Справа № 521/4277/14-ц
Провадження № 2/521/4191/4
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2014 року Малиновський районний
суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді
Коблової О.Д.

при секретарі -
Москальовій Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання договору купівлі-продажу
дійсним та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та визнання
права власності та просить суд визнати
договір купівлі-продажу від 10 червня 2013
року квартири АДРЕСА_1, укладеного між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - дійсним та визнати за
нею право власності на квартиру
АДРЕСА_1, яка складається з 5 кімнат,
житловою площею 74,9 кв.м., у тому числі 1-а
кімната- 21,7 к.м., 2-а кімната - 24,0 кв.м., 3-я
кімната - 11,3 кв.м., 4-а кімната - 11,3 кв.м.,
5-а кімната - 6,6 кв.м., кухні площею - 2,8
кв.м., вбиральні площею - 3,1, 2,5 кв.м.,
коридору площею - 3,1, 1,8; 8,5 кв.м., загальна
площа квартири - 96,7 кв.м.

Представники позивача у судове
засідання з'явилася. Позовні вимоги
підтримала та просила суд задовольнити
позов в повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання з'явилася. З позовними
вимогами позивача згодна. Проти
задоволення позову не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
позивача, надавши оцінку поданим
доказам, вважає, що позовна заява не
підлягає задоволенню в повному обсязі.

У судовому засіданні встановлено, що 10
червня 2013 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір
купівлі-продажу нерухомого майна,
відповідно до якого ОСОБА_1 купила, а
ОСОБА_2 продала однокімнатну квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 30,00 кв.м.

У подальшому позивачем, з метою
поліпшення житлових умов, за власні
кошти, було реконструйовано дану
квартиру.

Після реконструкції квартира, згідно
до технічного паспорту є двоповерховим
будинком та складається з 5 кімнат,
житловою площею 74,9 кв.м., у тому числі 1-а
кімната - 21,7 к.м., 2-а кімната - 24,0 кв.м., 3-я
кімната - 11,3 кв.м., 4-а кімната - 11,3 кв.м.,
5-а кімната - 6,6 кв.м., кухні площею - 2,8
кв.м., вбиральні площею - 3,1, 2,5 кв.м.,
коридору площею - 3,1, 1,8; 8,5 кв.м., загальна
площа квартири - 96,7 кв.м.

У своїй позовній заяві позивач вказує,
що відповідач ухиляється від
нотаріального посвідчення
вищевказаного договору
купівлі-продажу, чим порушує його
права.

Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору,що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Згідно п. 13 Постанови № 9 ВСУ «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними» від 06 листопада 2009 року -
«Вирішуючи спір про визнання
правочину, який підлягає нотаріальному
посвідченню, дійсним, судам необхідно
враховувати, що норма частини другої
статті 220 ЦК не застосовується щодо
правочинів, які підлягають і
нотаріальному посвідченню, і державній
реєстрації, оскільки момент вчинення
таких правочинів відповідно до статей
210 та 640 ЦК пов'язується з державною
реєстрацією, тому вони не є укладеними
і не створюють прав та обов'язків для
сторін.»

Відповідно до ст. 657 ЦК України, Договір
купівлі-продажу житлового будинку
(квартири) укладається у письмовій
формі і підлягає нотаріальному
посвідченню та державній реєстрації.

Таким чином, норма ч. 2 ст. 220 ЦК України,
на яку посилається позивач у своєму
позові, не може бути застосована в
даному випадку, оскільки договір
купівлі-продажу підлягає як
нотаріальному посвідченню так і
державній реєстрації.

Крім того, п. 13 Постанови № 9 Верховного
Суду України «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» від 06 листопада
2009 року, встановлено, що «При розгляді
таких справ суди повинні з'ясувати,
чому правочин не був нотаріально
посвідчений, чи дійсно сторона
ухилилася від його посвідчення та чи
втрачена така можливість.»

Представник позивача не надала жодних
доказів того, що відповідач дійсно
ухиляється від нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу.
Навпаки, як вбачається з матеріалів
справи, між сторонами відсутній спір,
тому, у відповідності до ст. 220 ЦК
України відсутні правові підстави для
задоволення позову.

За таких обставив є всі підстави
вважати, що насправді відповідач не
ухиляється від нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу,
а сторони по справі просто намагаються
за допомогою судового рішення уникнути
нотаріального посвідчення договору та,
відповідно, сплати податків та
обов'язкових платежів до бюджету.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
договору купівлі-продажу дійсним та
визнання права власності - не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 74, 209, 213-215 ЦПК
України, ст. ст. 209, 210, 220 ч. 2, 640, 657 ЦК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання договору купівлі-продажу
дійсним та визнання права власності -
відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10-денний строк з дня
його проголошення.

Суддя
О.Д. Коблова