Справа № 209/1190/14-ц
Провадження № 2/209/909/14
16 травня 2014 року Дніпровський
районний суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області
головуючого судді Ковальової А.Б.
при секретарі Золотих Л.М.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Дніпровський
районний відділ в місті
Дніпродзержинську Головного
управління Державної міграційної
служби в Дніпропетровській області,
третя особа - Служба у справах дітей
виконавчого комітету Дніпровської
районної в місті Дніпродзержинську
ради про визначення місця проживання
дитини, визначення способу участі
батька у вихованні дитини, -
Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, заперечень проти
позову або заяви про розгляд справи за
його відсутності до судового розгляду
справи від нього не надійшло.
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2, в якому просить суд визначити
місцем проживання малолітньої дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - місце проживання
його матері, тобто її, позивача, за
адресою: АДРЕСА_3, дозволити їй,
позивачу, без згоди батька, зняти
дитину з реєстраційного обліку за
адресою: АДРЕСА_4, та поставити на
реєстраційний облік за, її позивача,
місцем проживання, визначити спосіб
участі батька ОСОБА_2 у вихованні
малолітнього сина ОСОБА_3 шляхом
надання систематичних побачень з 10.00
до 18.00 кожної першої та третьої суботи
місяця, з 18.00 до 20.00 кожної середи, а
також спільного відпочинку протягом 14
В обґрунтування позову посилається на
те, що від фактичних шлюбних відносин
з відповідачем вони мають спільну
дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
після народження син проживав разом з
нею за місцем її, позивача, проживання
за адресою: АДРЕСА_3. На теперішній час
між нею та відповідачем не досягнуто
згоди щодо місця проживання дитини, і
не зважаючи на те, що син постійно
проживає разом з нею, відповідач
забирає дитину із дитячого садка та не
повертає протягом тривалого часу
додому, і такі дії відповідача
суперечать інтересам дитини, оскільки
в квартирі відповідача відсутні
необхідні побутові та інші умови для
проживання дитини. В місті
Дніпродзержинську у відповідача нема
власного житла, вона, позивач, має
постійну роботу та стабільний дохід,
який дозволяє їй забезпечити дитину
всім необхідним, вона має нормований
робочий день, постійно слідкує за
станом здоров'я дитини, її розвитком,
виховує сина та піклується про нього,
між нею та сином існує прив'язаність
один до одного. На праві власності їй
належить 2/3 частки квартири за
зазначеним вище її, позивача, місцем
проживання, і в квартирі наявні всі
необхідні умови для проживання та
нормального розвитку дитини. Вважає, що
дитина не може проживати з
відповідачем, оскільки його робота
пов'язана із частими та тривалими
відрядженнями до іншої країни -
Казахстану, і його фінансове становище
не є стабільним та залежить від
наявності сезонної роботи. Також
відповідач не має достатнього досвіду,
щоб здійснювати виховання малолітньої
дитини, яка звикла до проживання із
матір'ю. Вона не має наміру
перешкоджати відповідачу спілкуватися
із сином та здійснювати ним свої права
та обов'язки щодо дитини. Через
відсутність згоди для зняття сина з
реєстраційного обліку та місцем
реєстрації відповідача, вона вважає
за необхідне просити суд дозволити
їй, позивачу, виконати зняття з
реєстрації дитини без згоди батька.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явилася, до судового розгляду
справи надала суду заяву з клопотанням
про розгляд справи за її відсутності,
зазначивши в заяві, що свій позов по
суті та за обставинами справи
підтримує в повному обсязі, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
не заперечує проти ухвалення судом
заочного рішення про задоволення її
позову, їй роз'яснений порядок
перегляду заочного рішення за заявою
Представник відповідача -
Дніпровського районного відділу у м.
Дніпродзержинську Головного
управління Державної міграційної
служби України в Дніпровській області
в судове засідання не з'явився, до
судового розгляду справи від
начальника Дніпровського РВ у м.
Дніпродзержинську ГУ ДМС Костюка Л.В.
надійшла заява з клопотанням про
розгляд справи за відсутності їх
представника та прийняття законного
рішення.

Представник Служби у справах
дітей виконкому Дніпровської районної
в місті Дніпродзержинську ради в
судове засідання не з'явився, до
судового розгляду справи завідувача
сектору із забезпечення різних форм
влаштування дітей-сиріт та дітей,
позбавлений батьківського піклування,
служби у справах дітей Спаскіх О.М.
надійшла заява про розгляд справи за
її відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1
підтримує в повному обсязі, також
надала суду висновок органу опіки та
піклування щодо розв'язання спору.

Суд вважає можливим розглянути справу
за відсутності позивача, представника
Дніпровського районного відділу у м.
Дніпродзержинську Головного
управління Державної міграційної
служби України в Дніпровській області
та представника Служби у справах дітей
згідно вимог ч.2 ст.158 ЦПК України,
відповідно до якої особа, яка бере
участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином:
особисто секретарем судового
засідання в приміщенні суду (а.с. 21, 28 -
розписки відповідача), рекомендованим
поштовим відправленням та смс -
повідомленням, яке сформоване 12
травня 2014 року о 16:58:25 відповідачу на
номер телефону НОМЕР_1, і доставлено 12
травня 2014 року о 17:26:15., про причини
своєї неявки відповідач до судового
розгляду справи суд не повідомив, заяви
про розгляд справи за його відсутності
суду не надав. В зв'язку з тим, що
відповідач повторно не з'явився в
судове засідання без поважних причин,
суд відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України
вирішує справу на підставі наявних у
ній даних чи доказів (постановляє
заочне рішення), так як вважає, що є
достатньо матеріалів про права та
відносини сторін, і потреба дачі
особистих пояснень відповідачами
відсутня.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі даних чи доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

В зв'язку з тим, що позивач не заперечує
проти розгляду справи по суті за
відсутності відповідача ОСОБА_2, суд, з
її згоди, ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.

Судом досліджені письмові докази по
справі:

- копія паспорта позивача (а.с. 5),
якою підтверджується її особа
громадянина України та факт реєстрації
за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр.
Дружби народів, 61 «б», кв. 104,

- копія паспорту ОСОБА_2 (а.с. 6),
якою підтверджується його особа
громадянина України та факт реєстрації
за адресою: АДРЕСА_4;

- свідоцтво про народження ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7), яким
підтверджується факт походження
дитини від ОСОБА_2 та ОСОБА_1;

- довідка № 015/308 від 21 листопада 2013
року (а.с. 8), якою підтверджується факт
роботи позивача в ПАТ «ДМКД» і розмір
її середньої заробітної плати в сумі
2793,36 грн.;

- договір міни квартирами від 03
липня 1998 року, договір дарування
частини квартири від 18 травня 2999 року (
а.с.9,10), якими підтверджується факт
належності позивачу 2/3 частин
квартири, розташованої за адресою:
АДРЕСА_3;

- довідка КЗ охорони здоров'я ДМР
«ЦПМСД №1 від 22 листопада 2013 року ( а.с.
11), якою підтверджується факт
проживання дитини ОСОБА_3 за адресою:
АДРЕСА_3 разом із позивачем та факт
регулярного відвідування позивачем
разом із сином ОСОБА_3 дільничного
педіатра;

- довідка дошкільного навчального
закладу «Центр розвитку дитини №31
«Барвінок» від 21 листопада 2013 року ( а.с.
12), якою підтверджується факт
відвідування ОСОБА_3 групи № 15
молодшого садового віку зазначеного
закладу;

- акт про проживання № 224 від 22
листопада 2013 року, складений ТОВ
«Крона» ( а.с. 13), яким підтверджується
факт проживання позивача разом з
сином ОСОБА_3 з 2010 року в квартирі по
АДРЕСА_5;

- фотографічні знімки
малолітнього ОСОБА_3 в квартирі
позивача;

- довідка Дніпровського відділу
ДВС Дніпродзержинського міського
управління юстиції ( а.с. 16), якою
підтверджується факт існування у
відповідача заборгованості по
аліментам на утримання сина ОСОБА_3 на
користь позивача в сумі 3051,60 грн.
станом на 30 листопада 2013 року;

- заява ОСОБА_1 від 08 січня 2013 року
(а.с. 17), якою підтверджується факт
звернення позивача до Дніпровського РВ
ДМС України у м. Дніпродзержинську за
отриманням роз'яснень щодо зняття сина
ОСОБА_3 з реєстраційного обліку за
місцем реєстрації відповідача та
взяття на реєстраційний облік за її
зареєстрованим місцем проживання;

- повідомлення головного
спеціалісту Дніпровського РВ у м.
Дніпродзержинську ГУ ДМС від 17 січня 2013
року ( а.с. 18), яким підтверджується
надання позивачу інформації щодо
отримання згоди відповідача для
зміни місця реєстрації дитини;

- довідка Управління Пенсійного
фонду України в Дніпровському районі м.
Дніпродзержинська від 04 квітня 2014 року
( а.с. 36), якою підтверджується факт
перебування позивача на обліку у УПФ
України в Дніпровському районі і
отримання нею пенсії по інвалідності
внаслідок загального захворюванням
інвалідом ІІІ групи в розмірі 1049,00
грн.;

- довідка КЗ «Дніпродзержинської
міської лікарні № 1» диспансерного
психоневрологічного відділення від 02
квітня 2014 року ( а.с. 37), яким
підтверджується факт, що позивач на
обліку у лікаря психіатра не
перебуває;

- характеристика ПАТ «ДМКД» від 04
квітня 2014 року (а.с. 38), якою
підтверджуються позитивні
характеризуючи дані позивача за
місцем роботи;

- характеристика ТОВ Крона» від 06
травня 2014 року (а.с. 39), якою
підтверджуються позитивні
характеризуючи дані позивача за місцем
проживання;

- висновок органу опіки та
піклування-виконавчого комітету
Дніпровської районної в місті
Дніпродзержинську ради від 08 травня 2014
року (а.с. 42-43), яким підтверджується
доцільність визначення місця
проживання дитини ОСОБА_3 разом із
матірью ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_5;

- акт обстеження умов проживання
від 03 квітня 2004 року (а.с. 44), яким
підтверджується факт обладнання
окремої кімнати в трикімнатній
квартирі по АДРЕСА_3 сучасними меблями
та побутовою технікою для виховання
та розвитку дитини та факт створення
максимально комфортних умов в
квартирі, належній позивачу, для
виховання та розвитку дитини;

- акт обстеження умов проживання
від 03 квітня 2004 року (а.с. 45), яким
підтверджується факт обстеження умов
проживання в двокімнатній квартирі,
розташованій за адресою: АДРЕСА_1, яку
на умовах оренди винаймає ОСОБА_2, з
яким разом проживають його дружина
ОСОБА_7, та з 17 березня 2014 року син
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, факт створення
максимально комфортних умов для
виховання та розвитку дитини.

Вивчивши письмові докази, матеріали
справи, з'ясувавши обставини та
дослідивши їх доказами, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню у повному
обсязі з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлені судом
обставини та відповідні до них
правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та
відповідач ОСОБА_2, які не перебували у
зареєстрованому шлюбі, є батьками
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження дитини (а.с. 7).

З моменту народження і до 17
березня 2014 року малолітній ОСОБА_3
проживав разом із своєю матірью ОСОБА_1
в квартирі, розташованій в АДРЕСА_5 яка
складається із трьох житлових кімнат,
2/3 частини якої належать позивачу на
праві приватної власності, що
підтверджується актом про проживання
(а.с. 13).. Згідно акту обстеження умов
проживання від 03 квітня 2004 року, що
складений зав. сектору служби у
справах дітей та спеціалістом І
категорії служби у справах дітей (а.с.
44), окрема кімната в квартирі по
АДРЕСА_3 обладнана сучасними меблями
та побутовою технікою для виховання
та розвитку дитини і матірью дитини
створені максимально комфортні умови
для виховання та розвитку дитини.

Батько дитини ОСОБА_2
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4,
але фактично разом із своєю дружиною
ОСОБА_7 проживає в двокімнатній
квартирі, розташованій в АДРЕСА_1, яку
винаймає на підставі договору оренди
житлового приміщення. Згідно акту
обстеження умов проживання від 03
квітня 2004 року, що складений зав.
сектору служби у справах дітей та
спеціалістом І категорії служби у
справах дітей (а.с. 45), в квартирі
створені добрі умови проживання, і для
виховання та розвитку дитини створено
максимально комфортні умови.

Також судом встановлено, що
малолітній ОСОБА_3 з народження
перебуває під наглядом
лікаря-педіатра КЗ ДМР «ЦПМСД № 1» за
місцем проживання: АДРЕСА_3, і його
мати - позивач ОСОБА_1 регулярно
відвідує дільничного педіатра,
виконує всі рекомендації лікаря,
дитина має всі щеплення, а випадку
захворювання дитини - позивач отримує
листок непрацездатності по догляду за
сином, що підтверджується довідкою КЗ
охорони здоров'я ДМР «ЦПМСД №1 від 22
листопада 2013 року ( а.с. 11).

Малолітній ОСОБА_3 відвідує
дошкільний навчальний заклад - центр
розвитку дитини № 32 «Бравінок» групу
№ 15 молодшого садового віку ( а.с. 12).

Але при цьому малолітній ОСОБА_3
зареєстрований разом із своїм батьком
ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_4, хоча ні
відповідач, ні дитина за вказаною
адресою не проживають, що достовірно
встановлено судом на підставі наданих
та досліджений доказів.

В зв'язку з невирішеністю питання
щодо місця проживання дитини разом з
одним із батьків, між сторонами виник
спір з цього приводу, внаслідок чого
відповідач, без згоди матері дитини та
органів опіки та піклування, всупереч
інтересам дитини, протягом певного
часу забирав сина із дитячого садку,
залишав його за місцем свого
фактичного проживання, та не повертав
його до матері за фактичним місцем
проживання дитини. В зв'язку з чим 05
березня 2014 року позивач звернулася до
суду з позовом про визначення місця
проживання дитини. І під час
перебування в суді цивільної справи, 17
березня 2014 року, відповідач остаточно
відмовився повернути дитину його
матері - позивачу ОСОБА_1, і до
теперішнього часу син ОСОБА_3
проживає разом з відповідачем в
квартирі по АДРЕСА_1.

Суд вважає, що такі дії
відповідача суперечать діючому
сімейному законодавству та порушують
права та інтереси як позивача, так і
малолітньої дитини, якій на теперішній
час не виповнилося навіть 4 роки, і яка
потребує піклування та турботи з боку
матері.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
працює, має постійним заробіток та
отримує пенсію по інвалідності, має у
власності житло, в якому є окрема
кімната для потреб дитини, позитивно
характеризується за місцем роботи та
проживання, не перебуває на обліку у
лікарів психіатра та нарколога,
сумлінно виконує свої батьківські
обов'язки по відношенню до
малолітнього сина ОСОБА_3.

У свою чергу, внаслідок
малолітнього віку та постійного
проживання з моменту народження разом
із матірью, син ОСОБА_3 має з матірью
тісний зв'язок і потребує материнської
турботи та піклування, і розлучення
дитини із матірью може негативно
вплинути на психічний стан здоров'я
дитини та його подальший розвиток, як
особистості.

Також суд враховує, що, не
зважаючи на те, що відповідач має добрі
умови для проживання і також створив
для дитини комфортні умови для
розвитку та виховання, на теперішній
час він має нову сім'ю, власні житло
та постійне зареєстроване місце
проживання в м. Дніпродзержинську у
відповідача відсутнє, він орендує
житло, працює вахтовим методом, отже
періодично відсутній за своїм
тимчасовим місцем проживання у м.
Дніпродзержинську.

При цьому, суд звертає увагу і та
те, що позивач не має намірів
перешкоджати відповідачу приймати
участь у вихованні дитини, і бажає
визначити спосіб участі батька дитини
в судовому порядку з метою запобігання
в подальшому суперечок між нею та
відповідачем з приводу цього питання,
що свідчить про зацікавленість
позивача у збереженні добрих
взаємовідносин між сином та
відповідачем. І запропонований
позивачем спосіб участі батька у
вихованні дитини не порушує прав
відповідача та малолітнього ОСОБА_3,
оскільки цей спосіб обраний позивачем
з урахуванням віку дитини,
відвідування нею дошкільного
навчального закладу та збереження
стабільного розвитку дитини.

При прийнятті рішення суд
враховує висновок органу опіки та
піклування виконкому Дніпровської
районної в місті Дніпродзержинську
ради (а.с. 42-43), відповідно до якого
місцем проживання малолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, належить визначити разом
із матірью ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_3,
оскільки малолітня дитина не повинна,
крім тих випадків, коли є виключні
обставини, бути розлучена зі своєю
матірью.

А судом такі виключені обставини,
які є підставою для розлучення
малолітнього ОСОБА_3 із своєю матірью
- позивачем ОСОБА_1, не встановлені.

Суд вважає встановленим наявність
фактів, якими обґрунтовуються вимоги
позивача, з таких мотивів.

Згідно принципу 6 Декларації прав
дитини від 20 листопада 1959 року дитина
може бути розлучена з матірью лише у
винятковій ситуації.

Згідно п.1 ст. 9 Конвенції про права
дитини, дитина не повинна розлучатися
з батьками всупереч їх бажанню, за
винятком випадків, коли таке
розлучення необхідно в найкращих
інтересах дитини.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
охорону дитинства» сім'я є природним
середовищем для фізичного,
соціального розвитку дитини, її
матеріального забезпечення і несе
відповідальність за створення
належних умов для цього. Кожна дитина
має право на проживання в сім'ї разом з
батьками або в сім'ї одного з них та
піклування батьків. Батько і мати
мають рівні права та обов'язки щодо
своїх дітей. Предметом основної
турботи та основним обов'язком батьків
є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 7 СК України
дитина має бути забезпечена
можливістю здійснення її прав, які
встановлені Конституцією України,
Конвенцією про права дитини, іншими
міжнародними правовими актами,
визнаними в Україні. Регулювання
сімейних відносин має здійснюватися з
максимально можливим урахуванням
інтересів дитини, непрацездатних
членів сім'ї.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 161 Сімейного
кодексу України, якщо мати та батько,
які проживають окремо, не дійшли згоди
щодо того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватися органом опіки та
піклування або судом. При вирішенні
спору щодо місця проживання дитини
суд бере до уваги ставлення батьків до
виконання своїх батьківських
обов'язків, особиста прихильність
дитини до кожного з них, вік дитини,
стан її здоров'я та інші обставини, що
мають істотне значення.

Відповідно до ст. 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 157 СК України питання
виховання дитини вирішується батьками
спільно. Той із батьків, хто проживає
окремо від дитини, зобов'язаний брати
участь у її вихованні і має право на
особисте спілкування з нею. Той із
батьків, з ким проживає дитина, не має
права перешкоджати тому із батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвитку дитини.

Відповідно до ч.2 ст. 159 СК України
суд визначає способи участі одного з
батьків у вихованні дитини (періодичні
чи систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування. Під
час вирішення спору щодо участі одного
з батьків у вихованні дитини береться
до уваги ставлення батьків до
виконання своїх обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення, в
тому числі стан психічного здоров'я
одного з батьків, зловживання ним
алкогольними напоями або наркотичними
засобами.

На підставі вивчених судом
матеріалів справи, з'ясованих обставин
справи, які досліджені доказами, суд
прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Задовольняючи позов, суд вважає, що
належить стягнути з відповідача на
користь позивача сплачений нею при
зверненні до суду судовий збір в сумі
243,60 грн., так як відповідно до ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Керуючись Декларацією прав дитини,
Конвенцію про захист прав дитини,
Законом України «Про охорону
дитинства», ст. ст. 7, 141, 157, 159, 161
Сімейного кодексу України ст. ст. 8, 10,
57, 59, 60, 74, 158 ч.2, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК
України

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Дніпровський
районний відділ в місті
Дніпродзержинську Головного
управління Державної міграційної
служби в Дніпропетровській області,
третя особа - Служба у справах дітей
виконавчого комітету Дніпровської
районної в місті Дніпродзержинську
ради про визначення місця проживання
дитини - задовольнити.

Визначити місцем проживання
малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
- місце проживання матері дитини -
ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3.

Дозволити ОСОБА_1, без згоди батька,
зняти дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з
реєстраційного обліку за адресою:
АДРЕСА_4, та поставити на реєстраційний
облік за зареєстрованим місцем
проживання матері дитини ОСОБА_1 за
адресою: АДРЕСА_3.

Визначити спосіб участі ОСОБА_2 у
вихованні малолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом надання
систематичних побачень з 10.00 години до
18.00 години кожної першої та третьої
суботи місяця, з 18.00. години до 20.00
години кожної середи, а також
спільного відпочинку протягом 14 днів
влітку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн..

Рішення може бути оскаржено
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через суд першої інстанції
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
А.Б. Ковальова