Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач - Медведєва Л.П.
Справа № 433/12/14-ц
Провадження № 22ц/782/2076/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області в
складі:

Головуючого - судді
Медведєвої Л.П.

Суддів - Соловей Р.С.,
Пащенко Л.В.

при секретарі - Арутюнян Р.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду в місті Луганську
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
дитини та додаткових витрат на дитину,
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Троїцького районного суду
Луганської області від 14 березня 2014
року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року ОСОБА_2 подано до суду
вказаний позов.

У викладенні обставин, якими позивач
обгрунтовувала свої позовні вимоги,
вона зазначила, що з 1995 по 2000 рік вона з
відповідачем мешкали разом у
цивільному шлюбі, під час проживання у
цивільному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 у них
народилася донька ОСОБА_4. Відповідач
коштів на утримання неповнолітньої
доньки не надає. Донька з 01.09.2013 року
навчається у Кременчуцькому льотному
коледжі НАУ. Позивач несе витрати по
договору за навчання, за гуртожиток і
була придбана форма для
навчання.Позивач просила стягнути з
відповідача на свою користь аліменти
на утримання неповнолітньої доньки у
розмірі ? частини з усіх видів доходів
та додаткові витрати у розмірі 30 749
гривень.

Рішенням Троїцького районного суду
Луганської області від 14 березня 2014
року позов задоволено частково,
внаслідок чого стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
неповнолітньої доньки - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини усіх
видів заробітку , щомісячно, але не
менше ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
з урахуванням індексації, підвищення
прожиткового мінімуму в часі
відповідно до закону, починаючи з 09
січня 2014 року до досягнення дитиною
повноліття, на користь держави судовий
збір у сумі 243,60 гривень, рішення про
стягнення аліментів в межах платежу за
один місяць допущено до негайного
виконання, у решті позовних вимог
відмовлено.

Звернувшись з апеляційною скаргою,
позивач просить задовольнити позовні
вимоги щодо додаткових витрат в
повному обсязі.

З апеляційної скарги вбачається, що
позивач оскаржує рішення суду в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог про стягнення додаткових витрат
на дитину, у зв`язку з чим рішення суду в
частині стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини
апеляційним судом не переглядається.

Заперечуючи проти доводів апеляційної
скарги, відповідач вважає рішення
законним і обгрунтованим.

Сторони в судове засідання не
з`явилися, про час та місце останнього
їх повідомлено належним чином і в
установленому законом порядку,вони
звернулись до апеляційного суду із
заявами про розгляд справи за їх
відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали
справи,обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів встановила
наступне.

За результатами розгляду справи судом
першої інстанції встановлені наступні
обставини.

Так, судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що позивач та
відповідач є батьками ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 / а.с.10/.

На даний час ОСОБА_4 навчається у
Кременчуцькому льотному коледжі НАУ /
а.с.6/, про що було укладено договір про
навчання / а.с.7-9/.

Позивачем було надано квитанції по
сплату відповідних грошових
сум,пов`язаних із навчанням ОСОБА_4 /
а.с.11-12/, а також трудову книжку на ім`я
позивачки, згідно якої остання на даний
час не працює / а.с.13-14/.

Відповідач має постійний заробіток /
а.с.40/.

Спір судом вирішено на підставі
ст.ст.181,183,184,185 СК України, при ухваленні
рішення суд керувався постановою
Пленуму Верховного Суду України від
15.05.2006 року №3 « Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо
батьківства,материнства та стягнення
аліментів», ст.ст.10,60,88,209,212-216,367,294 ЦПК
України.

Задовольняючи позов в частині
стягнення аліментів, суд першої
інстанції врахував матеріальне
становище позивача та відповідача,
стан здоров`я та матеріальне становище
дитини.

Відмовляючи у задоволенні позову в
частині стягнення додаткових витрат на
дитину, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем не надано доказів на
підтвердження наявності у дитини
особливих здібностей, які потребують
її розвитку на майбутнє, судом не
встановлено, що дитина має хворобу, яка
вказує на особливі обставини, які
потребують стягнення додаткових
витрат на її лікування.

За наслідками розгляду апеляційної
скарги, колегія суддів визнала, що
судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи і рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
тому підстави для задоволення
апеляційної скарги - відсутні.

У відповідності до положень ст. 185
Сімейного кодексу України той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов'язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами, зокрема, розвитком
здібностей дитини, її хворобою,
каліцтвом, тощо.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» звернуто увагу
судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК
України участі в додаткових витратах
на утримання дитини, викликаних
особливими обставинами (розвитком її
здібностей, хворобою, каліцтвом тощо),
можна притягати лише батьків. У цих
випадках ідеться про фактично зазнані
або передбачувані витрати, тому їх
необхідно визначати у твердій грошовій
сумі.

За змістом вказаної статті під
особливими обставинами слід розуміти
розвиток здібностей дитини ( наприклад
схильність до музики, що потребує
купівлі музичного інструменту,
малювання, або до певного виду спорту,
що вимагає додаткових матеріальних
витрат, тощо), або страждає на тяжку
хворобу, є калікою та необхідність
оздоровлення дитини та її лікування.
Такі особливі обставини будуть
індивідуальними у кожному конкретному
випадку.

Додаткові витрати не є додатковим
стягненням коштів на утримання дитини,
оскільки аліменти необхідні, щоб
забезпечити нормальні матеріальні
умови для життя дитини, а додаткові
витрати вимагаються, крім звичайних
витрат на дитину, в окремих випадках за
наявності особливих обставин.

При вирішенні питання щодо здібностей
дитини слід мати на увазі наступне.

Загальні здібності забезпечують
успішне виконання різних видів
діяльності (таких, які вимагають прояву
високорозвиненого інтелекту і
напруженої розумової діяльності).
Загальні здібності дають можливість
успішно навчатись, оскільки спираються
на розвинені якості інтелекту - пам'яті,
мислення, уваги, уяви, сприймання,
виражаються через коефіцієнт
інтелекту.

Спеціальні здібності проявляються в
певній сфері діяльності людини -
музиці, математиці, малюванні, спорті,
техніці, тобто є розвитком її творчих
здібностей.

Творчість - це природна функція мозку,
яка виявляється і реалізується у
діяльності при наявності спеціальних
здібностей у тій чи іншій конкретній
діяльності. Творчість - це не тільки
труд художника, артиста, вченого; вона
може проявитися в іншій діяльності,
результатом якої будуть як конкретні
ідеї і продукти, так і самі дії.

З урахуванням наведеного колегія
суддів вважає за можливе погодитись із
висновком суду першої інстанції, що
навчання неповнолітньої дитини у
коледжі не є проявом спеціальних
здібностей у тій чи іншій конкретній
діяльності, висновок про те, що оплата
за гуртожиток у зв`язку з навчанням у
коледжі, витрати по придбанню
форми,передбаченої у договорі про
навчання, не можна визначити
додатковими, оскільки вони не
викликані особливими обставинами
розвитком здібностей дитини в
розумінні статті 185 СК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що
неповнолітня дитина сторін у справі ще
за час навчання у школі проявила
унікальні здібності у навчанні,
колегія суддів не може прийняти до
уваги, оскільки вказані обставини не
відносяться до предмету позовних
вимог.

Інші доводи апеляційної скарги
висновок суду не спростовують і не є
підставою для зміни або скасування
рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційна скарга має бути відхилена,
рішення суду - залишено без змін.

Керуючись ст.ст.209,307,308 ЦПК України,

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Троїцького районного суду
Луганської області від 14 березня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді