Справа №442/2415/14-ц
Провадження №2/442/1106/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2014 року Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської області

у складі:

головуючого - судді Івасівки А.П.

при секретарі - Грабар Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Дрогобичі
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до Верхньогаївської сільської
ради Дрогобицького району Львівської
області, про встановлення факту
проживання однією сім»єю та визнання
права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача, в якому просить із
врахуванням збільшених позовних вимог,
визнати факт його проживання однією
сім»єю з ОСОБА_3 в період з 03.04.1997 року по
ІНФОРМАЦІЯ_4 та визнати за ним право
приватної власності на житловий
будинок, загальною площею 52,2 кв.м.,
житловою 18,5 кв.м., з відповідними
господарськими будівлями та спорудами
(колодязь літ. «к»), що по АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_3. В обґрунтування позову,
покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4
померла ОСОБА_3. З 03.04.1997 року він був
призначений її опікуном та здійснював
догляд за нею. ОСОБА_3 була інвалідом ІІ
групи (страждала на психічні
захворювання), а за рішенням суду від
11.11.1996 року визнана недієздатною. Він
постійно проживав з ОСОБА_3 однією
сім'єю, так як ні дітей, ні чоловіка,
інших близьких родичів, у неї не було.
Той факт, що він був опікуном померлої
зумовили їхнє спільне проживання
однією сім'єю більше як п'ять років,
приблизно з 03.04.1997 року по ІНФОРМАЦІЯ_4,
вони були пов'язані спільним побутом та
мали взаємні права та обв'язки, він
забезпечував її матеріальною та
моральною підтримкою, належними
умовами проживання, ніс
відповідальність за неї. Він належно
виконував опікунські обов'язки більше
16 років. Організував поховання ОСОБА_3 є
її єдиним спадкоємцем. 17.03.2014 року він
звернувся з заявою про прийняття
спадщини до приватного нотаріуса
ОСОБА_4, була заведена спадкова справа.
В склад спадкового майна увійшов
житловий будинок АДРЕСА_1, побудований
в 1960 році та згідно погосподарстької
книги №6, Верхньогаївської сільської
ради рахується за ОСОБА_3 Однак,
нотаріус не змогла видати йому
свідоцтво про право на спадщину, так як
на спадкове майно відсутні
правовстановлюючі документи.

В судовому засіданні позивач та його
представник ОСОБА_5 вимоги підтримали,
пославшись на обставини викладені у
позовній заяві, заяві про збільшення
позовних вимог.

Представник відповідача
Верхньогаївської сільської ради
Дрогобицького району - сільський
голова Ханас В. відносно задоволення
позову заперечив, пояснивши, що позивач
не здійснював постійний догляд за
спадкодавцем ОСОБА_3 не проживав з нею
однією сім»єю, мав інше постійне місце
проживання. Більше того, в силу своєї
роботи не міг постійно проживати з
ОСОБА_3

Суд, заслухавши пояснення учасників
судового процесу, дослідивши матеріали
справи, оцінивши докази у сукупності,
вважає, що позовна заява підлягає
задоволенню з огляду не таке.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 11.11.1996 року
ОСОБА_3 було визнано недієздатною, а
згідно розпорядження голови
Дрогобицької районної державної
адміністрації від 03.04.1997 року №147, її
опікуном було призначено її племінника
ОСОБА_1 (а.с.6-7).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 померла (а.с.5), після
її смерті відкрилася спадщина, до
складу якої увійшов, зокрема житловий
будинок АДРЕСА_1 та рахувався за
спадкодавцем згідно погосподарської
книги №6 ( довідка виконкому
Верхньогаївської сільської ради 3165 від
14.03.3014 року - а.с.8).

Згідно довідки №164 від 14.03.2014 року
Верхньогаївської сільської ради
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були зареєстровані по
АДРЕСА_1, але по факту з грудня 2011 року
по вересень 2013 року проживали разом по
АДРЕСА_2.

Суд надає віри показам свідків ОСОБА_7
(сусід), ОСОБА_8 (двоюрідний брат
позивача), які засвідчили, що покійна
ОСОБА_3 була у безпорадному стані і
потребувала постійного догляду, яким
її забезпечував ОСОБА_1. Вони разом вели
спільне господарство. Останні два роки
ОСОБА_3 була лежачою, і ОСОБА_1 єдиний
доглядав за нею (а.с.13).

Актом №1087 від 24.07.2012 року обстеження
матеріально-побутових умов сім»ї,
складеного державними соціальними
інспекторами Беца О. та Захаряк З.В.
встановлено, що ОСОБА_3 проживає у
АДРЕСА_2 у облаштованій окремій
кімнаті, разом зі своїм племінником
ОСОБА_1, який здійснює догляд за нею,
умови проживання задовільні.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у
судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року N 7 «Про судову практику у справах
про спадкування» при вирішенні спору
про право на спадщину осіб, які
проживали зі спадкодавцем однією
сім'єю не менш як п'ять років до часу
відкриття спадщини (четверта черга
спадкоємців за законом), судам
необхідно врахувати правила частини
другої статті 3 СК України про те, що
сім»ю складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.
Зазначений п'ятирічний строк повинен
виповнитися на момент відкриття
спадщини і його необхідно обчислювати
з урахуванням часу спільного
проживання зі спадкодавцем однією
сім'єю до набрання чинності цим
Кодексом.

Згідно ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням
є перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

За змістом ст. 1264 ЦК України, п. 21
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року № 7 «Про
судову практику у справах про
спадкування», право на спадкування за
законом у четверту чергу мають особи,
які спільно проживали із спадкодавцем
однією сім'єю не менш як п'ять років,
тобто були пов'язані спільним побутом,
мали взаємні права та обов'язки (ст. 3 СК
України).

В силу п.23 Постанови Пленуму ВСУ №7 «Про
судову практику у справах про
спадкування» у разі відмови нотаріуса
в оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Враховуючи відсутність належних
правовстановлюючих документів для
отримання свідоцтва про право на
спадщину, нотаріусом відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
(а.с.10).

Враховуючи наведене, ту обставину, що в
судовому засіданні беззаперечно
доведено, що заявник та спадкодавець
ОСОБА_3 проживали більше п'яти років
однією сім'ю з 03.04.1997 року (момент
встановлення опікунства) по
ІНФОРМАЦІЯ_4 (моменту смерті), інших
спадкоємців не встановлено, позивач
прийняв спадщину, оскільки до моменту
смерті проживав з ОСОБА_3, вчасно
звернувся із заявою про прийняття
спадщини, встановлення такого факту
для позивача має юридичне значення
(зокрема, дає право на отримання
спадщини), тому позовна заява підлягає
до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 235, 256, 259 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1
однією сім»єю з ОСОБА_3 в період з 03.04.1997
року по ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної
власності на житловий будинок,
загальною площею 52,2 кв.м., житловою 18,5
кв.м., з відповідними господарськими
будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Дрогобицький міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення.

Суддя А.П.
Івасівка