Справа № 397/343/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2014 року Олександрівський
районний суд Кіровоградської області в
складі: головуючого
судді КОМЛАЧ О.Ф.,

при секретарі
СТУПАК Л.О.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду сел.
Олександрівка цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Олександрівської
райдержадміністрації, Староосотської
сільської ради та ОСОБА_3 про визнання
права власності на спадкове майно,
встановлення факту прийняття спадщини
та встановлення факту належності
правовстановлюючого документу

в с т
а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з
позовом, в якому просить визнати за ним
право власності на земельну частку
(пай), площею 4,22 га. в умовних
кадастрових гектарах, розташованої на
території Староосотської сільської
ради Олександрівського району
Кіровоградської області в порядку
спадкування за законом, встановити
факт прийняття ним спадщини, а також
просить встановити факт належності
спадкодавцю Витягу № НГ-307 з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної частки (паю).

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала.
Суду пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
батько позивача. Позивач є спадкоємцем
за законом і фактично прийняв спадщину,
поховав батька, забрав майно, особисті
речі та документи спадкодавця, які
знаходяться у нього. Про наявність
сертифіката дізнався лише в 2012 році. В
нотаріальній конторі позивачу
відмовили у видачі свідоцтва про право
на спадщину так як відсутній
правовстановлюючий документ.
Сертифікат було зареєстровано і він
зберігається у відділі так як батько
позивача не отримав його. У витягу №
НГ-307 з технічної документації про
нормативну грошову оцінку земельної
частки (паю) невірно вказано
по-батькові батька позивача, тому
необхідно встановити факт належності
даного витягу спадкодавцю.

Представники відповідачів
Олександрівської
райдержадміністрації та
Староосотської сільської ради в судове
засідання не з'явилися, надали до суду
заяви про розгляд справи за їх
відсутності, позовні вимоги визнали,
заперечень не має (а.с. 33, 34, 37, 71, 72).

Третя особа ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилася, надала до суду
заяву про розгляд справи за її
відсутності, позовні вимоги визнала,
заперечень не має (а.с. 52).

В судовому засіданні також
допитано свідка ОСОБА_4, яка пояснила,
що знала сім'ю позивача, вони проживали
по сусідству. Позивач забрав батька та
його особисті речі до себе додому.
Батько позивача помер, проживаючи в
останнього, а поховали його біля
дружини - в с. Іванівка.

Заслухавши пояснення
представника позивача та вивчивши
матеріали цивільної справи, суд вважає
за можливе задовольнити позовні вимоги
позивача частково з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні було
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер -
ОСОБА_5 (а.с.23), який був батьком
позивача (а.с. 10-11). Мати позивача -
ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 51).

Після смерті ОСОБА_5 залишилося
спадкове майно - земельна частка (пай)
площею 4,22 га. в умовних кадастрових
гектарах, яка розташована на території
Староосотської сільської ради
Олександрівського району
Кіровоградської області (а.с. 12-13, 21, 22).

Відділ Держземагенства у
Олександрівському районі повідомив, що
сертифікат на право власності на
земельну частку (пай) серії КР №0129674 на
ім'я ОСОБА_7 зареєстрований в Книзі
реєстрації сертифікатів на право на
земельну частку (пай) по КСП ім. Кірова
на території Староосотської сільської
ради за №6 від 24.12.1996 року та
зберігається у архіві відділу (а.с.20).

Витягом № НГ-307 з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної частки (паю)
встановлено, що право на земельну
частку (пай), площею 4,22 га. по КСП ім.
Кірова на території Староосотської
сільської ради належить ОСОБА_7 (а.с. 22).

Довідками Староосотської
сільської ради Олександрівського
району Кіровоградської області
підтверджується що ОСОБА_5, 1923 року
народження, був зареєстрований в
АДРЕСА_1 з 1923 року по день смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживав один. Сільською
радою від імені ОСОБА_5 заповіт не
посвідчувався (а.с.14). ОСОБА_1 поховав
свого батька та взяв на себе всі
витрати на його поховання, а також
фактично прийняв спадщину після смерті
свого батька ОСОБА_5, оскільки
розпорядився його майном, забравши
особисті речі (а.с. 15, 16).

Державним нотаріусом ОСОБА_8
винесено постанову про відмову у
вчиненні нотаріальних дій, згідно якої
свідоцтво про право на спадщину за
законом на право на земельну частку
(пай) видати не можливо, оскільки до
нотаріальної контори
правовстановлюючий документ позивач
не подавав в зв'язку з неотриманням
його власником за життя (а.с.17).

Олександрівська державна
нотаріальна контора повідомила, що
після смерті ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, заяви про прийняття
спадщини чи про відмову від прийняття
спадщини до нотаріальної контори не
надходили, спадкова справа не
відкривалась (а.с.46).

Відповідно до інформаційних
довідок зі Спадкового реєстру
заповітів та спадкових справ
інформація про наявність заповітів від
імені ОСОБА_5 та спадкових справ після
його смерті відсутня (а.с.25, 26).

Довідкою Староосотської
сільської ради Олександрівського
району Кіровоградської області
підтверджується, що по архівним даним
погосподарських книг сільської ради с.
Іванівка рахувалася сім'я за 1947-1952
роки: голова господарства - ОСОБА_9, 1886
року народження та син ОСОБА_5, 1923 року
народження; за 1953-1955 роки: голова
господарства - ОСОБА_9, 1886 року
народження, син ОСОБА_5, 1923 року
народження, невістка ОСОБА_10, 1927 року
народження та внук ОСОБА_1, 1954 року
народження; за 1956-1969 роки: голова
господарства - ОСОБА_9, 1886 року
народження, яка померла 23.03.1969 року, син
ОСОБА_5, 1923 року народження, невістка
ОСОБА_11, 1927 року народження, внук
ОСОБА_1, 1954 року народження та внучка
ОСОБА_12, 1957 року народження; за 1970-1973
роки: голова господарства - ОСОБА_5, 1923
року народження, дружина ОСОБА_11, 1927
року народження, син ОСОБА_1, 1954 року
народження та дочка ОСОБА_12, 1957 року
народження, яка вибула в м. Олександрію;
за 1974-1976 роки: голова господарства -
ОСОБА_5, 1923 року народження, дружина
ОСОБА_11, 1927 року народження, син ОСОБА_1,
1954 року народження, який вибув в 1975
року; за 1977-1985 роки: голова
господарства - ОСОБА_5, 1923 року
народження та дружина ОСОБА_11, 1927 року
народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2; з
1986 року - голова господарства - ОСОБА_5,
1923 року народження, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 18-19).

Отже, в судовому засіданні було
встановлено, що на момент смерті
ОСОБА_5 мав право на земельну частку
(пай), площею 4,22 га., яка розташова на
території Староосотської сільської
ради Олександрівського району
Кіровоградської області.

Оскільки спадкодавець ОСОБА_5
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто до набрання
чинності нині діючого Цивільного
кодексу України, тому, згідно п.4
Прикінцевих та перехідних положень ЦК
України (в ред. 2003 року), при вирішенні
спору необхідно керуватися нормами
Цивільного кодексу Української РСР (в
редакції 1963 р.)

В судовому засіданні було
встановлено, що позивач фактично
вступив в управління спадковим майном
(а.с. 15). На день смерті спадкодавець
фактично проживав разом з позивачем, що
підтверджується наданими в судовому
засіданні показами свідка. А тому,
відповідно до ст. 549 ЦК України (в ред. 1963
р.), позивач визнається таким, що
прийняв спадщину.

Згідно ст.524, ст.529 ЦК УРСР, позивач
є спадкоємцем першої черги за законом
на спадкове майно, яке залишилося після
смерті ОСОБА_5. Оформити право
власності через нотаріальну контору
неможливо, оскільки
правовстановлюючий документ на
вказане спадкове майно власником не
було отримано, а тому він вправі
вимагати визнання за ним права
власності на земельну частку (пай) в
порядку цивільного судочинства.

Також позивачем ставиться вимога
про встановлення факту належності
спадкодавцю правовстановлюючого
документу, а саме Витягу № НГ-307 з
технічної документації про нормативну
грошову оцінку земельної частки (паю).

Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Встановлення факту належності
ОСОБА_5 вищевказаного Витягу не має для
позивача юридичного значення, так як
для оформлення спадщини потрібно
надавати правовстановлюючий документ
на майно, яким в даному випадку є
Сертифікат на право на земельну частку
(пай).

За рішенням суду було встановлено
факт належності спадкодавцю
Сертифіката на право на земельну
частку (пай), виданого ОСОБА_7 (а.с. 12-13).

Враховуючи викладене, вимога
позивача про встановлення факту
належності Витягу № НГ-307 з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної частки (паю) не
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.214, ст.215, ст.256, ст.259
ЦПК України, ст.524, ст.527, ст.529, ст.549 ЦК
України ( в ред. 1963 р.) суд,-

в и р
і ш и в :

Задовольнити позов частково : -
встановити факт прийняття ОСОБА_1
спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1,
після смерті ОСОБА_5;

- визнати за ОСОБА_1 право власності
на спадкове майно за законом, а саме
право на земельну частку (пай), площею
4,22 гектара, розташованої на території
Староосотської сільської ради
Олександрівського району
Кіровоградської області, що належала
спадкодавцю - ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В задоволенні вимоги про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу, а саме
Витягу № НГ-307 з технічної документації
про нормативну грошову оцінку
земельної частки (паю) - відмовити.

На рішення суду може бути
подана через Олександрівський
районний суд в Кіровоградський
апеляційний суд апеляційна скарга
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи які брали участь у
справі, але не були присутні під час
проголошення судового рішення можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: (підпис)

Копія вірна:

Суддя Олександрівського районного
суду

Кіровоградської області
О.Ф. КОМЛАЧ

Рішення набрало законної сили
_________________________________________.

Оригінал рішення знаходиться в
цивільній справі №397/343/14-ц (н/п 2/397/243/14).

Суддя Олександрівського районного
суду

Кіровоградської області
О.Ф. КОМЛАЧ