Справа № 307/1402/14-ц
Провадження №2/307/827/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2014 року Тячівський районний
суд Закарпатської області в особі
головуючого

судді
Гримут В.І.

при секретарі
Тиводар
В.І.

з участю: позивачки
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

адвоката
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Тячів
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди, завданої вчиненням
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд із позовною
заявою до ОСОБА_2 про відшкодування
моральної шкоди. Посилається на те, що
вироком Тячівського районного суду від
31.05.2013 р. ОСОБА_2 засуджено за ст. 121 ч. 1 КК
України до позбавлення волі на два роки
за те, що 19.09.2011 р., під час сварки, він
умисно наніс їй удар кулаком в праве
око, внаслідок чого вона повністю
втратила зір на праве око. В результаті
неправомірних дій відповідача вона
зазнала моральних страждань, які
проявилися в щоденних думках та
спогадах про наслідки психотравмуючої
дії, у відчутті страху можливого
повторення події, у негативних
переживаннях та спогадах, в потребі в
уникання аналогічних обставин, в
постійній насторозі, тривозі, у
важкості виконання повсякденних
обов'язків, у фіксованості уваги на
проблемі одужання та реабілітації, у
переживаннях фізичних незручностей та
психологічного дискомфорту, у
тимчасовій відірваності від активного
соціального життя, у зниженому та
нестійкому настрої, у порушенні сну, у
неприємних сновидіннях, у емоційній
напрузі, у нервозності, дратівливості,
реакції замикання, у бажанні уникати
контактів, у почутті образи, обурення,
приниження гідності, у побоюванні щодо
майбутнього стану здоров'я. В момент
отримання тілесних ушкоджень, вона
перенесла значний фізичний біль,
пережила емоційний стрес, який
супроводжувався почуттями
розгубленості, образи, обурення,
приниження гідності, тривоги, страху за
своє здоров'я та життя. Наслідки
перенесеної травми призвели до появи
негативних психоматичних та
психоемоційних змін, а саме порушення
сну, швидкої втомлюваності, пасивності,
зниженого настрою, пригніченості,
дратівливості, образливості,
чутливості, реакції замикання,
фіксованості на негативних
переживаннях, емоційної напруги,
настороги, невпевненості в собі,
відчуття власної трудової
неповноцінності, тривоги з приводу
майбутнього. Певний період вона була
непрацездатною та залишається
обмеженою у трудовій продуктивності,
що тягне за собою погіршення
можливості отримання прибутків. На
момент звернення до суду ОСОБА_2
взагалі не відшкодував їй шкоду, не
цікавився її станом здоров'я і не
приймав ніякої участі у її видужанні та
реабілітації. У зв'язку з чим, просить
стягнути з відповідача 20000 гривень
моральної шкоди.

У судовому засіданні позивачка та її
адвокат підтримали позовні вимоги
посилаючись на обставини викладенні у
позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні позов
не визнав. Пояснив, що позивачка
фактично не втратила зір, а всі
документи, які це стверджують, є
підробленими. Недавно він переніс
інфаркт міокарда та потребує операцію
вартістю 25000 грв. Єдиним його засобом
для існування є пенсія у сумі 1000 грв. і
більше жодних доходів він не отримує.

Розглянувши матеріали справи суд
приходить до висновку, що позов слід
задовольнити частково з наступних
міркувань.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України,
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, обов'язковий для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок, з питань чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Згідно змісту ст.ст. 23, 1167 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав, яка полягає у
фізичному болю та стражданнях, яких
вона зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї. Моральна шкода
завдана особі неправомірними діями
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

З вироку Тячівського районного суду
від 31.05.2013 р., який набув законної сили,
ОСОБА_2 визнано винним та засуджено за
те, що 19.09.2011 р., близько 15.30 год.,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, в приміщенні квартири
АДРЕСА_1, під час сварки з ОСОБА_1, він
умисно наніс їй удар кулаком, внаслідок
якого вона повністю втратила зір на
праве око.

З довідки ЛКК № 463 від 20.03.2014 р. випливає,
що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом
ІІІ-ї групи.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верхового
Суду України № 4 від 31.03.1994 р. з
послідуючими змінами «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» під
моральною шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній особі незаконними діями або
бездіяльністю інших осіб. Відповідно
до чинного законодавства моральна
шкода може полягати, зокрема: у
приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.
Пунктом 9 цієї ж Постанови передбачено,
що розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану.
При цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості.

Згідно ст. 23 ч.ч. 3, 4 ЦК України, розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Вирішуючи питання про суму моральної
шкоди, яку слід стягнути з відповідача
суд враховує, що його умисними
неправомірними діями позивачці було
завдано серйозних фізичних страждань,
які супроводжують її з моменту
нанесення тілесного ушкодження і
будуть супроводжувати все життя, так як
вона втратила орган зору, а також
моральних страждань, які проявляються
у негативних переживаннях та спогадах,
в постійній тривозі, у важкості
виконання повсякденних обов'язків, у
переживаннях фізичних незручностей та
психологічного дискомфорту, у
тимчасовій відірваності від активного
соціального життя, у зниженому та
нестійкому настрої, у емоційній
напрузі, у нервозності, у почутті
образи, обурення, приниження гідності.
Крім того суд враховує похилий вік
відповідача, єдиним джерелом доходів
якого є пенсія, стан його здоров'я, і
тому, виходячи з принципів статті 23 ЦК
України, у тому числі виваженості,
розумності та справедливості, суд
приходить до переконання, що розмір
відшкодування моральної шкоди повинен
становити 10000 гривень, оскільки саме ця
сума відшкодування моральної шкоди в
грошовому вираженні відповідає
завданим моральним стражданням з
врахуванням усіх обставин, що мають
істотне значення.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 209,
213-215 ЦПК України, ст.ст. 23, 61, 1167, 1173 ЦК
України суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
десять тисяч гривень моральної шкоди.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Головуючий:

Гримут В.І.