Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

/мотивувальна частина/

14 травня 2014 року
Артемівський районний суд міста
Луганська в складі головуючого судді
Зорік М.В.,

при секретарі Рябчинській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду, у місті
Луганську цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
шкоди, завданої внаслідок пошкодження
транспортного засобу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом до відповідача, в
обґрунтування якого зазначив, що він є
власником транспортного засобу марки
«М-21251», 1984 року випуску, д/н НОМЕР_1, яким
довірив керувати ОСОБА_2 15 липня 2013 року
о 21.00, ОСОБА_2, керуючи належним позивачу
ОСОБА_1 автомобілем, в районі буд. № 89 по
вул. А. Ліньова у м. Луганську, при
виникненні перешкоди не вжив заходів
для зупинки автомобіля та скоїв наїзд
на дерево, внаслідок чого автомобіль
марки «М-21251», 1984 року випуску, д/н
НОМЕР_1 зазнав технічних пошкоджень та
винним у скоєнні вищевказаної ДТП був
визнаний ОСОБА_2

Згідно висновку експертного
автотоварознавчого дослідження № 10/128
від 18 жовтня 2013 року в результаті
пошкодження автомобіля «М-21251», д/н
НОМЕР_1 його власнику заподіяний
матеріальний збиток в розмірі 4195,20 грн.,
однак добровільно відшкодувати
завдану позивачу шкоду відповідач
ОСОБА_2 відмовляється, крім того також
позивач ОСОБА_1 зазначає, що поніс
витрати за послуги експерта по оцінці
збитків внаслідок пошкодження
автомобіля у розмірі 550,00 грн., а також
витрати на правову допомогу у сумі 300,00
грн. Також у зв'язку з пошкодженням
автомобіля та відмовою відповідача
відшкодувати збитки на його ремонт,
позивач не міг користуватися даним
автомобілем, витрачати значний час на
проведення оцінки пошкодженого
автомобіля та звернення до суду, нести
непередбачені витрати, що завдало
позивачу ОСОБА_1 великих незручностей,
та моральних страждань. Моральну шкоду,
яку позивач оціннює у суму 2000,00 грн.

Виходячи з викладеного позивач просив
стягнути з відповідача на його користь
матеріальну шкоду у розмірі 4745,20 грн.,
яка складається з: суми матеріального
збитку у сумі 4195,20 грн. та послуг
експерта по оцінці збитків внаслідок
пошкодження автомобіля у розмірі 550,00
грн., витрати на правову допомогу у сумі
300,00 грн. та моральну шкоду у розмірі
2000,00 грн., а також витрати по сплаті
судового збору у сумі 229,40 грн.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання
не з'явився, до початку розгляду справи
на адресу суду від нього надійшла
заява, в якій він підтримав позовні
вимоги, просив суд задовольнити їх у
повному обсязі та провести розгляд
справи за його відсутністю. Проти
винесення заочного рішення не
заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, про час, дату та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином, заперечень проти
позову не надав та заяви про розгляд
справи за його відсутністю до суду не
надходило. Таким чином, на підставі ч. 2
ст. 77 ЦПК України, суд вважає, що
відповідач не з'явився до суду без
поважних причин.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд
вважає можливим вирішити справу на
підставі наявних у ній даних та
доказів без участі відповідача ОСОБА_2

Судом ухвалено справу слухати заочно
на підставі ст. 224-226 ЦПК України.

У судовому засіданні було встановлено,
що позивач ОСОБА_1 є власником
транспортного засобу марки «М-21251», 1984
року випуску, д/н НОМЕР_1, відповідно до
фотокопії технічного паспорту на
автомобіль № НОМЕР_2 від 11 січня 1985 року
/а. с. 7 - 8/, яким довірив керувати ОСОБА_2

15 липня 2013 року о 21.00, ОСОБА_2, керуючи
належним ОСОБА_1 автомобілем, в районі
буд. № 89 по вул. А. Ліньова у м.
Луганську, при виникненні перешкоди не
вжив заходів для зупинки автомобіля та
скоїв наїзд на дерево, внаслідок чого
автомобіль марки «М-21251», 1984 року
випуску, д/н НОМЕР_1 зазнав технічних
пошкоджень, відповідно до фотокопії
довідки з ДАІ /а. с. 24/.

Винним у скоєнні вищевказаної ДТП був
визнаний ОСОБА_2 та притягнутий до
адміністративної відповідальності за
ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, згідно з фотокопією
постанови Артемівського районного
суду м. Луганська по справі № 434/6402/13-п
від 21 серпня 2013 року /а. с. 9/.

Згідно висновку експертного авто
товарознавчого дослідження № 10/128 від 18
жовтня 2013 року у результаті
пошкодження автомобіля «М-21251», д/н
НОМЕР_1 його власнику заподіяний
матеріальний збиток в розмірі 4195,20 грн.,
що становить залишкову вартість
автомобіля на час аварійного
пошкодження, з урахуванням, що вартість
відновлювального ремонту автомобіля
становить 8064,00 грн. /а. с. 10 - 17/.

Добровільно відшкодувати завдану
позивачу шкоду ОСОБА_2 відмовляється.

Крім того, ОСОБА_1 поніс витрати
за послуги експерта по оцінці збитків
внаслідок пошкодження автомобіля, які
складаються з: оплати висновку авто
товарознавчого дослідження № 10/128 у
сумі 500,00 грн., відповідно до
розрахункової квитанції від 17 жовтня
2013 року /а. с. 4/ та сплати за транспортні
витрати, виїзд до об'єкту дослідження у
розмірі 50,00 грн., згідно з розрахунковою
квитанцією к висновку № 10/128 від 17
жовтня 2013 року /а. с. 3/, що взагалі
складає суму у розмірі 550,00 грн.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України,
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою; за
наявності вини лише особи, якій завдано
шкоди, вона їй не відшкодовується; за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.
Якщо внаслідок взаємодії джерел
підвищеної небезпеки було завдано
шкоди іншим особам, особи, які спільно
завдали шкоди, зобов'язані її
відшкодувати незалежно від їхньої
вини.

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого
створює підвищену небезпеку.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 про
стягнення з відповідача ОСОБА_2
завданої моральної шкоди суд дійшов
наступного висновку.

Згідно до ст. 1167 ЦК України, моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна
шкода серед іншого може полягати у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї та у зв'язку з
пошкодженням її майна.

Під час судового розгляду справи було
встановлено факт пошкодження
відповідачем майна позивача, що є
підставою для стягнення з нього
моральної шкоди.

Однак разом з вищезазначеним суд
приймає до уваги роз'яснення Пленуму
Верховного Суду України, що викладені в
п. 4 та п. 5 його Постанови від 31.03.1995р. № 4,
а саме про те, що в своєму позові про
стягнення моральної шкоди позивач має
зазначати в чому полягає ця шкода,
якими неправомірними діями чи
бездіяльністю її заподіяно позивачеві,
з яких міркувань він виходив,
визначаючи розмір шкоди, та якими
доказами це підтверджується.
Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

З огляду на вищезазначене один лише
факт порушення майнових прав позивача
та пошкодження його майна не є
безумовною підставою для прийняття
судом рішення про стягнення з
відповідача моральної шкоди в
заявленому позивачем розмірі.

Зважаючи на те, що позивач в своєму
позові обмежився лише твердженням про
завдання йому моральної шкоди, при
цьому не зазначив в чому ця шкода
конкретно полягає та в порушення вимог
ст. 60 ЦПК України не надав суду належних
та допустимих доказів цим обставинам,
не обґрунтував розрахунку заявленої до
стягнення суми відшкодування, суд не
вбачає підстав для стягнення з першого
відповідача заявленої ОСОБА_2 суми
відшкодування моральної шкоди в
розмірі 2000 грн.

Одночасно з вказаним, враховуючи те, що
факт порушення прав позивача та
пошкодження його майна знайшов своє
підтвердження під час судового
розгляду справи, з огляду на
протиправність поведінки відповідача,
тривалість порушення майнових прав
позивача, небажання відповідача
добровільно відшкодувати завдану ним
шкоду, суд визнає встановленим той
факт, що ОСОБА_1 зазнав душевних
страждань та був вимушений вживати
додаткових зусиль для відновлення
своїх порушених прав та виходячи з
міркувань розумності та
справедливості, вважає за необхідне
визначити розмір відшкодування
завданої позивачеві моральної шкоди в
сумі 500,00грн.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України,
судові витрати складаються з судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. До витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи, належать:
витрати на правову допомогу; витрати
сторін та їх представників, що
пов'язані з явкою до суду; витрати,
пов'язані із залученням свідків,
спеціалістів, перекладачів та
проведенням судових експертиз;
витрати, пов'язані з проведенням огляду
доказів за місцем їх знаходження та
вчиненням інших дій, необхідних для
розгляду справи; витрати, пов'язані з
публікацією в пресі оголошення про
виклик відповідача.

Статтею 84 ЦПК України
встановлено, що витрати, пов'язані з
оплатою правової допомоги адвоката або
іншого фахівця у галузі права, несуть
сторони, крім випадків надання
безоплатної правової допомоги.

Граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

Постановою Кабінету Міністрів
України № 590 від 27 квітня 2006 року «Про
граничні розміри компенсації витрат,
пов'язаних з розглядом цивільних та
адміністративних справ, і порядок їх
компенсації за рахунок держави»
затверджено граничні розміри
компенсації витрат пов'язаних з
розглядом справи. Граничний розмір
витрат, пов'язаних з правовою допомогою
стороні, на користь якої укладено
судове рішення в цивільній справі у
випадку, якщо компенсація сплачується
іншою стороною, не повинен
перевищувати суму, що обчислюється
виходячи з того, що зазначеній особі
виплачується 40 % розміру мінімальної
заробітної плати за годину її роботи.

Позивачем був наданий до суду
договір про надання правової допомоги
від 25 жовтня 2013 року /а. с. 28/ тому суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
витрати на правову допомогу у розмірі
300,00 гривень.

Виходячи з викладеного, суд
вважає за необхідне позовні вимоги
позивача задовольнити частково,
стягнути з відповідача ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у
розмірі 4745,20 грн., яка складається з:
суми матеріального збитку у сумі 4195,20
грн. та послуг експерта по оцінці
збитків внаслідок пошкодження
автомобіля у розмірі 550,00 грн., моральну
шкоду у розмірі 500,00 грн. та витрати на
правову допомогу у сумі 300,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України, з відповідача ОСОБА_2 підлягає
стягненню на користь ОСОБА_1 понесені
останнім витрати по сплаті судового
збору в сумі 229,40 грн., відповідно до
квитанції N 7002241 від 30 жовтня 2013 року /а.
с. 1/.

На підставі викладеного та ст.
ст. 16, 1166, 1167, 1187 ЦК України, керуючись ст.
ст. 10, 11, 59, 60, 79, 84, 88, 169, 174, 209, 212 - 215, 224 - 233
ЦПК України, суд, -

В И Р
І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок пошкодження транспортного
засобу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 4745
(чотири тисячі сімсот сорок п'ять)
гривень, 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 500
(п'ятсот) гривень, 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у
сумі 300 (триста) гривень, 00 коп. та
витрати по сплаті судового збору в сумі
229 (двісті двадцять дев'ять) гривень, 40
коп.

В іншій частині позовні вимоги
залишити без задоволення за
необґрунтованістю.

Копію заочного рішення
надіслати відповідачу не пізніше
трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене в загальному порядку,
встановленому ЦПК України. У цьому разі
строк, на апеляційне оскарження
рішення починає відраховуватися з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Заочне рішення набирає
законної сили відповідно до загального
порядку, встановленого ЦПК України.

Повний текст рішення
викладено 19 травня 2014 року

Суддя:
М.В. Зорік