Справа № 159/2852/14-ц
Провадження № 2/159/724/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
15 травня 2014 року

Ковельський
міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Луньової Т.М.,

за участі секретаря - Канашкової О.М.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ковелі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Любитівської сільської ради
Ковельського району Волинської
області про визнання права власності
на нерухоме майно в порядку
спадкування,

в с т а
н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом, в якому прохає суд ухвалити
рішення, яким визнати за нею право
власності на нерухоме майно -
домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1,
в порядку спадкування за заповітом
після смерті ОСОБА_2.

Позовні вимоги обґрунтовуються
наступними обставинами: ІНФОРМАЦІЯ_1 в
с. Любитів Ковельського району помер
ОСОБА_3, чоловік рідної сестри позивача,
ОСОБА_2. Унаслідок смерті ОСОБА_3
відкрилась спадщина на майно, що
належало спадкодавцеві на час смерті, у
тому числі на домоволодіння,
розташоване по АДРЕСА_1. За життя ОСОБА_3
не залишив заповітного розпорядження,
а єдиним спадкоємцем за законом після
його смерті залишилась його дружина -
ОСОБА_2, яка прийняла спадщину фактично,
вступивши в управління та володіння
спадковим майном. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла
ОСОБА_2 і спадщину після її смерті
прийняла позивач на підставі
посвідченого за життя спадкодавця
заповітного розпорядження, за яким усе
своє майно, у тому числі домоволодіння,
розташоване в АДРЕСА_1, ОСОБА_2 заповіла
позивачеві. Позивач, у строки
передбачені чинним законодавством,
прийняла спадщину, яка відкрилась
після смерті ОСОБА_2, фактично
вступивши в управління та володіння
спадковим майном. У квітні 2014 року
позивач звернулась до приватного
нотаріуса з заявою про прийняття
спадщини та видачу свідоцтва про право
на спадщину за заповітом після смерті
ОСОБА_2, однак нотаріус відмовила
позивачеві у видачі свідоцтва про
право на спадщину на нерухоме майно з
тих підстав, що спадкодавцем за життя
не було здійснено державної реєстрації
права власності на належне їй нерухоме
майно, у той час як згідно ст. 9 Закону
України « Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, п.4.15,п.4.18 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
видача свідоцтва про право на спадщину
на майно, яке підлягає реєстрації,
провадиться після подання
правовстановлюючих документів про
належність цього майна спадкодавцеві
та перевірки відсутності заборони
арешту цього майна. У зв'язку з
неможливістю надати нотаріусу
правовстановлювальні документи на
нерухоме майно, яке входить до складу
спадкової маси, реалізувати своє
право на спадкове домоволодіння в
позасудовому порядку позивач
позбавлена можливості.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримала з підстав, зазначених
у позовній заяві. Прохає суд ухвалити
рішення, яким визнати за нею право
власності на нерухоме майно -
домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1,
в порядку спадкування за законом
після смерті ОСОБА_2.

Представник відповідача - сільський
голова Любитівської сільської ради,
будучи належним чином повідомленим про
час та місце розгляду справи, в судове
засідання не з'явився, звернувся до
суду з письмовою заявою у якій не
заперечує проти задоволення позову і
прохає розгляд справи проводити у
відсутності представника відповідача.
Враховуючи наведене, неявка
представника відповідача в судове
засідання не перешкоджає розгляду
справи по суті.

Суд, заслухавши пояснення
позивача, дослідивши письмові докази у
справі приходить до висновку, що позов
підставний і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1 від 29 січня 2000 року в с. Любитів
Ковельського району Волинської
області помер ОСОБА_3.

Довідкою Любитівської сільської
ради №550 від 14 березня 2014 року, згідно
якої у погосподарській книзі с.
Любитів, за погосподарським
номером 409, рахується господарство
ОСОБА_3, який з 1977 року був прописаний і
проживав в АДРЕСА_1 до смерті та витягом
з рішення №16/4 від 21.12.1993 року
Любитівської сільської ради
Ковельського району Волинської
області, згідно якого ОСОБА_3 вирішено
було передати у власність земельну
ділянку площею 0,25 га для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1, доводиться та обставина, що
за життя ОСОБА_3 належало
домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1.

Довідкою Любитівської сільської
ради №550 від 14 березня 2014 року
доводиться та обставина, що у житловому
будинку по АДРЕСА_1 постійно проживала
і була зареєстрована дружина ОСОБА_3 -
ОСОБА_2, яка була виписана у зв'язку із
смертю ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до вимог ст. 529 ЦК
України в редакції 1963 року при
спадкоємстві за законом спадкоємцями
першої черги є, в рівних частках,
діти...дружина і батьки померлого.

Відповідно до ст. 548, 549 ЦК України
в редакції 1963 року вважається, що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном чи якщо він
подав державній нотаріальній конторі
за місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини. Прийнята спадщина
визнається належною спадкоємцеві з
моменту відкриття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_2 прийняла
спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3,
фактично вступивши в управління та
володіння спадковим майном.

Свідоцтвом про смерть серії
НОМЕР_2 від 14 серпня 2002 року, копія якого
міститься у матеріалах цивільної
справи, доводиться та обставина, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Любитів Ковельського
району померла ОСОБА_2.

Згідно заповіту, посвідченого
секретарем Любитівської сільської
ради Ковельського району Волинської
області Горніч М.І. 14 лютого 2000 року,
ОСОБА_2 заповіла жилий будинку з
надвірними будівлями в АДРЕСА_1 і все
майно, що буде належним їй на день
смерті, ОСОБА_1.

Факт прийняття позивачем
спадщини після смерті ОСОБА_2
доводиться Довідкою Любитівської
сільської ради №550 від 14 березня 2014
року, згідно якої позивач з дня смерті
ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті
спадкодавця, проводить догляд за
житловим будинком, садить город.

Матеріалами спадкової справи
№28/2014 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_2 та витягу про реєстрацію в
Спадковому реєстрі № 7263456 від 29.04.2014
року, доводиться та обставина, що
позивач прийняла спадщину після смерті
ОСОБА_2, а інших спадкоємців, які б
претендували на спадкове майно, немає.

Крім цього, як матеріалами
спадкової справи №28/2014 до майна
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2, так і
даними інформаційних довідок з Реєстру
права власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна (і.н. 21457530 від 12.05.2014
року), Державного реєстру речових прав
на нерухоме майно, щодо об'єкта
нерухомого майна (і.н. 21458317),
доводиться та обставина, що державна
реєстрація права власності на нерухоме
майно, а саме на домоволодіння,
розташоване по АДРЕСА_1, не
здійснювалась, під обтяженнями вказане
майно не перебуває.

Повідомленням приватного
нотаріуса Ковельського районного
нотаріального округу ОСОБА_5 від 07
травня 2014 року доводиться та обставин,
що позивачеві відмовлено у вчиненні
нотаріально дії, а саме у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на житловий будинок з
надвірними будівлями та спорудами
АДРЕСА_1, з посиланням на ст. 9 Закону
України « Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, п.4.15,п.4.18 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
згідно яких видача свідоцтва про право
на спадщину на майно, яке підлягає
реєстрації, провадиться нотаріусом
після подання правовстановлюючих
документів про належність цього майна
спадкодавцеві та перевірки
відсутності заборони арешту цього
майна

Згідно технічного паспорту на
садибний житловий будинок
(кваліфікаційний сертифікат серії АЕ
№002956 від 08.11.2013 року), спадкове
домоволодіння складається з житлового
будинку 1952 року побудови, тамбура 1952
року побудови, сараю 1952 року побудови,
огорожі 1952 року побудови, хвіртки та
колодязя 1952 року побудови.

Таким чином, в судовому засіданні
здобуто достатньо доказів, які
стверджують право позивача на
зазначене у позовній заяві нерухоме
майно.

На підставі ст. 15,30,62, 85, 212, 213, 215,
130, 173,174 ЦПК України, ст. 328 ЦК України,
ст.ст.529, 548, 549 ЦК України в редакції 1963,
суд -

в и
р і ш и в :

Позов задовольнити
повністю.

Визнати за позивачем ОСОБА_1, в
порядку спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_2, право власності на
нерухоме майно - домоволодіння,
розташоване по АДРЕСА_1, до складу якого
входить: житловий будинок 1952 року
побудови, тамбур 1952 року побудови,
сарай 1952 року побудови, огорожа 1952 року
побудови, хвіртка та колодязь 1952 року
побудови.

Судові витрати залишити за
сторонами.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Волинської області через
Ковельський міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення, а
особами, які не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення рішення - протягом 10-ти
днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча:
Т.М.Луньова