 100 тис. євро
(еквівалент 1 044 450 грн) юридичних витрат
та 20 тис. євро (еквівалент 208 890 грн)
податку на додану вартість Австрії, а
також 60 грн судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «Дубль W»,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалу суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі ухвалу суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідь судді,
вивчивши матеріали цивільної справи та
дослідивши доводи касаційної скарги,
вважає, що вона підлягає відхиленню з
таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 390 ЦПК України рішення
іноземного суду (суду іноземної
держави; інших компетентних органів
іноземних держав, до компетенції яких
належить розгляд цивільних чи
господарських справ; іноземних чи
міжнародних арбітражів) визнаються та
виконуються в Україні, якщо їх визнання
та виконання передбачено міжнародним
договором, згода на обов'язковість
якого надана Верховною Радою України,
або за принципом взаємності.

У жовтні 1960 року Україна ратифікувала
та приєдналась до Конвенції про
визнання й виконання іноземних
арбітражних рішень, яка була укладена у
м. Нью-Йорку в 1958 році (далі -
нью-йоркська Конвенція).

Відповідно до міжнародних договорів
України суд відмовляє у задоволенні
клопотання про визнання й виконання
рішення іноземного суду у випадках,
коли відповідач не брав участі у
процесі внаслідок того, що йому або
його уповноваженому не було своєчасно
і належним чином вручено виклик у суд.

Згідно зі ст. 5 нью-йоркської Конвенції
у визнанні й виконанні арбітражного
рішення може бути відмовлено на
прохання тієї сторони, проти якої воно
спрямоване, тільки якщо ця сторона
надасть компетентній владі за місцем,
де запитуються визнання й виконання,
докази того, що сторона, проти якої
постановлено рішення, не була належним
чином повідомлена про призначення
арбітра або про арбітражний розгляд чи
з інших причин не могла подати свої
пояснення; склад арбітражного органу
або арбітражний процес не відповідали
угоді сторін чи, за відсутності такої
або закону тієї держави, де мав місце
арбітраж.

Відмовляючи у задоволенні клопотання
про визнання та надання дозволу на
примусове виконання рішення
Міжнародного Арбітражного Центру
Федеральної Палати Економіки Австрії
від 23 лютого 2010 року з виправленням від
10 червня 2010 року у справі за №SCH-5093
проти боржника - ТОВ «Дубль W»
(далі-боржник) суд першої інстанції,
посилаючись на ч. 1 ст. 396 ЦПК України,
дійшов висновку, що сам факт розгляду
спору Міжнародним Арбітражним Центром
Федеральної Палати Економіки Австрії
за вищевказаними договорами,
укладеними між сторонами, є таким, що не
відповідає арбітражному застереженню,
що міститься у даних договорах. Крім
того, суд дійшов висновку, що спір, який
виник між сторонами є корпоративним, та
підсудний виключно господарським
судам України та за законодавством
України не може бути предметом
арбітражного розгляду.

Суд апеляційної
інстанції, скасовуючи рішення суду
першої інстанції та ухвалюючи нове
рішення, правильно зазначив про
відсутність підстав для відмови у
задоволенні клопотання про надання
дозволу на примусове виконання рішення
Міжнародного арбітражу, передбачених
ст. 396 ЦПК України.

Під час апеляційного розгляду справи
апеляційний суд дійшов обґрунтованого
висновку, що спір за вищевказаними
договорами, укладеними між сторонами, є
таким, що відповідає арбітражному
застереженню, що міститься у даних
договорах та вимогам Європейської
конвенції про зовнішньоторговельний
арбітраж.

При цьому апеляційним судом правильно
визначено, що дана справа непідсудна
господарським судам України, оскільки
вирішення питань, пов'язаних з наданням
дозволу на примусове виконання та
оскарженням рішень іноземних судів,
іноземних арбітражів та інших органів
іноземних держав, до компетенції яких
належить розгляд цивільних і
господарських справ, а також рішень
міжнародного комерційного арбітражу,
що діє відповідно до Закону України
«Про міжнародний комерційний
арбітраж», не віднесено до компетенції
господарських судів. Заявник належним
чином був повідомлений про призначення
арбітра, про арбітражний розгляд, надав
свої заперечення по суті спору,
порушень арбітражного процесу не
встановлено.

Зазначені висновки апеляційного суду
відповідають обставинам справи й
узгоджуються з нормами матеріального
права.

При цьому апеляційним судом дотримані
вимоги цивільного процесуального
закону, всебічно, повно й об'єктивно
з'ясовані обставини справи.

Доводи касаційної скарги також не
дають підстав для висновку, що
апеляційним судом при розгляді справи
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як
підстави для скасування рішення.

За таких обставин касаційна скарга
фірми «Дубль W» у вигляді товариства з
обмеженою відповідальністю підлягає
відхиленню, а ухвала апеляційного суду
Одеської області від 06 червня 2013 року
залишенню без змін.

Керуючись ст. 336, 337, 342, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу фірми «Дубль W» у
вигляді товариства з обмеженою
відповідальністю відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 06 червня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
М.А. Макарчук

Судді:
А.О. Леванчук

А.В.
Маляренко

В.А.
Нагорняк

В.О.
Савченко