справа № 2010/5701/12
провадження 2/619/100/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2014 року
Дергачівський районний суд

Харківської області

в складі: головуючого судді
Якименко Л.О.

при секретарі
Ломановій І.А.

за участю адвокатів
ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Дергачі
цивільну справу за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Дергачівської
міської ради Харківської області,
третя особа: Дергачівська районна
санітарно-епідеміологічна станція про
відновлення межі землекористування та
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою,

за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
третя особа: Дергачівська міська рада
Харківської області про встановлення
меж землекористування присадибної
земельної ділянки.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_4, Дергачівської міської ради
Харківської області, третя особа:
Дергачівська районна
санітарно-епідеміологічна станція про
відновлення межі землекористування та
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою.

В підтвердження своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що їй на
праві особистої власності належить
житловий будинок з надвірними будовами
та земельною ділянкою, що розташований
за адресою: м. Дергачі пров.
Гвардійський № 23 Харківської області.

Підставою виникнення права власності
на зазначений житловий будинок є
договір дарування ОСОБА_5 на ім’я
позивача - ОСОБА_3, засвідчений
Дергачівською державною нотаріальною
конторою від 01.09.1993 року та
зареєстрований за реєстровим № 2-2563.

Відповідно вищевказаного договору за
будинком № 23 закріплено земельну
ділянку розміром 356 кв.м.

До цього будинку належать по надвірним
будівлям: льох літ. «В», огорожа, сарай
літ. «Г», гараж літ. «Д», вбиральня літ.
«Е».

За відповідачем ОСОБА_4 на праві
особистої власності зареєстрований
житловий будинок з надвірними будовами
та земельною ділянкою, що розташований
за адресою: м. Дергачі пров.
Гвардійський № 23-а Харківської
області.

Підставою виникнення права власності
на зазначений житловий будинок є
договір купівлі-продажу зазначеного
будинку, який засвідчений
Дергачівською державною нотаріальною
конторою від 28.05.1980 року та
зареєстрований за реєстровим № 1483.

Відповідно вищевказаного договору за
будинком № 23-а закріплено земельну
ділянку розміром 400 кв.м.

До цього будинку належать по надвірним
будівлям: гараж і огорожа.

На даний час між власниками зазначених
житлових будинків з’явився спір про
межу землекористування.

Відповідач ОСОБА_6 незаконно захопив
частину земельної ділянки в розмірі 0, 70
м. по ширині та на всю довжину межі
землекористування – 13,40 м.

По даному питанню по заяві позивача
неодноразово вирішувала це питання
земельна комісія міської ради, але
вирішити даний спір в позасудовому
порядку не є можливим, що і змусило
позивача звернутися з даним позовом до
суду.

Окрім того, відповідач ОСОБА_6 в
порушення санітарно-технічних норм
викопав вигрібну яму, а саме на спірній
земельній ділянці. Вигрібна яма
готується для зберігання відходів
життєдіяльності (туалет, каналізаційні
стоки, ванна кімната), що добудовані
відповідачем до свого житлового
будинку на сторону, що межує спірній
ділянці сторін.

Згідно ст. 95 Земельного кодексу
України, землекористувачі, якщо інше не
передбачено законом або договором,
мають право: а) самостійно
господарювати на землі; б) власності на
посіви і насадження
сільськогосподарських та інших
культур, на вироблену продукцію; в)
використовувати у встановленому
порядку для власних потреб наявні на
земельній ділянці загальнопоширені
корисні копалини, торф, ліси, водні
об’єкти, а також інші корисні
властивості землі; г) на відшкодування
збитків у випадках, передбачених
законом; г) споруджувати жилі будинки,
виробничі та інші будівлі і споруди.

В обґрунтування своєї зустрічної
позовної заяви ОСОБА_4 посилається на
те, що згідно договору купівлі-продажу
від 28 травня 1980 року, він купив у гр.
ОСОБА_7 жилий будинок з надвірними
будівлями в м. Дергачі пров.
Гвардійський № 23-а на земельній
ділянці площею 400 кв.м., про що свідчить
технічна документація БТІ.

Так згідно викопіровки плана
присадибної ділянки довжина земельної
ділянки має зі сторони огороду
відповідачки ОСОБА_3 - 22 м., а зі сторони
провулка Гвардійського - 23 м. 60 см.,
ширина з обох сторін земельної ділянки
- 17 метрів.

Відповідачка ОСОБА_3 встановила
огорожу, занявши зі сторони свого
городу, вглибилась в його присадибну
ділянку з однієї сторони шириною 3,52 м.,
а з другою сторони на 2,58 м. Таким чином
захватила 9 м.16 см.

ОСОБА_4 неодноразово звертався до
ОСОБА_3 перенести огорожу з його
присадибної ділянки згідно плану
викопіровки БТІ на її, але ОСОБА_3 на це
не погодилася. З заявою про порушення
межі земельної ділянки відповідачкою
ОСОБА_3 він звертався до Дергачівської
міської ради, про що був складений акт
представником міської ради ОСОБА_8 В
акті від 04.05.2010 року було відмічено про
те, що земельні ділянки його і ОСОБА_3 не
відповідають схематичному плану
інвентаризаційної справи № 5277
домоволодінню 23-а.

Згідно ДБН 360-92 п. 3,25 «Для догляду за
будівлями і здійснення їх поточного
ремонту відстань до сусідньої межі
ділянки від найбільш виступаючих
конструкцій стіни слід приймати не
менш 1 м.». Тому всі забудови повинні
розміщуватися на відстані не менш 1
метру від межі.

У зв’язку з недосягненням згоди з
ОСОБА_3 вирішення цього питання по
добросусідськи змусило його
звернутись до суду.

В судовому засіданні позивач за
первісним позовом ОСОБА_3 підтримала
свій позов, зустрічний позов не визнала
і просила відновити порушене право
землекористування та визначити межу
землекористування між сторонами за І
варіантом судової земельно-технічної
експертизи. Стосовно демонтажу зливної
ями, то повідомила, що вказану яму
відповідач демонтував у добровільному
порядку сам.

Представник позивача за первісним
позовом ОСОБА_3 – адвокат ОСОБА_1
підтримав позов ОСОБА_3, зустрічний
позов не визнав і просив відновити
порушене право землекористування та
визначити межу землекористування між
сторонами за І варіантом судової
земельно-технічної експертизи, яка є
найбільш прийнятною для сторін і не має
сервітуту, як передбачено 11 варіантом.

Відповідач за первісним позовом він же
позивач ОСОБА_4 проти первісного позову
ОСОБА_3 заперечував, свій позов
підтримав і просив відновити порушене
право землекористування та визначити
межу землекористування між сторонами
за ІІ варіантом судової
земельно-технічної експертизи.

Представник відповідача за первісним
позовом ОСОБА_4 – адвокат ОСОБА_2
підтримав позов ОСОБА_4, позов ОСОБА_3 не
визнав і просив відновити порушене
право землекористування та визначити
межу землекористування між сторонами
за ІІ варіантом судової
земельно-технічної експертизи.

Представник відповідача він же третя
особа за зустрічним позовом -
Дергачівська міська ради Харківської
області в судове засідання не
з’явився, просить розглядати справу за
відсутністю представника,
покладається на розсуд суду при
ухваленні рішення по даній справі.

Представник третьої особи
Дергачівської районної
санітарно-епідеміологічної станції в
судове засідання не з’явився, просить
справу розглядати на розсуд суду і за
відсутністю представника.

Суд, вислухавши сторони, їх
представників, дослідивши матеріали
справи, як докази в справі, вважає
позовні вимоги ОСОБА_3 такими, що
підлягають частковому задоволенню, а
позовні вимоги ОСОБА_4 такими, що не
підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 15 ЦК
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту прав та
інтересів передбачені ст. 16 ЦК України,
а саме визнання права; визнання
правочину недійсним; припинення дії,
яка порушує право; відновлення
становища, яке існувало до порушення;
відшкодування збитків та інше.

Судом було встановлено, що ОСОБА_3 на
праві особистої власності належить
житловий будинок з надвірними будовами
та земельною ділянкою, що розташований
за адресою: м. Дергачі пров.
Гвардійський № 23, Харківської області.
Підставою виникнення права власності
на зазначений житловий будинок є
договір дарування ОСОБА_5 на ім’я
ОСОБА_3, засвідчений Дергачівською
державною нотаріальною конторою від
01.09.1993 року та зареєстрований за
реєстровим № 2-2563. Відповідно
вищевказаного договору за будинком №23
закріплено земельну ділянку розміром
356 кв.м.

Згідно договору купівлі-продажу від 28
травня 1980 року ОСОБА_4 на праві
особистої власності належить житловий
будинок з надвірними будовами та
земельною ділянкою, що розташований за
адресою: м. Дергачі пров. Гвардійський
№ 23-а Харківської області. Підставою
виникнення права власності на
зазначений житловий будинок є договір
купівлі-продажу зазначеного будинку,
який засвідчений Дергачівською
державною нотаріальною конторою від
28.05.1980 року та зареєстрований за
реєстровим № 1483. Відповідно
вищевказаного договору за будинком №
23-а закріплено земельну ділянку
розміром 400 кв.м.

Згідно ст. 95 Земельного кодексу
України, землекористувачі, якщо інше не
передбачено законом або договором,
мають право: а) самостійно
господарювати на землі; б) власності на
посіви і насадження
сільськогосподарських та інших
культур, на вироблену продукцію; в)
використовувати у встановленому
порядку для власних потреб наявні на
земельній ділянці загальнопоширені
корисні копалини, торф, ліси, водні
об’єкти, а також інші корисні
властивості землі; г) на відшкодування
збитків у випадках, передбачених
законом; г) споруджувати жилі будинки,
виробничі та інші будівлі і споруди.

Згідно ДБН 360-92 п. 3,25 «Для догляду за
будівлями і здійснення їх поточного
ремонту відстань до сусідньої межі
ділянки від найбільш виступаючих
конструкцій стіни слід приймати не
менш 1 м.» Тому всі забудови повинні
розміщатись на відстані не менш 1 метру
від межі.

Згідно висновку судової
земельно-технічної експертизи № 10207
від 17 лютого 2014 року запропоновано три
варіанти визначення межі
землекористування між власниками
будинків.

За І варіантом визначення меж
користування земельними ділянками:

Пропонується визначити межу
землекористування між власниками
будинків № 23 та № 23-а по пров.
Гвардійському в м. Дергачі за фактичним
розташуванням огорожі з незначним
скороченням довжини дротяної огорожі.
При цьому площа земельної ділянки
ОСОБА_3 складає 393 кв.м., площа земельної
ділянки ОСОБА_4 складає 387 кв.м.
Встановлена межа між домоволодіннями
поділяє земельні ділянки так: від
червоної лінії по пров. Гвардійському,
розділивши огорожі на відрізки з
загальними розмірами 12,22 м. (по прямій)
та 24,38 м. Далі по прямій лінії довжиною
13,55 м. на відстані від стіни будинку №
23-а 1,26 м., праворуч на 4,53 м., ліворуч 3,05 м.,
далі праворуч 18,86 м. до дротяного
паркану домоволодіння № 25 розділивши
його на відрізки 17,06 м. та 6,42 м.

За ІІ варіантом визначення меж
користування земельними ділянками:

Пропонується визначити межу
землекористування між власниками
будинків № 23 та № 23-а по пров.
Гвардійському в м. Дергачі за схемою
згідно викопіювання із будівельного
кварталу № 13. При такому варіанті
визначення меж площа земельної ділянки
ОСОБА_3 складає 393 кв.м., площа земельної
ділянки ОСОБА_4 складає 387 кв.м.
Встановлена межа між домоволодіннями
поділяє земельні ділянки так: від
червоної лінії по пров. Гвардійському,
розділивши огорожі на відрізки з
загальними розмірами 13,00 м. (по прямій)
та 23,60 м. Далі по прямій лінії довжиною
17,00 м. на відстані від дальнього кута
прибудови до будинку № 23-а 0,1 м.,
праворуч на 22,00 м., до дротяного паркану
домоволодіння № 25 розділивши його на
відрізки 17,00 м. та 6,48 м. При цьому
виникає право встановлення земельного
сервітуту площею 8 кв. м. для можливості
ремонту та обслуговування будинку №
23-а по пров. Гвардійському. Також слід
зазначити, що при такому варіанті
визначення меж землекористування
виникає необхідність переносу та
облаштування воріт для входу на
земельну ділянку.

За ІІІ варіантом визначення меж
користування земельними ділянками:

Пропонується визначити межу
землекористування між власниками
будинків № 23 та № 23-а по пров.
Гвардійському в м. Дергачі. При цьому
площа земельної ділянки ОСОБА_3 складає
393 кв.м., площа земельної ділянки ОСОБА_4
складає 387 кв.м. Встановлена межа між
домоволодіннями поділяє земельні
ділянки так: від червоної лінії по пров.
Гвардійському, розділивши огорожі на
відрізки з загальними розмірами 12,42 м
(по прямій) та 24,18 м. Далі по прямій лінії
довжиною 13,55 м. на відстані від стіни
будинку № 23-а 1,00 м., праворуч на 3,23 м.,
ліворуч 3,06 м., далі праворуч 19,85 м. до
дротяного паркану домоволодіння № 25
розділивши його на відрізки 17,06 м. та 6,42
м.

Суд вважає за можливе визначити
порядок користування по першому
варіанту, що не суперечить закону, так
як при ІІ варіанті виникає право
встановлення земельного сервітуту,
проти якого категорично заперечувала
ОСОБА_3

Згідно ч. 1 ст. 98 ЗК України право
земельного сервітуту – це право
власника або землекористувача
земельної ділянки на обмежене платне
або безплатне користування чужою
земельною ділянкою.

Ч. 3 встановлення земельного
сервітуту не веде до позбавлення
власника земельної ділянки, що до якої
встановлений земельний сервітут, прав
володіння, користування та
розпорядження нею.

Ч. 4 земельний сервітут
здійснюється способом, найменш
обтяжливим для власника земельної
ділянки, що до якої він встановлений.

Згідно ч. 1 ст. 100 ЗК України
власник або землекористувач земельної
ділянки має право вимагати
встановлення земельного сервітуту для
обслуговування своєї земельної
ділянки.

Ч. 2 земельний сервітут
встановлюється за домовленістю між
власниками сусідніх земельних ділянок
на підставі договору або за рішенням
суду.

Варіант 111 вищевказаної
експертизи судом не приймається, так як
сторони заявили, що цей варіант їх не
влаштовує взагалі.

Відповідно до ст. 103 ЗК України власники
та землекористувачі земельних ділянок
повинні обирати такі способи
використання земельних ділянок
відповідно до їх цільового
призначення, при яких власникам,
землекористувачам сусідніх земельних
ділянок завдається найменше
незручностей.

Згідно ст. 107 ЗК України основою
для відновлення меж є дані земельно –
кадастрової документації. У разі
неможливості виявлення дійсних меж їх
встановлення здійснюється за
фактичним використанням земельної
ділянки.

Згідно ст. 158 ч. 1 ЗК
України, земельні спори вирішуються
судами, органами місцевого
самоврядування та органами виконавчої
влади з питань земельних ресурсів.

Згідно ст. 158 ч. 2 ЗК
України, виключно судом вирішуються
земельні спори з приводу володіння,
користування і розпорядження
земельними ділянками, що перебувають у
власності громадян і юридичних осіб, а
також спори щодо розмежування
територій сіл, селищ, міст, районів та
областей.

ОСОБА_3 просила суд зобов’язати
ОСОБА_4 демонтувати зливну яму на межі
земельних ділянок, але в судовому
засіданні позивачка пояснила, що
відповідач добровільно демонтував
зливну яму. Суд вважає, що в цій частині
у задоволенні позову необхідно
відмовити, так як позивачка не
відмовилася від позову в цій частині і
не просила закрити провадження або
залишити без розгляду цю частину
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України,
ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 95, 96, 100, 103,
107, 158 ЗК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити
частково.

Відновити порушене право
землекористування ОСОБА_3 та визначити
межу землекористування між власниками
будинків № 23 ОСОБА_3 та № 23-а ОСОБА_4 по
пров. Гвардійському в м. Дергачі
Харківської області, встановивши межу
між домоволодіннями від червоної лінії
по пров. Гвардійському, розділивши
огорожі на відрізки розмірами 12,22 м (по
прямій) та 24,38 м, далі по прямій лінії
довжиною 13,55 м на відстані від стіни
будинку № 23-а - 1,26 м, праворуч на 4,53 м,
ліворуч 3,05 м, далі праворуч 18,86 м до
дротяного паркану домоволодіння № 25,
розділивши його на відрізки 17,06 м та 6,42
м.

В іншій частині в задоволенні позову
ОСОБА_3 - відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_4 -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення вступної і резолютивної
частини рішення апеляційної скарги, а
особами які були залучені до участі у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення рішення
у той же строк з моменту отримання
копії рішення, через Дергачівський
районний суд. Мотивувальна частина
рішення буде виготовлена 28 травня 2014
року.

Суддя:
Якименко
Л.О.