РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2014 року Автозаводський районний
суд м. Кременчука Полтавської області в
складі:

головуючого судді - Зємцова В.В.,

при секретарі - Бойко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кременчуці
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про виселення із житлового
будинку,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_1 з вказаним
позовом, в якому зазначав, що йому на
праві приватної власності, що виникло
на підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 27 листопада
2013 р. виданого п/н Кременчуцького
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
належить 1/2 частина житлового будинку
АДРЕСА_1, де наразі і проживає. Інша
частина будинку повністю відділена від
його частини будинку та належить іншим
особам.

Разом з ним за вказаною адресою
проживають колишня дружина ОСОБА_2,
шлюб з якою розірвано набулим чинності
рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука, Полтавської області
від 22 липня 2010 р. по справі № 2/4289/2010, та
донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
утримання якої ОСОБА_2 згідно рішення
Автозаводського районного суду м.
Кременчука від 17 жовтня 2013 р. по справі
№ 524/6921/13-ц повинна сплачувати аліменти.

Донька перебуває на повному його
утриманні, в той час як колишня дружина
ні її вихованням ні її утриманням не
займається.

Ніяких особистих чи родинних стосунків
з колишньою дружиною ні він, ні донька
не підтримують, має намір створити нову
сім'ю, у той час, як проживання у його
будинку сторонньої особи створює для
цього цілком зрозумілі перешкоди,
окрім того, його права як власника 1/2
частини цього будинку порушуються
неможливістю належним чином і у повній
мірі володіти, розпоряджатися та
користуватися своїм майном, обмежує
житлову площу.

Просив виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 з
1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1,
яка належить ОСОБА_1.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача проти
задоволенні позову заперечував.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явилася. Справу просила розглянути
без її участі.

Суд, вислухавши пояснення учасників
судового розгляду, вивчивши матеріали
справи, встановив наступне.

Позивачу на праві приватної власності,
що виникло на підставі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від 27
листопада 2013 р. виданого п/н
Кременчуцького міського нотаріального
округу ОСОБА_3, належить 1/2 частина
житлового будинку АДРЕСА_1

Також в даному будинку проживає та
зареєстрована ОСОБА_2, яка з 2004 по 2010
роки перебувала в шлюбі з позивачем.

Будинок належав ОСОБА_5, бабусі та
опікуну ОСОБА_2

ОСОБА_2 набула права користування
житловим приміщенням, що належало
ОСОБА_5

Згідно ст.. 406 ЦК України сервітут
припиняється у разі: 1) поєднання в
одній особі особи, в інтересах якої
встановлений сервітут, і власника
майна, обтяженого сервітутом; 2) відмови
від нього особи, в інтересах якої
встановлений сервітут; 3) спливу строку,
на який було встановлено сервітут; 4)
припинення обставини, яка була
підставою для встановлення сервітуту;
5) невикористання сервітуту протягом
трьох років підряд; 6) смерті особи, на
користь якої було встановлено
особистий сервітут.

Сервітут може бути припинений за
рішенням суду на вимогу власника майна
за наявності обставин, які мають
істотне значення.

Власник земельної ділянки має право
вимагати припинення сервітуту, якщо
він перешкоджає використанню цієї
земельної ділянки за її цільовим
призначенням.

Сервітут може бути припинений в інших
випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 403 ЦК України
сервітут зберігає чинність у разі
переходу до інших осіб права власності
на майно, щодо якого він встановлений.

Згідно ст. 356 ЦК України власність двох
чи більше осіб із визначенням часток
кожного з них у праві власності є
спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 116 ЖК України якщо
наймач, члени його сім'ї або інші особи,
які проживають разом з ним,
систематично руйнують чи псують жиле
приміщення, або використовують його не
за призначенням, або систематичним
порушенням правил соціалістичного
співжиття роблять неможливим для інших
проживання із ними в одній квартирі чи
в одному будинку, а заходи запобігання
і громадського впливу виявились
безрезультатними, виселення винних на
вимогу наймодавця або інших
заінтересованих осіб провадиться без
надання іншого жилого приміщення.

Осіб, які підлягають виселенню без
надання іншого жилого приміщення за
неможливістю спільного проживання,
може бути зобов'язано судом замість
виселення провести обмін займаного
приміщення на інше жиле приміщення,
вказане заінтересованою в обміні
стороною.

Осіб, які самоправно зайняли жиле
приміщення, виселяють без надання їм
іншого жилого приміщення.

Позивачем не ставиться вимога про
припинення права користування
відповідачем спірним приміщенням, а
тому вимога про виселення відповідача
є передчасною та задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст. ст. 391, 403, 405, 406 ЦК України,
ст.116 ЖК України, ст. ст. 14, 57-59, ч. 4 ст. 130,
174, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И
Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Полтавської області
через Автозаводський районний суд м.
Кременчука шляхом подання апеляційної
скарги на рішення суду протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги або розгляду
Апеляційним судом, якщо рішення не
скасовано.

Суддя: