У Х В А Л А

28 березня 2014 року суддя
Ленінського районного суду м.
Луганська Антоненко М.В. розглянувши
клопотання Комітету Івановської
області ЗАЦС (Комітет ЗАЦС), РФ про
виконання на території України рішення
Советського районного суду м. Іваново,
РФ, від 25.09.2013 р. по цивільній справі за
заявою ОСОБА_1 про внесення виправлень
в запис акту цивільного стану відносно
ОСОБА_2.

В С Т А Н О В И В:

Комітет Івановської області
ЗАЦС (Комітет ЗАЦС) звернувся до суду з
клопотанням про надання дозволу на
визнання та виконання на території
України рішення Советського районного
суду м. Іваново, РФ, від 25 вересня 2013 р.
про внесення виправлень в запис акту
цивільного стану відносно ОСОБА_2.

Зацікавлена особа - Ленінський відділ
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Луганського міського управління
юстиції надав письмовий відзив на
заяву, в якому не заперечував проти
задоволення заяви та просив справу
розглядати у відсутність представника.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 401 ЦПК
України неявка без поважних причин у
судове засідання заінтересованих осіб
або їх представників, стосовно яких
суду відомо про своєчасне вручення їм
повістки про виклик до суду, не є
перешкодою для розгляду клопотання,
якщо будь-якою із заінтересованих осіб
не було порушено питання про
перенесення його розгляду.

У відповідності до вимог ст. 401 ЦПК
України розгляд клопотання про
визнання рішення іноземного суду, що не
підлягає примусовому виконанню,
проводиться суддею одноособово у
відкритому судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи та доводи
заяви, суд прийшов до наступного.

Згідно положень ст. 399 ЦПК України
рішення іноземного суду, що не підлягає
примусовому виконанню, визнається в
Україні, якщо його визнання
передбачено міжнародними договорами,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України, або за
принципом взаємності.

У відповідності до вимог ч.ч. 6, 7 ст. 401
ЦПК України за наслідками розгляду
клопотання, а також заперечення у разі
його надходження суд постановляє
ухвалу про визнання в Україні рішення
іноземного суду та залишення
заперечення без задоволення або про
відмову у задоволенні клопотання про
визнання рішення іноземного суду, що не
підлягає примусовому виконанню. У
визнанні в Україні рішення іноземного
суду, що не підлягає примусовому
виконанню, може бути відмовлено з
підстав, встановлених ст. 396 цього
Кодексу.

Відповідно до положень ст. 51 Конвенції
про правову допомогу і правові
відносини у цивільних, сімейних і
кримінальних справах від 22 січня 1993
року кожна з Договірних Сторін на
умовах, передбачених цією Конвенцією,
визнає і виконує наступні рішення,
винесені на території інших Договірних
Сторін: рішення установ юстиції по
цивільних і сімейних справах,
включаючи затверджені судом мирові
угоди по таких справах і нотаріальні
акти у відношенні грошових зобов'язань;
рішення судів по кримінальних справах
про відшкодування збитку.

При цьому, у відповідності до вимог ст.
396 ЦПК України клопотання про надання
дозволу на примусове виконання рішення
іноземного суду не задовольняється у
випадках, передбачених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України.
Якщо міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, такі випадки не
передбачено, у задоволенні клопотання
може бути відмовлено: якщо рішення
іноземного суду за законодавством
держави, на території якої воно
постановлено, не набрало законної сили;
якщо сторона, стосовно якої
постановлено рішення іноземного суду,
була позбавлена можливості взяти
участь у судовому процесі через те, що
їй не було належним чином повідомлено
про розгляд справи; якщо рішення
ухвалене у справі, розгляд якої
належить виключно до компетенції суду
або іншого уповноваженого відповідно
до закону органу України; якщо ухвалене
рішення суду України у спорі між тими
самими сторонами, з того ж предмета і на
тих же підставах, що набрало законної
сили, або якщо у провадженні суду
України є справа у спорі між тими
самими сторонами, з того ж предмета і на
тих же підставах до часу відкриття
провадження у справі в іноземному суді;
якщо пропущено встановлений
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, та цим Законом строк
пред'явлення рішення іноземного суду
до примусового виконання в Україні;
якщо предмет спору за законами України
не підлягає судовому розгляду; якщо
виконання рішення загрожувало б
інтересам України; в інших випадках,
встановлених законами України.

З огляду на вказані положення закону та
те, що строк заявником пропущено з
поважних причин, які відбулися не з
вини заявника, а відмова саме з цієї
підстави є правом а не обов'язком суду,
суд вважає, що підстав для відмови в
задоволенні клопотання, передбачених
ст. 396 ЦПК України, не встановлено, а
тому суд прийшов до висновку, що
клопотання Комітету Івановської
області ЗАЦС (Комітет ЗАЦС), про
визнання рішення іноземного суду, що не
підлягає примусовому виконанню
підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 51
Конвенції про правову допомогу і
правові відносини у цивільних,
сімейних і кримінальних справах від 22
січня 1993 року, ст.ст. 209, 210, 396, 399-401 ЦПК
України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання Комітету Івановської
області ЗАЦС (Комітет ЗАЦС), РФ про
виконання на території України рішення
Советського районного суду м. Іваново,
РФ, від 25.09.2013 р. по цивільній справі за
заявою ОСОБА_1 про внесення виправлень
в запис акту цивільного стану відносно
ОСОБА_2 про визнання рішення іноземного
суду, що не підлягає примусовому
виконанню - задовольнити.

Визнати в Україні рішення іноземного
суду, а саме рішення Советського
районного суду м. Іваново, РФ, від 25.09.2013
р. по цивільній справі за заявою ОСОБА_1
про внесення виправлень в запис акту
цивільного стану, яким зобов'язано
Ленінський відділ РАЦС Луганського
управління юстиції внести в запис акту
цивільного стану №579 від 28.09.2013 року,
здійснений Луганським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Луганського міського управління
юстиції в Луганській області держави
Україна про смерть ОСОБА_2 виправлення
им'я «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2»

Ухвала може бути оскаржена до
Луганського апеляційного суду шляхом
подання до Ленінського районного суду
м. Луганська апеляційної скарги на
ухвалу суду протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя:
М.В.Антоненко