Справа № 427/2346/14-ц
Провадження № 2/427/1236/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2014 року

Свердловській міський суд Луганської
області у складі:

головуючого судді Шевцова О.А.,

при секретарі с/з Арнаутовій М.О.,

розглянувши у судовому засіданні в
залі Свердловського міського суду
Луганської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
права власності,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовною заявою, в обґрунтування якої
зазначив, що відповідно свідоцтва про
право на спадщину за законом від 01.09. 1994
року 12 частина житлового будинку, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
належить на праві особистої власності
- ОСОБА_4, яка є його матір'ю.

У січні 2000 року ОСОБА_4, яка мешкала у
вказаному будинку з 1994 року, переїхала
мешкати до доньки - ОСОБА_3 у місто
Луганськ, бо за віком вона потребувала
догляду, часто хворіла. З того часу у
будинку ніхто не проживав, у звязку з
чим, він став руйнуватися.

Оскільки у позивача була потреба у
житлі, весною 2001 року він зробив у
будинку ремонт і оселився у ньому, та з
того часу проживав у будинку,
користувався господарчими будівлями,
що йому належали, проводив поточний
ремонт, сплачував за комунальні
послуги, користувався городом. Кошти,
які використовує позивач для ремонту,
підтримання охайного стану, чистоти та
догляду за будівлями є його особистими,
тому я вважаю себе власником 1/2 частини
вищевказаного житлового будинку. Увесь
цей час відповідачка не заперечувала
проти його користування майном.

Згідно законодавства, спадкоємцями
майна ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2
р. є відповідач та позивач ОСОБА_2. Після
смерті матері спадщину на вказане
майно сторони у справі не оформлювали,
свідоцтва про право на спадщину за
законом не отримували.

У зв'язку з тим, що позивачу необхідно
виписувати вугілля, на теперішній час у
позивача виникла потреба оформити своє
право власності на 1/2 частку житлового
будинку по АДРЕСА_1. З цього питання
ОСОБА_2 неодноразово звертався до
відповідачки, проте вона не хоче
витрачати час та кошти на
переоформлення документів, крім того
вона вважає, що позивач їй повинен
сплатити грошові кошти у розмірі 23 000
грн. за належну частку спадщини. З
цього приводу стосунки сторін стали
погіршуватися, почали виникати сварки.

На звернення до нотаріуса для
оформлення свого права власності
позивачу було рекомендовано вирішити
питання у суді.

Увесь цей час ані власниця майна, нині
померла, ані відповідачка, не
користувалися будинком та належними їм
спорудами, не турбувалися про його стан
та збереження від руйнації.

Позивач вважає, що добросовісно
заволодів будинком і продовжує
відкрито, безперервно володіти ним
більше ніж 13 років, у звязку з чим,
просить суд визнати за ним на
вищевказане нерухоме майно в порядку
набувальної давності.

У судове засідання позивач не з'явився,
надав заяву про розгляд справи за його
відсутністю, в якій наполягав на
задоволенні заявлених вимог.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явилась, надала суду заяву, в якій
просить розглянути справу за її
відсутності, проти задоволення
заявлених вимог не заперечує.

Згідно зі ст.174 ч. 4 ЦПК України, у разі
визнання відповідачем позову, суд, за
наявності для того законних підстав,
ухвалює рішення про задоволення
позову. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов таким, що підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 41 Конституції України,
право приватної власності набувається
у порядку, визначеному законом.

Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка
добросовісно заволоділа чужим майном і
продовжує відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном протягом
десяти років або рухомим майном -
протягом п'яти років, набуває право
власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Відповідно ч. 4 ст. 344 ЦК України, право
власності за набувальною давністю на
нерухоме майно, транспортні засоби,
цінні папери набувається за рішенням
суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є сином, та
ОСОБА_3 - донькою ОСОБА_4, що
підтверджується копіями свідоцтв про
народження, серія НОМЕР_1 (а.с. 12), серія
НОМЕР_2 (а.с. 13).

Згідно копії свідоцтва про право на
спадщину за законом від 21.09.1994 р. (а.с. 10),
ОСОБА_4 в порядку спадкування набула
права власності на 1/2 частину будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, з
господарськими та побутовими
будівлями та спорудами.

Відповідно копії витягу з Державного
реєстру актів цивільного стану від
20.05.2011 р. (а.с. 16), внаслідок укладання
шлюбу 11.06.1979 р. ОСОБА_3 змінила прізвище
на «ОСОБА_3».

Внаслідок укладення шлюбу 23.08.1984 р.
ОСОБА_3 змінила прізвище на «ОСОБА_3», що
підтверджується копією витягу з
Державного реєстру актів цивільного
стану від 02.11.2010 р. (а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_2 р. померла ОСОБА_4, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть, що підтверджується копією
свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_3 (а.с.
11).

Згідно копії свідоцтва про шлюб, серія
НОМЕР_4 (а.с. 18), після реєстрації шлюбу
18.07.2006 р. ОСОБА_3 змінила прізвище на
«ОСОБА_3».

З витягу з Державного реєстру від 14.04.2014
р. за № 20432267, виданого Реєстраційною
службою Свердловського міського
управління юстиції Луганської області,
вбачається, що відомості в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно,
в реєстрі прав власності на нерухоме
майно, в Державному реєстрі іпотек та у
Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна стосовно
квартири, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1, відсутні.

Згідно відповіді Першої Свердловської
державної нотаріальної контори від
14.04.2014 р. та інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру № 37151626, до майна
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_4
спадкова справа не відкривалася.

Відповідно довідки від 19.02.2014 р.,
виданої виконавчим комітетом
Шахтарської селищної ради (а.с. 7),
ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_2, фактично мешкає за адресою:
АДРЕСА_1, з 2001 року разом дружиною
ОСОБА_9.

З копії технічного паспорту (а.с. 8-9)
вбачається, що квартира АДРЕСА_1, є 1/2
частиною зазначеного будинку, та має
загальну площу 46,0 кв.м. та житлову площу
- 21,6 кв.м., та до неї належать наступні
господарські та побутові споруди і
будівлі, позначені літерами: «Д» -
вбиральня, «Ж» - сарай, «К» - 12 літня
кухня - сарай, «Л» - погріб, № 1 - огорожа,
№ 2 - резервуар для збору води.

Згідно довідки від 21.04.2014 р. № 8,
квартира АДРЕСА_1, становить 1/2 частину
зазначеного будинку. Житлова площа
квартири АДРЕСА_1 становить 93,7 кв.м.,
житлова площа всього будинку - 39,5 кв.м.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач ОСОБА_2 дійсно відкрито
заволодів, користується та проживає
більше 10 років у квартирі, розташованій
за адресою: АДРЕСА_1, несе відповідні
витрати по утриманню вказаної
нерухомості, підтримує її в належному
стані.

Враховуючи викладене, а також факт
визнання позову відповідачем, яке не
суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, суд
приходить до висновку про задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст. 344 ЦК України, ст.ст. 10, 11,
174, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
права власності - задовольнити.

Визнати право приватної власності за
ОСОБА_2, на 12 частину житлового будинку
за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 46,0
кв. м., житловою площею 21,6 кв. м. до якої
належать господарчі будівлі та
споруди: «Д» - вбиральня, «Ж» - сарай, «К»
- 12 літня кухня - сарай, «Л» - погріб, № 1 -
огорожа, № 2 - резервуар для збору води,
загальною площею всього житлового
будинку 93,7 кв. м. , житловою площею
всього будинку 39,5 кв. м. до якого
належать господарчі будівлі та
споруди: «Д» - вбиральня, «Ж» - сарай, «К»
- 12 літня кухня - сарай, «Л» - погріб, № 1 -
огорожа, № 2 - резервуар для збору води.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Луганської області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.А. Шевцов