Справа № 500/1933/14-ц
Провадження № 2/500/1452/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Бурнусуса
О.О.,

при секретарі - Ботнар А.О.,

за участю сторін: представника
позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача -
Прибиткової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Ізмаїльської міської ради Одеської
області про визнання права власності
на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом, яким просив визнати за ним, як
спадкоємцем за законом право власності
на квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею
0,0629 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2,
передану для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель, що належали
померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, мотивуючи
тим, що приватним нотаріусом
Ізмаїльського міського нотаріального
округу позивачу було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом у зв'язку із тим, що
правовстановлюючий документ на
спадкову квартиру не відповідає
вимогам посвідчення договорів, а саме
не був посвідчений нотаріально, а
зареєстрований біржею, а також
відсутній правовстановлюючий документ
на спадкову земельну ділянку та
відсутні будь - які документи, які
підтверджують право спадкодавиці на
зазначену земельну ділянку.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 позовні вимоги
підтримала в повному обсязі та просила
позов задовольнити.

В судовому засіданні представник
відповідача Ізмаїльської міської ради
Одеської області позовні вимоги
визнала в повному обсязі та не
заперечувала проти задоволення позову.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності до того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Судом встановлено, що 03.02.1995 року між
ОСОБА_6 та ОСОБА_5 укладено договір
купівлі продажу нерухомого майна за №
454, згідно якого, ОСОБА_6 продала, а
ОСОБА_5 купила квартиру, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1.

Укладений між сторонами договір
зареєстровано представництвом
Одеської товарної біржі в м. Ізмаїлі
від 03.02.1995 року за № 454. Всі істотні
умови договору до його реєстрації на
товарній біржі сторонами виконані,
грошовий розрахунок по даному договору
здійснений позивачем, про що свідчить
п. 5 договору, в виконання умов
укладеного договору ОСОБА_5 проведено
реєстрацію договору в КП «Ізмаїльське
МБТІ» та переоформлено
техдокументацію на зазначену квартиру,
про що свідчить технічний паспорт на
квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1.

Згідно до вимог статті 47 ЦК УРСР (1963
року), якщо одна з сторін повністю або
частково виконала угоду, що потребує
нотаріального посвідчення, а друга
сторона ухиляється від

нотаріального оформлення угоди,
суд вправі за вимогою сторони, яка
виконала угоду, визнати угоду дійсною.
В цьому разі наступне нотаріальне
оформлення угоди не вимагається.

З оглядом на вищевказане, враховуючи,
що сторони домовились щодо усіх
істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне виконання договору та
крім цього, враховуючи, що при
укладенні договору всі вимоги
передбачені ст. 15 ЗУ «Про товарні
біржі» між сторонами виконано належним
чином, про що свідчить сам договір,
однак договір не відповідає вимогам ст.
657 ЦК України чинного законодавства, що
позбавляє можливості проводити його
відчуження, а тому, суд вважає за
необхідне вважати укладений між
сторонами договір купівлі - продажу
дійсним.

Також, як було встановлено в судовому
засіданні, ОСОБА_5 належала земельна
ділянка площею 0,0629 га розташована за
адресою: АДРЕСА_2, передана для
будівництва та обслуговування жилого
будинку і господарських будівель, на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом, посвідченого
державним нотаріусом Ізмаїльської
державної нотаріальної контори від
05.03.2009 року за № 2-994.

Відповідно до свідоцтва про смерть,
виданого відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції Одеської області
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. ст. 1216,1218 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК
України відкрилася спадщина на
спадкове майно, до якої входить
квартира розташована за адресою:
АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,0629
га розташована за адресою: АДРЕСА_2,
передана для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель.

Відповідно до заповіту, посвідченого
приватним нотаріусом Ізмаїльського
міського нотаріального округу від
05.08.2003 року за № 3938, ОСОБА_5 на випадок
своєї смерті усе своє майно, де б воно
не було та з чого б воно не складалося і
взагалі все те, що на день смерті буде
їй належати і на що вона за законом
матиме право заповіла ОСОБА_7.

Згідно з вимогами ст. 1223 ЦК України, у
разі відсутності заповіту, визнання
його недійсним, неприйняття спадщини
або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України,
спадкоємець за заповітом або за
законом може відмовитися від прийняття
спадщини протягом строку,
встановленого ст. 1273 ЦК України цього
кодексу. Заява про відмову від
прийняття спадщини подається
нотаріусу за місцем відкриття
спадщини.

28.09.2012 року ОСОБА_7, як спадкоємиць за
заповітом, звернувся до приватного
нотаріуса Ізмаїльського міського
нотаріального округу ОСОБА_8 із заявою
про відмову від прийняття спадщини за
заповітом після смерті ОСОБА_5, що
підтверджено нотаріально посвідченою
заявою від 28.09.2012 року за № 53457688.

Спадкоємцем за законом першої черги
відповідно до ст. 1261 ЦК України після
смерті ОСОБА_5 є її син ОСОБА_3.

Інших спадкоємців, які заявили свої
права на спадкове майно, немає.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України -
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що 28.09.2012 року ОСОБА_3
звернувся до приватного нотаріуса
Ізмаїльського міського нотаріального
округу із заявою про прийняття
спадщини, що залишилась після смерті
ОСОБА_5, тобто вважається таким, що
прийняв спадщину відповідно до ст. 1269
ЦК України.

21.03.2014 року за № 769, приватним
нотаріусом Ізмаїльського міського
нотаріального округу ОСОБА_8 було
видано свідоцтво про право на спадщину
за законом після смерті ОСОБА_5 на ім'я
її сина ОСОБА_3, спадщина на яку видане
зазначене свідоцтво складається з
житлового будинку з надвірними
спорудами, розташований за адресою:
АДРЕСА_2

21.03.2014 року за № 770 приватним нотаріусом
Ізмаїльського міського нотаріального
округу ОСОБА_8 було видано свідоцтво
про право на спадщину за законом після
смерті ОСОБА_5 на ім'я її сина ОСОБА_3,
спадщина на яку видане зазначене
свідоцтво складається з грошових
вкладів з відповідними відсотками, що
знаходяться в територіально -
відокремленому безбалансовому
відділенні № 10015/0456 філії Одеського
обласного управління Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України».

Письмовою відповіддю наданою
приватним нотаріусом Ізмаїльського
міського нотаріального округу ОСОБА_8
від 21.03.2014 року за № 02-14/179 позивачу було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом у зв'язку
із тим, що правовстановлюючий документ
на спадкову квартиру не відповідає
вимогам посвідчення договорів, а саме
не був посвідчений нотаріально, а
зареєстрований біржею, а також
відсутній правовстановлюючий документ
на спадкову земельну ділянку та
відсутні будь - які документи, які
підтверджують право спадкодавиці на
зазначену земельну ділянку.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, оскільки
відповідач визнав позов і обставини
визнані сторонами не підлягають
доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1
ЦПК України. Судом не виявлено
обставин, що суперечать закону або
порушують права, свободи чи інтереси
інших осіб.

На підставі вищевказаного, керуючись
ст. ст. 10, 60, 61, 174, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до Ізмаїльської міської
ради Одеської області про визнання
права власності на спадкове майно -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_5 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право
власності на квартиру, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_5 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право
власності на земельну ділянку площею
0,0629 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2,
передану для будівництва та
обслуговування жилого будинку і
господарських будівель (кадастровий
номер - :01:028:0059).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя О. О. Бурнусус