РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2014 року

Першотравневий районний суд

Донецької області

в складі:

головуючого судді Трегубенко С.В.

при секретарі Павлічевої А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Мангуш цивільну справу
за позовом

ОСОБА_1,

який діє за довіреністю, в інтересах

ОСОБА_2

до

ОСОБА_3

про

визнання права спільної сумісної
власності на житловий будинок,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, який за довіреністю діє в
інтересах ОСОБА_2, звернувся до суду,
вказавши на таке.

З 26 грудня 1971 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3
перебували у зареєстрованому шлюбі ,
який розірвано заочним рішенням
Першотравневого районного суду
Донецької області від 07 жовтня 2013 року.

В період спільного життя, в1994
році,подружжям ОСОБА_2та ОСОБА_3за
договором міни було придбано житловий
будинок АДРЕСА_1.

Оскільки, на теперішній час ОСОБА_2та
ОСОБА_3 розірвали шлюб та разом не
проживають, тому ОСОБА_1,в інтересах
ОСОБА_2, змушений звернутися до суду з
позовом про визнання за ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 право спільної сумісної
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
в рівних частках по частки за кожним.

В судовому засіданні ОСОБА_1позовні
вимоги підтримав та просить суд
визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право
спільної сумісної власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 в рівних
частках по частки за кожним.

Відповідач позовні вимоги позивача
визнав та не заперечує проти визнання
за ним та ОСОБА_2 право спільної
сумісної власності на житловий будинок
АДРЕСА_1 в рівних частках по частки за
кожним.

Суд, вислухавши сторони,представника
позивача,дослідивши докази, що є в
матеріалах цивільної справи, приходить
до наступного.

Так, дійсно ОСОБА_2 та ОСОБА_3перебували
у зареєстрованому шлюбі з 26.12.1971 року,
який розірвано заочним рішенням
Першотравневого районного суду
Донецької області від 07 жовтня 2013 року.
(а. с. 7).

Договором міни від 29 серпня 1998 року,
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 здійснили обмін
належних їм на праві власності
житлових будинків з належними до них
будівлями подвір*я.(а.с.47).

Відповідно до ч.1 ст. 60 Сімейного
кодексу України "Майно, набуте
подружжям за час шлюбу,належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу)".

Згідно з ч.1 ст.61 Сімейного кодексу
України "Об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя може бути
будь-яке майно, за винятком виключеного
з цивільного обороту".

Частиною 1 ст. 63 Сімейного кодексу
України передбачено, що "Дружина та
чоловік мають право на укладення між
собою усіх договорів, які не заборонені
законом, як щодо майна, що є їхньою
особистою приватною власністю, так і
щодо майна, яке є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя".

Статтею 68 Сімейного кодексу України
визначено, що "Розірвання шлюбу не
припиняє права спільної сумісної
власності на майно, набуте за час шлюбу.

Розпоряджання майном, що є об'єктом
права спільної сумісної власності,
після розірвання шлюбу здійснюється
співвласниками виключно за взаємною
згодою, відповідно до Цивільного
кодексу України".

Згідно ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу
України "У разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором".

Таким чином, приймаючи до уваги, що
сторони придбали житловий будинок
АДРЕСА_1 за договором міни за час шлюбу,
тому воно є спільною сумісною
власністю подружжя, проти чого не
заперечує і відповідач. Отже, позовні
вимоги позивача підлягають
задоволенню.

Крім того,з позивача необхідно до
стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 10, 57-60, 212-215, 294 296
ЦПК України, ст. 372 ЦК України ст. 60
ч. 1, ст. 61 ч. 1, ст. 63 ч.1, ст. 68, ст. 70 ч. 1
Сімейного кодексу України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право
спільної сумісної власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 в рівних
частках по частки за кожним.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в
розмірі 1457(одна тисяча чотириста
п*ятдесят сім) гривень на користь
держави.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційна
скарга не була подана.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається
Апеляційному суду Донецької області в
місті Маріуполі через Першотравневий
районний суд.

Суддя:
С.В. Трегубенко