Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №0609/2-о-46/11
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого
Микитюк О.Ю.

суддів
Товянської О.В.,

Гансецької І.А.

при секретарі
Гуковій О.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Житомирі справу за
заявою ОСОБА_2 про встановлення факту
батьківства (заінтересована особа
Ружинська державна нотаріальна
контора)

за апеляційною скаргою Ружинської
центральної районної лікарні

на рішення Корольовського районного
суду м.Житомира від 14 квітня 2011 року,

встановила:

В лютому 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із заявою, в якій просив
встановити факт батьківства ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно його батька
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. В обґрунтування
заяви зазначив, що встановлення такого
факту необхідне для прийняття спадщини
- житлового будинку АДРЕСА_1

Рішенням Корольовського районного
суду м.Житомира від 14 квітня 2011 року
заяву задоволено.

В апеляційній скарзі Ружинська
центральна районна лікарня просить
скасувати рішення і залишити заяву без
розгляду. Апелянт посилається на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.
Вказує на те, що згідно свідоцтва про
право на спадщину за заповітом лікарня
є власником житлового будинку АДРЕСА_1,
майнового та земельного паю.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_2 стверджує,
що ОСОБА_3 є батьком його батька ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. В свідоцтві про
народження останнього запис про батька
відсутній. Відомості про укладення
шлюбу між ОСОБА_3 та матір'ю ОСОБА_4
ОСОБА_6 відсутні.

Відповідно до п.7 Указу Президії
Верховної Ради Української РСР від 29
грудня 1969 року у відношенні дітей, які
народилися до 01 жовтня 1968 року від осіб,
що не перебувають між собою у шлюбі, у
разі смерті особи, яка визнавала себе
батьком дитини, факт визнання нею
батьківства може бути встановлений у
судовому порядку.

Як роз'яснено у п. 14 Пленуму Верховного
Суду України №5 від 31 березня 1995 року
„Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення" суд розглядає справи про
встановлення факту батьківства в разі
смерті особи, яку заявник вважає
батьком дитини, і вирішує їх з
урахуванням обставин, передбачених
ст.53 КПШС України. Заяви про
встановлення фактів батьківства чи
визнання батьківства розглядаються
судом, якщо у свідоцтві про народження
певна особа не вказана батьком дитини і
можуть бути подані матір'ю, опікуном чи
піклувальником дитини чи самою дитиною
після досягнення повноліття.

Безпосередньо для заявника ОСОБА_2
встановлення будь-яких фактів,
пов'язаних з особою ОСОБА_3, не має
жодного юридичного значення.
Довіреності, яка б підтверджувала його
повноваження діяти в інтересах ОСОБА_4
ОСОБА_2 суду не надав.

Звернутися до суду із заявою про
встановлення факту батьківства має
право особа, яка за посиланнями
заявника вважає себе сином ОСОБА_3, -
ОСОБА_4

Рішення ухвалено із порушенням норм
матеріального та процесуального права,
тому його належить скасувати і
ухвалити нове рішення про відмову у
позові за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 314, 316, 319,
324, 325 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Ружинської
центральної районної лікарні
задовольнити частково.

Скасувати рішення Корольовського
районного суду м.Житомира від 14 квітня
2011 року і ухвалити нове рішення.
Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні заяви
про встановлення факту батьківства
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча: Судді: