Справа № 2н/1006/118/12 Головуючий у І
інстанції Унятицький Д.Є.Провадження №
22-ц/780/2521/14 Доповідач у 2
інстанції ІвановаКатегорія 56
УХВАЛА

Іменем України

07 травня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Олійника В.І., Сліпченка О.І.

при секретарі - Власенко О.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу боржника
ОСОБА_1 на ухвалу Бородянського
районного суду Київської області від 03
березня 2014 року про відмову у
скасуванні судового наказу
Бородянського районного суду
Київської області від 04.10.2012 року про
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за
надані послуги централізованого
водопостачання та водовідведення,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2012 року
житлово-комунальне підприємство
«Немішаєве» звернулося до суду із
заявою до ОСОБА_1 про видачу судового
наказу про стягнення з неї
заборгованості за надані послуги
централізованого водопостачання та
водовідведення.

Судовим наказом від 04.10.2012 року з
ОСОБА_1 на користь
житлово-комунального підприємства
«Немішаєве стягнуто заборгованість за
спожиті комунальні послуги в розмірі
1815,33 грн. та стягнуто 107,30 грн. судових
витрат.

Не погодившись із судовим наказом
ОСОБА_1 звернулася із заявою про
скасування цього наказу з тих підстав,
що договір на надання послуг з нею не
укладався та вона не користується
такими послугами, оскільки проживає за
іншою адресою, а також послалась на
сплив строків позовної давності.

Ухвалою Бородянського районного
суду Київської області від 03 березня 2014
року було відмовлено у задоволенні
заяви ОСОБА_1 про скасування судового
наказу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати зазначену ухвалу та
роз'яснити що вимоги стягувача можуть
бути розглянуті у позовному
провадженні, посилаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, оскільки суд не
врахував наявність спору про право,
оскільки підстави для стягнення
заборгованості з 2007 року відсутні у
зв'язку зі спливом трирічного строку
позовної давності.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до
задоволенню частково, а ухвала суду
підлягає скасуванню з поверненням
справи на новий розгляд у зв'язку з
порушенням судом першої інстанції
порядку вирішення питання щодо
скасування судового наказу.

Відповідно до ст.ст.95,96 ЦПК
України судовий наказ може бути видано
за безспірною вимогою про стягнення
заборгованості по оплаті за
житлово-комунальні послуги, оскільки
відповідно до ст.102 ЦПК України видача
судового наказу проводиться без
судового засіданні, виклику стягувача
та боржника, без заслуховування їх
пояснень і дослідження доказів.

При наявності спору судовий наказ
не може бути видано, а виданий судовий
наказ підлягає скасуванню за заявою
боржника.

Відмовляючи в скасуванні
судового наказу, суд першої інстанції
виходив з того, що заявником не надано
доказів на підтвердження зазначених в
заяві фактів.

Такий висновок суду першої
інстанції є недостатньо обґрунтованим.

Згідно з ч.3 ст. 105 ЦПК України в
заяві про скасування наказу має бути
зазначено посилання на обставини, які
свідчать про повну або часткову
необґрунтованість вимог стягувача,
посилання на докази, якими боржник
обґрунтовує свої заперечення проти
вимог стягувача.

В заяві про скасування наказу
ОСОБА_1 зазначила, що між нею та
стягувачем виник спір щодо
невикористання послуг стягувача та
пропуск позовної давності на стягнення
заборгованості з 2007 року, тому вона
оспорює підстави виникнення та суму
заборгованості.

За змістом статей 105, 105-1 ЦПК
України на стадії розгляду заяви про
скасування судового наказу суд не
повинен досліджувати докази.

Окрім цього, наявність між
сторонами спору про право виключає
можливість стягнення суми з боржника в
порядку наказного провадження.

Звертаючись з заявою про
скасування судового наказу ОСОБА_1
зазначила про незгоду з цим наказом
через існування спору між сторонами по
договору, так як фактично послуги їй не
надаються і тому в неї відсутній
обов'язок по їх оплаті.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що ухвала суду про відмову в
скасуванні судового наказу є
необґрунтованою.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 312 ЦПК
України розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Ухвалу Бородянського районного
суду Київської області від 03 березня 2014
року скасувати, а справу повернути до
того ж суду на новий розгляд.

Ухвала оскарженню в касаційному
порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :