У Х В А Л А

26 травня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Дмитренко А. М.
,

при секретарі - Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м.Білій Церкві залі суду №
1 подання державного виконавця
міського відділу державної виконавчої
служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції про
примусове проникнення до житла,-

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець міського відділу
ДВС Ю.П. Закрасняна звернулася до суду
з вказаним поданням мотивуючи тим, що
на виконанні у міському відділі ДВС
перебуває виконавчий лист
Білоцерківського міськрайонного суду
№ 2-21392/10 від 11.02.2011 року про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі
14938 грн.70 коп., в наданий строк для
добровільного виконання боржник
рішення суду не виконала, під час
здійснення виконавчих дій нерухомого
майна або грошових коштів, належних
боржнику, не виявлено, для проведення
опису майна за місцем проживання
боржника державного виконавця в
квартиру не допустили, рішення суду по
цей час не виконано, а тому державний
виконавець просить суд вирішити
питання про примусовий вхід до
квартири АДРЕСА_1 для проведення опису
майна боржника.

До суду державний виконавець не
з'явилася, про час розгляду справи
повідомлялася належним чином, надала
письмове клопотання щодо розгляду
подання без її участі.

За ч.2 ст.376 ЦПК України суд негайно
розглядає вказане подання без виклику
чи повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Оглянувши подання з доданими
документами, матеріали цивільної
справи № 2-21392/10, суд дійшов висновку, що
подання належить задовольнити з
наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
21.12.2010 року Білоцерківським
міськрайонним судом Київської області
було постановлено рішення по справі за
позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
ОСОБА_5, 3-я особа: Комунальне
підприємство Білоцерківської міської
ради «Житлово-експлуатаційна контора
№ 7», про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, згідно з яким позов
було задоволено частково, стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 4723 грн.50 коп. в
рахунок відшкодування матеріальних
збитків, 1000 грн. моральної шкоди та 1060
грн. судових витрат, всього 6783 грн.50
коп.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 12578 грн.70 коп. в рахунок
відшкодування матеріальних збитків, 1000
грн. моральної шкоди та 1360 грн. судових
витрат, всього 14938 грн.70 коп.; в решті
позову відмовлено, рішення суду
набрало законної сили 31.12.2010 року.

Як встановлено судом, 11.02.2011 року
стягувачам було видано виконавчі листи
по даній справі.

На підставі виконавчого листа по даній
справі, виданого Білоцерківським
міськрайонним судом 11.02.2011 року,
державним виконавцем міського відділу
ДВС Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції О.В. Ковтун 17.03.2011
року винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження про стягнення
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі
14938 грн.70 коп. та надано боржнику строк
для добровільного виконання вказаного
вище рішення суду тривалістю 7 днів з
дня одержання постанови про відкриття
виконавчого провадження.

Судом встановлено, що у визначений
державним виконавцем строк боржник
рішення суду добровільно не виконала,
хоча знає про наявність вказаного
виконавчого провадження.

Як вбачається з письмових пояснень
ОСОБА_2, наданих державному виконавцю,
вона частково погашає борг по
можливості, оскільки має двох
неповнолітніх дітей.

Згідно актів державного виконавця Ю.П.
Закрасняної від 20.04.2012 року, 16.12.2013 року,
16.01.2014 року, які складені в присутності
дільничого інспектора міліції, під час
виходу за місцем проживання боржниці
-АДРЕСА_1 для проведення опису майна,
державного виконавця до приміщення не
допустили.

З доданих до подання документів також
вбачається, що боржник ОСОБА_2
зареєстрована АДРЕСА_1, саме цю адресу
вона вказала державному виконавцю, як
адресу місця свого проживання.

За ч.1 ст.376 ЦПК України питання про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника -фізичної
особи або особи, у якої знаходиться
майно боржника чи майно та кошти,
належні боржникові від інших осіб, при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів /посадових осіб/, а також
питання про проникнення до житла чи
іншого володіння боржника при
виконанні рішень інших органів
/посадових осіб/ вирішуються судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

Згідно з ч.1 ст.11 Закону "Про виконавче
провадження" державний виконавець
зобов'язаний вживати всіх передбачених
цим Законом заходів примусового
виконання рішень, неупереджено,
своєчасно і в повному обсязі вчиняти
виконавчі дії.

На боржника у виконавчому провадженні
покладені також відповідні обов'язки,
передбачені ч.6 ст.12 Закону України «Про
виконавче провадження», зокрема,
утримання від вчинення дій, які
унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення; надання у строк,
встановлений державним виконавцем,
достовірних відомостей про свої доходи
та майно, у тому числі про майно, яким
він володіє спільно з іншими особами,
про рахунки у банках чи інших
фінансових установах; своєчасна явка
за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

За ст.52 Закону України «Про виконавче
провадження» звернення стягнення на
майно боржника полягає в його арешті,
вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими
документами звертається в першу чергу
на кошти боржника у гривнях та
іноземній валюті, інші цінності, у
тому числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитарних установах.

У разі відсутності у боржника коштів та
інших цінностей, достатніх для
задоволення вимог стягувача,
стягнення звертається також на належне
боржнику інше майно, за винятком майна,
на яке згідно із законом не може
бути накладено стягнення. Звернення
стягнення на майно боржника не
зупиняє звернення стягнення на кошти
боржника. Боржник має право
запропонувати ті види майна чи
предмети, на які необхідно в першу
чергу звернути стягнення. Черговість
стягнення на кошти та інше майно
боржника остаточно визначається
державним виконавцем.

Стягнення на майно боржника
звертається в розмірі і обсязі,
необхідних для виконання за
виконавчим документом, з урахуванням
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, штрафів,
накладених на боржника під час
виконавчого провадження. У разі якщо
боржник володіє майном спільно з
іншими особами, стягнення звертається
на його частку, що визначається судом
за поданням державного виконавця.

Відповідно до ст.63 вказаного Закону
звернення стягнення на будинок,
квартиру, земельну ділянку, інше
нерухоме майно фізичної особи
проводиться у разі відсутності в
боржника достатніх коштів чи рухомого
майна. При цьому в першу чергу
звертається стягнення на окрему від
будинку земельну ділянку, інше
приміщення, що належать боржнику. В
останню чергу звертається стягнення
на житловий будинок чи квартиру, в
якому фактично проживає боржник.

Судом встановлено, що під час
здійснення виконавчих дій нерухомого
майна, грошових коштів, належних
боржникові, державним виконавцем не
виявлено, боржник ОСОБА_2 відомостей
про наявність у неї будь-якого іншого
майна державному виконавцю не
надавала, рішення суду в порушення
вимог Закону України «Про виконавче
провадження» тривалий час не
виконується.

А тому з врахування наведеного суд
вважає за можливе подання державного
виконавця задовольнити та надати
дозвіл на примусове проникнення до
житла боржника ОСОБА_2 для проведення
опису майна боржника.

Керуючись Законом України «Про
виконавче провадження», ст.376 ЦПК
України, суд-

У Х В А Л И В :

Подання державного виконавця
задовольнити.

Надати дозвіл на примусове проникнення
до квартири АДРЕСА_1 за місцем
проживання ОСОБА_2 для проведення опису
її майна в порядку виконання рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
від 21 грудня 2010 року по справі № 2-21392/10
про стягнення з ОСОБА_2 боргу на користь
ОСОБА_3 в сумі 14938 грн.70 коп.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд протягом п'яти днів з дня
постановлення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А. М. Дмитренко