У х в а л а

іменем україни

26 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:

Євтушенко О.І.,
Горелкіної Н.А., Ситнік
О.М.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: служба у
справах дітей Бериславської районної
державної адміністрації, ОСОБА_6, про
припинення права на частку в спільному
майні,

за касаційною скаргою
ОСОБА_5, подану представником - ОСОБА_7,
на рішення апеляційного суду
Херсонської області від 9 грудня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_5 про припинення
права на частку в спільному майні та
визнання права на частину майна.

Посилалася на те, що вона з 23 грудня 1998
року проживала в зареєстрованому шлюбі
з ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Відповідно до свідоцтва про право
власності вона є власником Ѕ частини
напівпричепу платформи марки Trailor Srem та
автомобіля марки Renault. Згідно свідоцтва
про право на спадщину за законом
спадкоємцями на 1/6 частину майна
померлого ОСОБА_8, окрім позивачки, є
неповнолітній син померлого ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 Оскільки спільне майно є
неподільною річчю, виділити
відповідачу його 1/6 частку неможливо,
позивачка просила, з урахуванням
уточнень, визнати за нею право
власності на 1/6 частину майна, а саме:
напівпричеп платформи марки Trailor Srem, 1999
року випуску, шасі (кузов, рама) №
НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1 та
автомобіль марки Renault Magnum, вантажний
сідловий тягач 2000 року випуску, шасі
(кузов, рама) № НОМЕР_4, реєстраційний
номер НОМЕР_2, припинивши право
власності ОСОБА_5 на 1/6 частини
зазначеного майна та стягнути з неї на
користь ОСОБА_5 28 187,00 грн. вартості 1/6
частки зазначеного майна.

Рішенням Бериславського районного
суду Херсонської області від 6
листопада 2013 року позовні вимоги
задоволено частково. Припинено право
спільної часткової власності ОСОБА_5 на
частку майна, що є у спільній частковій
власності, а саме на 1/6 частину
напівпричепу-платформи марки Trailor Srem,
1999 року випуску, шасі (кузов, рама) №
НОМЕР_3, державний номерний знак НОМЕР_1.
Припинено право спільної часткової
власності ОСОБА_5 на частку майна, що є у
спільній частковій власності, а саме:
на 1/6 частину автомобіля марки Renault Magnum,
вантажний сідловий тягач 2000 року
випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_4,
державний номерний знак НОМЕР_2.
Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/6
частину майна, а саме: 1/6 частину
напівпричепу-платформи марки Trailor Srem,
1999 року випуску, шасі (кузов, рама) №
НОМЕР_3, державний номерний знак НОМЕР_1,
яка належала ОСОБА_5 після припинення
за ним права власності на 1/6 частину
вказаного майна у спільній частковій
власності. Визнано за ОСОБА_4 право
власності на 1/6 частину майна, а саме: 1/6
частину автомобіля марки Renault Magnum,
вантажний сідловий тягач 2000 року
випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_4,
державний номерний знак НОМЕР_2, яка
належала ОСОБА_5 після припинення за
ним права власності на 1/6 частину
вказаного майна у спільній частковій
власності. Компенсовано ОСОБА_5
вартість 1/6 частини майна, а саме: 1/6
частину напівпричепу-платформи марки
Trailor Srem, 1999 року випуску, шасі (кузов,
рама) № НОМЕР_3, державний номерний знак
НОМЕР_1 та 1/6 частину автомобіля марки
Renault Magnum, вантажний сідловий тягач 2000
року випуску, шасі (кузов, рама) №
НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_2
в розмірі 28 186,00 грн за рахунок грошових
коштів сплачених ОСОБА_4, які
знаходяться на рахунку ТУ ДСА України в
Херсонській області. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 9 грудня 2013
року рішення Бериславського районного
суду Херсонської області від 6
листопада 2013 року в частині стягнення
судових витрат скасовано, ухвалено в
цій частині нове рішення, яким стягнуто
з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судові
витрати: 229,40 грн. судового збору та 5 505,60
грн. витрат на правову допомогу, всього
5 735,00 грн. В іншій частині рішення
залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5
- ОСОБА_7 просить скасувати оскаржуване
рішення суду апеляційної інстанції та
залишити без змін рішення суду першої
інстанції, мотивуючи свої вимоги
порушенням судом апеляційної
інстанції норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог в частині стягнення судових
витрат, суд першої інстанції врахував
те, що звернення позивача до суду з
даним позовом пов'язане не з порушенням
відповідачем її прав, а є реалізацією
положень ст. 365 ЦК України, і вирішення
питання про припинення права на частку
в загальному майні є необхідним
насамперед для позивачки, а рішення у
даній справі ухвалено на користь обох
сторін.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині стягнутих судових
витрат, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що висновок суду першої
інстанції протирічить положенням ч. 1
ст. 88 та ст. 84 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до
витрат, пов'язаних з розглядом судової
справи, належать витрати на правову
допомогу.

Таким чином, перевіривши доводи
касаційної скарги, суд касаційної
інстанції дійшов до висновку про
відхилення касаційної скарги та
залишення без змін рішення
апеляційного суду Херсонської області
від 9 грудня 2013 року, тому що судове
рішення законним та обґрунтованим.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5, подану
представником - ОСОБА_7, на рішення
апеляційного суду Херсонської області
від 9 грудня 2013 року відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської
області від 9 грудня 2013 року в справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи:
служба у справах дітей Бериславської
районної державної адміністрації,
ОСОБА_6, про припинення права на частку
в спільному майні, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Н.А. Горелкіна О.М.
Ситнік