Справа № 226/1091/14-ц
Справа № 2/226/509/2014
Димитровський міський суд Донецької
головуючого - судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Димитров Донецької
області справу за позовом ОСОБА_1 до
Державного підприємства
«Красноармійськвугілля» про
відшкодування моральної шкоди,
пов'язаної з травмою отриманою на
Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Димитровського міського суду
Донецької області з позовом до
Державного підприємства
«Красноармійськвугілля» (далі ДП
«Красноармійськвугілля») ВП «шахта ім.
О.Г.Стаханова» про відшкодування
моральної шкоди, пов'язаної з травмою
отриманою на виробництві. В
обґрунтування позовних вимог позивач
вказав, що з 13.08.1997 р. по 29.10.2002 р. він
працював на ДВАТ шахта ім. О.Г.
Стаханова ГКХ «Селидоввугілля»,
правонаступником якого є ДП
«Красноармійськвугілля», на різних
посадах а з 22.06.2001 р. у якості
електрослюсаря підземного 3 р. з повним
робочим днем у шахті.
26.06.2000 р. приблизно о 22.00 год. при
виконанні наряду по відгрузці лебідки
підтягував вручну канат, при цьому
останній зачепившись при натягненні
звільнившимся кінцем вдарив його в
область лівого ока, через що він впав та
вдарився головою о консуль в
результаті чого травмувався та втратив
свідомість. Після чого його було
доставлено до травматологічного
відділення Димитровської ЦМЛ, де йому
було встановлено діагноз: ГЧМТ, струс
головного мозку, забив шейного відділу
хребту, тупа травма лівого ока, садни
вік, після чого мене було виписано на
амбулаторне лікування.
По цьому нещасному випадку йому було
видано акт про нещасний випадок від
08.08.2002 р. за № 67.
Після чого він продовжував проходити
медичні процедури, але стан його
здоров'я не покращився, у зв'язку з чим
він був вимушений звертатись за
медичною допомогою та знаходитись на
лікуванні у інституті нейрохірургії м.
Київ та у госпіталі МЗО та в інших
медичних закладах. Під час проходження
процедур лікування було встановлено як
наслідок перенесеної вищевказаної
виробничої травми наявність органічне
емоціональне-лабінальне (астетичне)
розлад внаслідок травми, стійкий
церебральний атеросклероз, стійкі
остаточні явища перенесеної травми
головного мозку у вигляді
посттравматичної та дисцикуляторної
симптоматики, вегето-судина
дисфункція, мнестичне зниження,
центральна вестибулярна дисфункція 2
ст., цефалогичний синдром,
посттравматична церебральний
арахноїдит з померковим
лікворо-гипертензионним синдромом.
02.10.2008 р. обласна МСЕК на огляді
встановила йому 60% стійкої втрати
працездатності та 3 групу інвалідності
безстроково, рекомендовано медична
Відповідачем йому моральна шкода не
призначалась та не відшкодовувалась.
Проте внаслідок травми йому заподіяна
моральна шкода, яку він відчував з часу
захворювання та продовжую відчувати до
Заподіяну йому моральну шкоду він
оцінює у 600 000 (шістсот тисяч) грн.
Оцінюючи моральну шкоду в зазначену
суму, він виходив із тривалості й
глибини його душевних страждань,
чисельності негативних наслідків для
нього, що викликані внаслідок травм, а
також з фізичного та фактичного
значного погіршення стану здоров'я.
До судового засідання представник
позивача не з'явився, надав суду заяву
про розгляд справи без його участі,
полягав на задоволені позовних вимог.
Представник відповідача до судового
засідання не з'явився, надав суду заяву
про розгляд справи без його участі,
заперечував проти задоволені позовних
Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши докази в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню за наступних
Судом встановлено, що з 13.08.1997 р. по
29.10.2002 р. ОСОБА_1 працював на ДВАТ шахта
«ім. О.Г. Стаханова» ГКХ
«Селидоввугілля», правонаступником
якого є ДП «Красноармійськвугілля», на
різних посадах а з 22.06.2001 р. у якості
електрослюсаря підземного 3 р. з повним
робочим днем у шахті. (а. с. 4-5).
26.06.2000 р. приблизно о 22.00 год. при
виконанні наряду по відгрузці лебідки
підтягував вручну канат, при цьому
останній зачепившись при натягненні
звільнившимся кінцем вдарив його в
область лівого ока, через що він впав та
вдарився головою о консуль в
результаті чого травмувався та втратив
свідомість. Після чого його було
доставлено до травматологічного
відділення Димитровської ЦМЛ, де йому
було встановлено діагноз: ГЧМТ, струс
головного мозку, забив шейного відділу
хребту, тупа травма лівого ока, садни
вік, після чого мене було виписано на
амбулаторне лікування.
По цьому нещасному випадку йому було
видано акт про нещасний випадок від
08.08.2002 р. за № 67. (а. с. 2-3).
Після чого він продовжував проходити
медичні процедури, але стан його
здоров'я не покращився, у зв'язку з чим
він був вимушений звертатись за
медичною допомогою та знаходитись на
лікуванні у інституті нейрохірургії м.
Київ та у госпіталі МЗО та в інших
медичних закладах. Під час проходження
процедур лікування було встановлено як
наслідок перенесеної вищевказаної
виробничої травми наявність органічне
емоціональне-лабінальне (астетичне)
розлад внаслідок травми, стійкий
церебральний атеросклероз, стійкі
остаточні явища перенесеної травми
головного мозку у вигляді
посттравматичної та дисцикуляторної
симптоматики, вегето-судина
дисфункція, мнестичне зниження,
центральна вестибулярна дисфункція 2
ст., цефалогичний синдром,
посттравматична церебральний
арахноїдит з померковим
лікворо-гипертензионним синдромом.
02.10.2008 р. обласна МСЕК на огляді
встановила йому 60% стійкої втрати
працездатності та 3 групу інвалідності
безстроково, рекомендовано медична
допомога. (а. с. 12)
Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться, якщо
порушення його законних прав призвели
до моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв ` язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.
Законом України «Про охорону праці», а
саме, ч. 1 ст. 9, було визначено, що
відшкодування шкоди, заподіяної
працівнику внаслідок ушкодження
здоров'я або у випадку смерті
працівника, здійснюється Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України. Відповідно до
змін, внесених до Закону України «Про
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності» від 23 лютого 2007 року
були виключені положення щодо
відшкодування моральної шкоди з Фонду
соціального страхування.
Проте, право цих громадян на
відшкодування моральної шкоди не
порушено, оскільки ст. 1167 ЦК України та
ст. 237-1 КЗпП України їм надано право
відшкодовувати моральну шкоду за
рахунок власника або уповноваженого
ним органу. Встановлений законодавцем
розподіл обов'язків щодо відшкодування
моральної шкоди потерпілим на
виробництві від нещасного випадку та
професійного захворювання не
суперечить вимогам ст. 22 Конституції
Відповідно до роз`яснень Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди)» спори про відшкодування
заподіяної фізичній чи юридичній особі
моральної (немайнової) шкоди
розглядаються лише у випадках,
передбачених законодавством.
Судом встановлено, що в зв'язку з
нещасним випадком на виробництві
позивачу заподіяно моральну шкоду, яка
полягає в тому, що він був здоровою
працездатною людиною, втратив 60%
працездатності в зв'язку з травмою
пов'язоною з виробництвом.
Позивач ОСОБА_1 отримав травму на
виробництві і при цьому мала місце
протиправність дій відповідача ВП
«шахта ім. О.Г.Стаханова» ДП
«Красноармійськвугілля», пов'язаних з
порушенням Закону України «Про охорону
праці», «Правил безпеки у вугільних
шахтах», що стало причиною нещасного
Вищезазначене законодавство, а також
роз'яснення Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995 р. із змінами від
25.05.2001 р. «Про судову практику по
справам про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» пов`язують факт
заподіяння моральної шкоди не лише зі
станом напруженості під впливом
сильнодіючого впливу, яким є стрєс, а із
наявністю втрат фізичного і психичного
характеру, які тягнуть за собою
порушення нормальних життєвих зв`язків
потерпілого, зменшення його суспільної
активності, потребують від нього
додаткових зусиль для організації
Виходячи із наведених вище обставин,
довідки МСЕК, суд вважає, що позивачу
ОСОБА_1 заподіяно моральну шкоду, і
згідно ст. 237-1 КЗпП України,
роз`ясненням Пленуму Верховного Суду
України, позивач має право на його
Визначаючи розмір моральної шкоди, суд
враховує ступінь, характер, обсяг і
тривалість страждань, а саме значне
погіршення стану здоров`я позивача, те,
що професійна працездатність в зв`язку
з нещасним випадком на виробництві
Виходячи із викладенного, суд вважає
можливим стягнути з відповідача
Державного підприємства
«Красноармійськвугілля» на користь
позивача в рахунок відшкодування
моральної шкоди 60 000 (шістдесят тисяч
Згідно до ст. 268 ЦК України позовна
давність не поширюється на вимогу про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я.
Оскільки моральна шкода у позивача
виникла внаслідок ушкодження здоров'я,
пов'язаного з травмою на виробництві,
то заперечення відповідача являються
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача Державного підприємства
«Красноармійськвугілля» на користь
держави підлягають стягненню судові
витрати: по сплаті судового збору - в
розмірі 243 грн. 60 коп.
На підставі викладеного , керуючись
ст.21, 22, 43, 46 Конституції України,
Законом України «Про охорону праці»,
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності», Постановою Пленуму
ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної шкоди», ст. ст. 3, 5, 7, 8, 10, 14, 57-60,
79, 88, 208-209, 212-218 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Державного
підприємства «Красноармійськвугілля»
про відшкодування моральної шкоди,
пов'язаної з травмою отриманою на
виробництві задовольнити.
Стягнути з Державного підприємства
«Красноармійськвугілля» на користь
ОСОБА_1 60 000 (шістдесят тисяч грн.) 00 коп.
в рахунок відшкодування моральної
Стягнути з Державного підприємства
«Красноармійськвугілля» на користь
держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60
В задоволенні іншої частини позовних
вимог ОСОБА_1 відмовити.
Заяву про апеляційне оскарження
рішення може бути подано Апеляційному
суду Донецької області через
Димитровський міський суд протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення може бути
подана Апеляційному суду Донецької
області через Димитровський міський
суд протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя Димитровського міського суду

Донецької області
І.Г. Перекупка