18 березня 2014 року Алчевський
міський суд Луганської області
В складі: головуючого- судді Ткач О.В.
При секретарі: Шалуновій І.В.
За участю представника: ОСОБА_1
Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом Комунального
підприємства»Алчевське
житлово-експлуатаційне об*єднання» до
ОСОБА_2, що діє в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_3 про виселення з
квартири без надання іншого жилового
приміщення, суд-
Позивач, в обгрунтування позову,
вказав, що квартира АДРЕСА_1 є власністю
Алчевської міської територіальної
громади і знаходиться на балансі і
обслуговуванні КП»АЖЕО». Наймачем
квартири був ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. Спірна квартира
складається з однієї кімнати, житловою
площею 16,90 кв. м. та загальною 30,20 кв.м.,
розташована на першому поверсі
чотирьохповерхового будинку, яка
надана була за життя ОСОБА_4, як
службова, у зв*язку з його роботою в
КП»АЖЕО». Зареєстрованих осіб, крім
ОСОБА_4 в квартирі не було й немає на час
розгляду справи. Посилаючись на те, що
відповідач - неповнолітній ОСОБА_3 -
самовільно вселився у квартиру, не
реагує на попередження про звільнення
житлової площі, позивач просить
виселити неповнолітнього ОСОБА_3, в
інтересах якого діє його мати ОСОБА_2, з
квартири АДРЕСА_1, без надання іншого
жилового приміщення.
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
Відповідачі позов не визнали,
вказали, що неповнолітній ОСОБА_3 є
членом сім*ї померлого ОСОБА_4 й ця
обставина ніким не заперечується. На
час смерті ОСОБА_4 його син постійно з
ним проживав у службовій квартирі,
доглядав його, піклувався про нього.
Після смерті наймача постійно проживає
в квартирі. Вимоги про виселення без
надання іншого жилого приміщення
Представник третьої особи -
Алчевської міської Ради вважає позов
обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню, оскільки спірна квартира
є службовою, ОСОБА_4 помер й на день його
смерті він не перебував у трудових
відносинах з підприємством позивача.
Представник третьої особи -
відділу по справах дітей вважає, що
виселенням неповнолітнього без
надання йому іншого жилого приміщення
будуть порушені права неповнолітньої
особи й таке виселення суперечить
вимогам ст. 125 ЖК України, тому просить
відмовити позивачу в задоволені
Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та
матеріали справи № 406/3660/13 за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання членом
родини померлого наймача і визнання
права на житлове приміщення, вважає
позовні вимоги такими, що не підлягають
задоволенню за такими підставами :
Спірні взаємовідносини між
сторонами регулюються нормами ст.ст. 58,
109,114, 118, 122,123, 125 ЖК України, п.33
Положення "Про порядок надання
службових приміщень і користування
ними", затвердженого постановою РМ УРСР
від 04.02.98 р. № 37.
За ст. 58 ч. 1 ЖК України на підставі
рішення про надання жилого приміщення
в будинку державного або громадського
житлового фонду виконавчий комітет
районної, міської, районної в місті,
селищної, сільської Ради народних
депутатів видає громадянинові ордер,
який є єдиною підставою для вселення в
надане жиле приміщення.

За ст. 122 ЖК України, на підставі
рішення про надання службового жилого
приміщення виконавчий комітет
районної, міської, районної в місті
Ради народних депутатів видає
громадянинові спеціальний ордер, який
є єдиною підставою для вселення у
надане службове приміщення.

Ст. 123 ЖК України передбачає, що
порядок користування жилими
службовими приміщеннями
встановлюється законодавством,
Житловим Кодексом та іншими актами. До
користування службовими жилими
приміщеннями застосовуються правила
про договір найма жилого приміщення,
крім правил, передбачених статями
73-76;79-83,85,90, частиною шостою ст. 101,
статтями 103-106 ЖК України.

Пунктом 33 Положення про порядок
надання службових жилих приміщень,
користування ними в Української РСР,
затвердженого постановою Ради
Міністрів Української РСР від 04.02.98 р. №
37 встановлено, що користування
службовими жилими приміщеннями не
застосовуються правила: про бронювання
жилого приміщення (статті 73-76 ЖК), про
обмін жилого приміщення (ст. 79-83,85 ЖК), в
том числі з наймачем іншого службового
жилого приміщення, про зміну договору
найму жилого приміщення (ст. 103-106 ЖК).

За ст.109 ч. 1 ЖК України виселення
із займаного жилого приміщення
допускається з підстав, встановлених
законом.

Судом встановлено, що квартира
АДРЕСА_1 рішенням Алчевської міської
ради № 690 від 29.12.92 року "Про надання
службової жилої площі" надана
монтажнику санітарно-технічних
пристроїв та обладнання ЖЕД № 2 ОСОБА_4
(а.с. 58), з яким укладений договір найму
службової квартири від 04.01.1993 року. За
довідкою про склад родини й реєстрації
в квартирі немає зареєстрованих осіб.
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 56).
Померлий ОСОБА_4 розірвав трудові
відносини з підприємством позивача
21.09.2007 року, тобто на час смерті з 21.09.2007
року до ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжував
проживати в квартирі, користуватися
нею, своє право щодо звільнення
квартири від статусу службової не
реалізовував.

Рішенням Алчевського міського
суду Луганської області від 12.07.2013 року
ОСОБА_2, що діяла в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_3 в
задоволенні її вимог до КП»АЖЕО» про
визнання членом сім*ї померлого
наймача та визнанні права користування
жилою площею в квартирі АДРЕСА_1
-відмовлено за необґрунтованістю.
Справа була предметом розгляду
Апеляційної інстанції , ухвалою якої
рішення суду залишено без змін
(а.с.9-11;12-13).

За ст. 61 ч. 3 ЦПК України обставини,
що встановлені судовим рішенням у
цивільній справі, що набрало законної
сили, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи,ь або особа, щодо якої
встановлено ці обставини.

Враховуючі вищевикладене, суд
дійшов висновку про доведеність того,
що неповнолітній ОСОБА_3 не набув права
на користування спірною службовою
квартирою і може бути виселеним, але з
наданням іншого жилого приміщення, як
те передбачено ст. 125 ЖК України,
згідно до якої без надання іншого
жилого приміщення у випадках,
зазначених у статті 124 ЖК України не
можуть бути виселені одинокі особи з
неповнолітніми дітьми, які проживають
разом з ними.

За ст. 114 ЖК України з наданням
іншого жилого приміщення може бути
виселено робітників і службовців
(разом з проживаючими з ними особами),
що припинили трудові відносини з
підприємствами, які надали жиле
приміщення.

Припинивши трудові відносини з
КП»АЖЕО» у 2007 році, ОСОБА_4, який не
заявляв свої права на спірне житло, мав
бути виселений з наданням йому іншого
житлового приміщення. Позивач в
судовому засіданні посилається на те,
що з 21.09.2007 року (звільнення ОСОБА_4) до
смерті наймача ІНФОРМАЦІЯ_1 вони не
вимагали виселення наймача. Після
його смерті й до подачі позову 16.05.2013
року ОСОБА_2 не вирішували це питання,
оскільки в квартирі постійно мешкав
його неповнолітній син.

Таким чином, суд вважає, що
неповнолітній ОСОБА_3 не може бути
виселений без надання іншого жилового
приміщення. Оскільки позивач не
ставить питання про надання йому
такого приміщення, яке відповідало б
нормам ст. 114 ЖК України, то суд за
власною ініціативою не може вийти за
межі позовних вимог, збільшивши їх й не
може на свій розсуд визначити яке саме
необхідне надати жиле приміщення
неповнолітній особі, в яке він підлягає
виселенню, що передбачено ст. 109 ч. 2 ЖК
України, тому відмовляє в позовних
вимогах позивачу за необґрунтованістю.

Керуючись
ст.ст.10,15,30,60,62,213-215 ЦПК України,
ст.ст.58,109,114,118,122,123,125 ЖК України, суд-

В И
Р І Ш И В :

Комунальному підприємству
«Алчевське житлово-експлуатаційне
об*єднання» до ОСОБА_2, що діє в
інтересах ОСОБА_3 про виселення з
квартири без надання іншого жилого
приміщення- відмовити за
необґрунтованістю.

Повне рішення виготовлено 21.03.14
року о 09-00 годині.

На рішення може бути внесена
апеляція до апеляційного суду
Луганської області через Алчевський
міський суд протягом 10 днів з дня
проголошення повного рішення, з 21.03.14
року.

Суддя:

Ткач О.В.