У х в а л а

іменем україни

20 березня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ у
складі:

Гулька Б.І. Луспеника Д.Д.
Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про відшкодування майнової та
моральної шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки; за зустрічним
позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки, за касаційною скаргою
ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення
Корольовського районного суду м.
Житомира від 10 липня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду
Житомирської області від 27
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2010 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із указаним позовом, посилаючись
на те, що 16 липня 2009 року на перехресті
вулиць Східної та Гоголя у м. Житомирі
сталася дорожньо-транспортна пригода
(далі - ДТП) за участю автомобіля Опель
Астра, реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керування ОСОБА_5, власником якого є
ОСОБА_6, та належного їй автомобіля
Мерседес Бенц С 180, реєстраційний номер
НОМЕР_2. Унаслідок вказаної
ДТП належному їй автомобілю були
завдані механічні пошкодження.
Вартість відновлювального ремонту
склала 87 416 грн 23 коп.; крім
цього вона понесла витрати на доставку
автомобіля та перебування його на
штрафному майданчику. Неправомірними
діями відповідача їй також було
завдано моральної шкоди.

У зв'язку з цим позивачка, уточнивши
позовні вимоги, просила суд стягнути з
відповідача на її користь 101 842 грн 21
коп. на відшкодування майнової шкоди, 20
тис. грн на відшкодування моральної
шкоди, а також понесені судові витрати.

У жовтні 2010 року ОСОБА_5, ОСОБА_6
пред'явили зустрічний позов, у якому
просили стягнути з ОСОБА_4 72 167 грн
90 коп. на відшкодування майнової
шкоди, по 30 тис. грн кожному на
відшкодування моральної шкоди, а також
понесені ними судові витрати. Вимоги
обґрунтовували тим, що вказана вище ДТП
сталася з вини ОСОБА_4, оскільки саме на
неї був складений протокол про
вчинення адміністративного
правопорушення.

Рішенням Корольовського районного
суду м. Житомира від 10 липня
2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Житомирської
області від 27 листопада 2013 року, позов
ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 87
416 грн 23 коп. на відшкодування збитків,
454 грн 50 коп. на відшкодування витрат,
пов'язаних зі складанням звіту про
оцінку автомобіля, 500 грн за послуги
евакуатора, 301 грн за перебування
автомобіля на штрафному майданчику, 1 500
грн на відшкодування моральної шкоди.
Вирішено питання розподілу судових
витрат. У задоволенні решти позовних
вимог ОСОБА_4 відмовлено. У задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_5, ОСОБА_6
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, ОСОБА_6,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просять
скасувати вказані судові рішення та
передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Частково задовольняючи позов, суди на
підставі доказів, поданих сторонами, що
належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК
України), дійшли до правильного
висновку про те, що відповідач винний у
завданні позивачці шкоди в результаті
ДТП, розмір шкоди обґрунтований.

Доводи касаційної скарги про
незалучення страховика до
відповідальності не є підставою для
скасування законного і обґрунтованого
рішення суду, оскільки належним чином
та у встановленому порядку ОСОБА_5 не
повідомив страховика про настання ДТП.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що судові рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи касаційної скарги цих
висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись
положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити касаційну скаргу і залишити
судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну ОСОБА_5, ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Корольовського районного суду
м. Житомира від 10 липня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду
Житомирської області від 27 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Б.І. Гулько

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта