АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/2370/2014
Головуючий в І інстанції
Максимович І.В. Категорія 24
Доповідач: Колісниченко А.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області
в складі:

Головуючого:Колісниченка
А.Г.,суддів:Капітан І.А., Вадзінського
П.О.,при секретарі:Грицак А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Каланчацького
районного суду Херсонської області від
03.07.2014 року у справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Каланчацький
водоканал» до ОСОБА_5 про стягнення
боргу за надані житлово-комунальні
послуги, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Каланчацького районного суду
Херсонської області від 03.07.2014 року
позов ТОВ «Каланчацький водоканал»
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на
користь ТОВ «Каланчацький водоканал»
заборгованість з наданих послуг
водопостачання та водовідведення, а
також утримання будинків та
прибудинкових територій у сумі 3574, 00
грн., а також судовій збір в розмірі 243, 60
грн.

Не погодившись з таким рішенням суду
ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій
зазначає, що судом першої інстанції не
було враховані вимоги ст. 257 ЦК України.
Так, подана позовна заява ґрунтується
на наданому заявником розрахунку,
долученому як доказ існуючої
заборгованості, де розрахунок
заборгованості починається з січня
місяця 2010 року. Підстав для
подачі позовної заяви у відповідності
до ст. 258 ЦК України у позивача не було.
Крім того, вважає, що оскільки між ним
та ТОВ «Каланчацький водоканал»
належним чином не оформлені договірні
відносини, тому із відповідними
довідками для надання йому пільг на
послуги у вигляді постачання води,
прибирання прибудинкових територій та
дому, як працівнику міліції він не
повинен був звертатися. У зв'язку з чим,
просив рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким у задоволенні
позовних вимог ТОВ «Каланчацький
водоканал» відмовити за
необгрунтовністю.

У письмових запереченнях на апеляцію
ТОВ «Каланчацький водоканал»
посилаючись на необґрунтованість
доводів ОСОБА_5, просило про відхилення
скарги та залишення рішення суду без
змін.

ОСОБА_5, у судовому засіданні в режимі
відеоконференції на задоволенні
апеляції наполягав, з підстав
зазначених у скарзі.

Представник ТОВ «Каланчацький
водоканал» до суду не з'явився, про
причини неявки не повідомив, заяви про
розгляд справи за його відсутності не
подав. За таких обставин, колегія
суддів вважає за можливе розглянути
справу за його відсутності на підставі
ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, учасника
процесу, який з'явився до суду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, у визначених цивільно-
процесуальним законом межах, колегія
суддів вважає, що скарга задоволенню не
підлягає.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що між позивачем ТОВ
«Каланчацький водоканал» та
відповідачем ОСОБА_5 належним чином не
оформлені договірні відносини щодо
надання послуг з водопостачання та
надання житлово-комунальних послуг.

Також судом першої інстанції
встановлено, що ОСОБА_5 користується
житлово- комунальними послугами ТОВ
«Каланчацький водоканал» і не
відмовляється від даної послуги.
Станом на 01.09.2013 року виникла
заборгованість у сумі 3574, 00 грн. у
зв'язку з неналежною оплатою
відповідачем ОСОБА_5 за надані
комунальні послуги згідно тарифів,
затверджених рішенням Каланчацької
селищної ради Херсонської області від
10.03.2011 року № 70 та № 143 від 21.06.2013 року.

Згідно до ч.1 ст. 19 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги»,
передбачено, що відносини між
учасниками договірних відносин у сфері
житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги»
передбачений обов'язок споживача
укласти договір про надання
житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору. Цей обов'язок
відповідає зустрічному обов'язку
виконавця, визначеному п.3 ч.2 ст. 21 цього
Закону, підготувати та укласти зі
споживачем договір на надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання згідно
з типовим договором.

Таким чином, укладання договору про
надання житлово-комунальних послуг є
обов'язком споживача за умови, якщо
запропонований виконавцем послуг
договір відповідає типовому договору.
Відмова споживача послуг від укладення
договору в такому разі суперечить
вимогам ч. 3 ст. 6, ст.ст. 627, 630 ЦК України
та ст.ст. 19, 20 ЗУ «Про житлово-комунальні
послуги».

Отже, відсутність такого договору не
звільняє відповідача ОСОБА_5 від
зобов'язання здійснення плати за
вказані послуги, оскільки відповідач
проживає в багатоквартирному будинку,
який відноситься до житлового фонду
Каланчацької селищної ради і фактично
користується житлово-комунальними
послугами.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_5
користується послугами з утримання
будинку та прибудинкової території
але добровільно не сплачує надані
послуги, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про стягнення з відповідача
на користь ТОВ «Каланчацький
водоканал» заборгованість за надані
послуги у сумі 3574, 00 грн.

Доводи апелянта на відсутність між
сторонами укладеного договору про
надання комунальних послуг, колегія
суддів відхиляє, оскільки відповідно
до ст. 11 ЦК України цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
непередбачені цими актами але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Таким чином, у даному випадку
зобов'язання можуть виникати не лише у
зв'язку з укладенням договору, а й
внаслідок дій, тобто надання однією
стороною послуг і прийняття їх
іншою стороною.

Також, колегією суддів не приймаються
до уваги доводи апелянта про те, що він
як працівник міліції має пільги на
комунальні послуги, встановлені
державою, оскільки з належними
доказами до ТОВ «Каланчацький
водоканал» не звертався, а також суду
першої та апеляційної інстанцій не
надав.

Відхиляються також доводи ОСОБА_5 про
порушення судом першої інстанції норм
ЦК України, які регулюють питання
застосування строків позовної
давності, оскільки як вбачається з
матеріалів справи позивач просив про
стягнення заборгованості за період з
січня 2010 року по серпень 2013 року. При
цьому матеріали справи містять ухвалу
Каланчацького райсуду Херсонської
області від 23.12.2013 року з якої
вбачається, що ТОВ «Каланчацький
водоканал» зверталось до суду із
заявою видачу судового наказу щодо
стягнення заборгованості у вересні 2012
року, а тому строк позовної давності
даними діями перервався у
відповідності із ч.2 ст.264 ЦК України.

Зважаючи на наведене, колегія суддів
не вбачає підстав для скасування чи
зміни рішення суду першої інстанції, а
відтак і для задоволення апеляційної
скарги

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а
рішення Каланчацького районного суду
Херсонської області від 03.07.2014 року
залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: