Справа № 159/610/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Окостень І.В. Провадження №
22-ц/773/905/14 Категорія: 45 Доповідач:
Лівандовської-Кочура Т.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого-судді -
Лівандовської-Кочури Т.В.

суддів - Веремчук Л.М., Овсієнка
А.А.

при секретарі - Захаровій Н.А.

з участю:

представника відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3

представника Ковельської районної
державної адміністрації Боговіда В.М.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_5 до Ковельської районної
державної адміністрації Волинської
області, ОСОБА_6, ОСОБА_2, треті особи на
стороні відповідачів, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмет спору:
фізична особа- підприємець ОСОБА_7,
Управління Держземагенства у
Ковельському районі, Волинської
області, Садівничий масив «Білий
налив» про визнання недійсними
розпорядження адміністрації, договору
купівлі-продажу та державного акта про
право власності на земельну ділянку, за
апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_2 на рішення Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 25 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ковельського
міськрайонного суду від 25 квітня 2014
року позов ОСОБА_5 задоволено повністю.

Визнано частково недійсним
розпорядження Ковельської районної
державної адміністрації Волинської
області від 04 грудня 2008 року № 592 «Про
надання у власність земельних ділянок
для ведення садівництва» в частині
надання у власність ОСОБА_6 земельної
ділянки на території Колодяжненської
сільської ради площею 0, 0592 га.

Визнано недійсним Державний акт на
право власності на земельну ділянку,
серія ЯД № 321468, виданий 11 березня 2009
року ОСОБА_6, кадастровий номер
земельної ділянки :04:004:0564.

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки від
29 квітня 2009 року, посвідчений
приватним нотаріусом Ковельського
районного нотаріального округу ОСОБА_8,
за яким ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_6
земельну ділянку у садівничому масиві
«Білий налив», площею 0,0592 га,
кадастровий номер :04:004:0564.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Не погоджуючись із вищеназваним
рішенням суду першої інстанції,
відповідач ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу, в якій із-за невідповідності
висновків суду обставинам справи,
неправильного застосування норм
матеріального та процесуального права,
просила його скасувати та ухвалити
нове рішення, яким в позові відмовити
повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду першої інстанції залишенню без
змін з наступних мотивів.

Задовольняючи позов ОСОБА_5, суд першої
інстанції виходив із набуття останнім
речових прав на спірну земельну
ділянку на підставі рішення ради та
відповідно на право виготовлення
Державного акту на право власності на
неї. В той час, розпорядження
адміністрації, на підставі якого
відповідачу ОСОБА_6 видано Державний
акт на зазначену земельну ділянку
прийняте із порушенням прав позивача,
тому в означеній частині підлягає
визнанню частково недійсним, а договір
купівлі-продажу та державний акт про
право власності на земельну ділянку
визнанню недійсними.

Зазначені висновки суду ґрунтуються на
встановлених обставинах справи та
нормах матеріального права, які
регулюють спірні правовідносини, а
тому з ними погоджується і колегія
суддів.

Встановлено, що з 1997 року позивач
ОСОБА_5 є членом садівничого масиву
«Білий налив». Згідно з членським
квитком, виданим 12 березня 1997 року, йому
надано ділянку НОМЕР_1, площею 600 кв. м.,
упродовж 1997 - 2013 років користування
якою останній сплачував членські
внески (а.с.8, 9, 206-223).

Рішенням Колодяжненської сільської
ради від 30 грудня 1997 року №11/4 ОСОБА_5
передано у власність земельну ділянку
розміром 0,06 га в масиві «Білий налив»
НОМЕР_1 для ведення садово-городнього
господарства (а.с.10).

Державний акт про право власності на
дачну земельну ділянку у позивача
відсутній.

Розпорядженням Ковельської районної
державної адміністрації Волинської
області «Про надання у власність
земельних ділянок для ведення
садівництва» від 04 грудня 2008 року № 592
відповідачу ОСОБА_6 передано у
власність на території
Колодяжненської сільської ради
земельну ділянку площею 0,0592 га (а.с. 13-14).

На підставі вищезгаданого
розпорядження, ОСОБА_6 видано державний
акт серії ЯД №321468 від 11 березня 2009 року
про право власності на земельну
ділянку площею 592 кв.м., що розташована у
садівничому масиві «Білий налив» в
межах Колодяжненської сільської ради,
цільове призначення земельної ділянки
- для ведення садівництва, кадастровий
номер земельної ділянки :04:004:0564
(а.с. 15-16).

16 січня 2008 року, згідно з копією
членського квитка садовода, відповідач
прийнятий у члени садівничого масиву
«Білий налив», дачна ділянка НОМЕР_1
переписана йому від ОСОБА_12 (а.с. 33).

На підставі договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 29 квітня 2009 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Ковельського районного нотаріального
округу ОСОБА_8 відповідач ОСОБА_6 через
представника ОСОБА_10 відчужив
відповідачу ОСОБА_2 спірну земельну
ділянку (а.с. 34-36).

Згідно довідок № 42, виданих садівничим
масивом 24 вересня 2013 року встановлено,
що земельна ділянка, користувачем якої
являється ОСОБА_5 та земельна ділянка,
яка була приватизована ОСОБА_6, а нині
власником якої є ОСОБА_2, розташовані в
різних місцях (а.с.11 - 12, 188).

Проте, на підставі об'єктивно
досліджених зібраних по справі
доказах, а також у ході виїзного
судового засідання встановлено, що між
сторонами виник спір з приводу однієї і
тієї ж земельної ділянки, яка
розташована у садівничому масиві
«Білий налив» в межах Колодяжненської
сільської ради поблизу автотраси «Київ
- Варшава» (а.с. 194 - 195).

Зі схем садівничого масиву «Білий
налив» вбачається, що земельна ділянка
НОМЕР_1 наявна лише в районі автотраси
Київ-Варшава. У кварталі масиву в
районі вулиці Грушевського земельна
ділянка НОМЕР_1 відсутня (а.с. 155, 156).

Правовідносини щодо набуття ОСОБА_5
права власності на спірну земельну
ділянку регулювались ЗК України 1990
року та Декретом Кабінету Міністрів
Украхни «Про приватизацію земельних
ділянок» від 26 грудня 1992 року № 15-92
(далі - Декрет).

Статтею 17 ЗК України визначено, що
передача у власність земельної
ділянки, яка була раніше надана
громадянину, провадиться сільськими,
селищними, міськими Радами народних
депутатів за місцем розташування цієї
ділянки.

Згідно з ч. 1 ст. 22 ЗК України право
власності на землю або право
користування наданою земельною
ділянкою виникає після встановлення
землевпорядними організаціями меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) і одержання документа, що
посвідчує це право.

Документи, що посвідчують право на
земельну ділянку, визначені ст. 23 ЗК
України. Проте, дію ст. 23 ЗК України
було зупинено відносно власників
земельних ділянок, визначених
Декретом.

Пунктом 3 Декрету встановлено, що право
приватної власності громадян на
земельні ділянки, передані їм для
цілей, передбачених ст.1 цього Декрету,
а саме: ведення особистого підсобного
господарства, будівництва і
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель (присадибна
ділянка), садівництва, дачного і
гаражного будівництва, посвідчується
відповідною Радою народних депутатів,
про що робиться запис у
земельно-кадастрових документах, з
наступною видачею державного акта на
право приватної власності на землю.

Отже, п. 3 Декрету визначено, що право
приватної власності громадянина на
земельну ділянку може бути посвідчено
відповідною Радою народних депутатів,
а запис у земельно-кадастрові
документи та видача державного акта на
право приватної власності на землю є
похідними від рішення Ради.

Відповідно до п.1, п. 7 Перехідних
положень ЗК 2001 року рішення про
передачу громадянам України
безоплатно у приватну власність
земельних ділянок, прийняті органами
місцевого самоврядування відповідно
до Декрету Кабінету Міністрів України
«Про приватизацію земельних ділянок»
від 26 грудня 1992 року, є підставою для
виготовлення та видачі цим громадянам
або їх спадкоємцям державних актів на
право власності на земельну ділянку за
технічною документацією щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку. Громадяни,
які одержали у власність земельні
ділянки у розмірах, що були передбачені
раніше діючим законодавством,
зберігають права на ці ділянки.

Відтак, з урахуванням вищенаведених
положень матеріального закону, показів
свідків ОСОБА_11, ОСОБА_5 та встановлених
обставин, колегія суддів погоджується
із висновком суду першої інстанції, що
за наявності рішення уповноваженого
органу на передачу у власність ОСОБА_5
спірної земельної ділянки (рішення
Колодяжненської сільської ради від 30
грудня 1997 року №11/4) та тривалого
користування нею, у останнього виникло
речове право на земельну ділянку
НОМЕР_1 у садівничому масиві «Білий
налив» і він вправі виготовити на неї
державний акт.

Тому, розпорядження адміністрації від
04 грудня 2008 року № 592 в частині надання
у власність земельної ділянки ОСОБА_6
підлягає визнанню недійсним, як і
Державний акт про право власності на
земельну ділянку, виданий на ім'я
останнього, що тягне за собою визнання
недійсним договору купівлі-продажу від
29 квітня 2009 року, за яким відбулось
відчуження спірної земельної ділянки
відповідачу ОСОБА_2

З'ясувавши предмет та підстави
заявленого позову, установивши
характер спірних правовідносин та
норми права, якими вони регулюються,
суд першої інстанції обґрунтовано
дійшов висновку про наявність правових
підстав для задоволення позову з
урахуванням обраного позивачем
способу захисту порушених прав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що рішення ухвалене з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
відповідає нормам матеріального і
процесуального права, є законним та
обґрунтованим, підстав для його
скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 25 квітня 2014
року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді