У Х В А Л А

28 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Мазур Л.М.,
Маляренка А.В.,

Фаловської І.М.,
Юровської Г.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 лютого 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Дніпроінмед» (далі
- ПАТ «СК «Дніпроінмед»), ОСОБА_4 про
відшкодування шкоди,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ПАТ «СК «Дніпроінмед»
та ОСОБА_4, в якому просив стягнути з ПАТ
«СК «Дніпроінмед» на його користь:

- шкоду, пов'язану з лікуванням після
ДТП у розмірі 930 грн 44 коп.;

- шкоду, пов'язану з тимчасовою втратою
працездатності внаслідок ДТП у розмірі
4 294 грн;

- шкоду, спричинену пошкодженням
велосипеда внаслідок ДТП у розмірі 10 945
грн;

- шкоду, пов'язану з пошкодженням
планшета внаслідок ДТП вартістю 1 950
грн, рюкзака вартістю 450 грн та штанів
вартістю 180 грн;

- моральну шкоду у розмірі 2 500 грн;

- збитки, пов'язані з неможливістю
виконати роботу у розмірі 16 000
грн;

- поштові витрати, пов'язані з
листуванням зі страховиком у розмірі
35 грн;

- пеню за несвоєчасну виплату
страхового відшкодування за період з
05 червня 2011 року по 01 липня 2011
року.

На обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що 08 квітня 2011
року з вини ОСОБА_4 сталася ДТП, в
результаті якої завдано шкоди його
здоров'ю та пошкоджено належне йому
майно. Вказав, що на час вчинення ДТП
цивільна відповідальність ОСОБА_4 була
застрахована у ПАТ «СК «Дніпроінмед»
за договором обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. Зазначив, що вчасно звернувся
до страхової компанії із заявою про
виплату страхового відшкодування,
проте ПАТ «СК «Дніпроінмед» свої
зобов'язання не виконала, у зв'язку з
чим просив задовольнити позовні вимоги
у повному обсязі.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 02 липня 2013 року
позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «СК «Дніпроінмед» на
користь ОСОБА_3 шкоду спричинену в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди, яка складається із: шкоди,
пов'язаної з лікуванням у розмірі 930 грн
44 коп.; шкоди, пов'язаної з тимчасовою
втратою працездатності у розмірі 4 294
грн; шкоди, спричиненої пошкодженням
транспортного засобу у розмірі 10 945 грн;
шкоди, пов'язаної з пошкодженням майна
у розмірі 1 950 грн та моральної шкоди у
розмірі 2 500 грн.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
26 грудня 2013 року апеляційну скаргу
представника ПАТ «СК «Дніпроінмед» -
Івахи Є.В. задоволено частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено,
рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 02 липня 2013 року скасовано та
ухвалено нове рішення про часткове
задоволення позовних вимог.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
вартість ліків у розмірі 856 грн 44 коп.,
вартість ремонту планшета у розмірі 1 950
грн, вартість ремонту велосипеда у
розмірі 10 945 грн та моральну шкоду у
розмірі 1 000.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 лютого 2014 року
відмовлено у відкритті касаційного
провадження у справі з підстав,
встановлених п. 5. ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

У березні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від ОСОБА_3 надійшла заява про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 лютого 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, а
саме п. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Відповідно до вимог статті 355 ЦПК
України заява про перегляд судових
рішень у цивільних справах може бути
подана виключно з підстав:
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Як на приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права заявник
посилається на:

- копію ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 червня 2012
року, постановлену за результатами
розгляду касаційної скарги на рішення
апеляційного суду Київської області
від 08 лютого 2012 року у справі за позовом
про визнання недійсним договору та
стягнення страхового відшкодування,
якою оскаржуване рішення в частині
відмови у задоволенні позовних вимог
про стягнення страхового
відшкодування скасовано, справу в цій
частині передано на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції, а рішення
суду апеляційної інстанції в частині
відмови у задоволенні позовних вимог
про визнання недійсним договору
залишено без змін;

- копію ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 квітня 2013
року, постановлену за результатами
розгляду касаційної скарги на рішення
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 30 травня 2012 року
та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 03 грудня
2012 року у справі за позовом про
визнання частково недійсними пунктів
договору та незаконною відмову у
виплаті страхового відшкодування,
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення грошової суми, якою
оскаржувані рішення про відмову у
задоволенні позову скасовано, а справу
передано на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Пунктом 7 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» роз'яснено, що
постановлення касаційною інстанцією
ухвали про скасування рішення судів
нижчих інстанцій із передачею справи
на новий розгляд не означає
остаточного вирішення спору у справі й
застосування норм матеріального права
для вирішення спору по суті, тому
відповідні ухвали не можуть бути
предметом перегляду в порядку,
передбаченому главою 3 розділу V ЦПК
України, і на них не може здійснюватися
посилання на підтвердження підстави,
встановленої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК України.

За викладених обставин, посилання
ОСОБА_3 на ухвали суду касаційної
інстанції від 13 червня 2012 року та від 24
квітня 2013 року, якими скасовано судові
рішення з передачею справи на новий
розгляд, не є підтвердженням підстави,
встановленої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК України, а тому за цими
прикладами судових рішень касаційної
інстанції справа у допуску до
провадження Верховного Суду України не
підлягає.

Керуючись ст. ст. 354, 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Дніпроінмед»,
ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, за
заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 лютого 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.О. Дьоміна

Судді:
Л.М. Мазур

А.В. Маляренко

І.М. Фаловська

Г.В. Юровська