Золотоніський міськрайонний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/942/14-ц

номер провадження 2/695/534/14

21 травня 2014 року
м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд
Черкаської області в складі:

Головуючої судді
Матвієнко М.В.

при секретарі
Овдієнко Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Коврайської-І сільської ради
про визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулися до суду з позовом до
Коврайської-І сільської ради про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини.

Причиною цього стало те, що ІНФОРМАЦІЯ_2
року померла гр. ОСОБА_4, після смерті
якого залишилось майно у вигляді
земельної ділянки площею 3,04 га для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована в адмінмежах
Коврайської-І сільської ради,
Золотоніського р-ну, Черкаської обл. та
житловий будинок по АДРЕСА_1. В
установлений законом строк вони не
звернулися з заявою про прийняття
спадщини до нотконтори, оскільки про
наявність заповіту на їх ім'я дізналися
лише 10.12.2013 року, коли секретар
сільської ради довідками від 10.12.2013р. за
№ 296 та № 299 повідомила їх про відкриття
спадщини внаслідок смерті ОСОБА_4 в м.
Якутськ Російської Федерації. Після
того 11.12.2013р. їм був виготовлений та
виданий дублікат заповіту, та вони
отримали копію свідоцтва про смерть, а
тому не встигли подати заяву до
нотаріальної контори.

Крім того, нотаріус не зміг би видати
свідоцтво про право на спадщину через
помилку в заповіті її персональних
даних, а саме прізвище спадкодавця
зазначено як «ОСОБА_4» замість
«ОСОБА_4», хоча справжнє її прізвище
«ОСОБА_4». Дані недоліки в заповіті
створюють заявникам перепони в
здійсненні своїх прав як спадкоємців, а
тому заявники звернулися в суд для
встановлення факту належності
зазначеного заповіту.

Інакше, крім звернення до суду з заявою
про встановлення вказаного факту та
визначення додаткового строку для
подачі заяви про прийняття спадщини,
позивачі не можуть вирішити дане
питання.

В судовому засіданні позивачі
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та їх представник
підтримали свої позовні вимоги
повністю та наполягали на їх
задоволенні, просили суд встановити
факт, що заповіт складений ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, 05 березня 1999 року,
посвідчений секретарем Коврайської
сільської ради, Золотоніського району
Черкаської області, зареєстрований в
реєстрі за № 20 на ім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 року
ОСОБА_4 та надати їм додатковий строк
для подачі заяви до нотаріальної
контори про прийняття спадщини, як
пропущений з поважних причин, оскільки
спадкодавець померла за межами України
та вони не були повідомлені про
відкриття спадщини.

Представник відповідача Коврайської
сільської ради в судове засідання не
з'явився, але направив до суду лист, в
якому зазначено, що сільська рада не
заперечує проти задоволення позову та
просить розглядати справу у
відсутності представника.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_6 пояснила, що вона працює
секретарем Коврайської сільської ради
із 2002 року по даний час. По сільській
раді числиться 19 не успадкованих
земельних паїв, а тому, з метою
виявлення спадкоємців, у грудні
2013р.було піднято архів та виявлено
заповіт ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_2
Про існування заповіту до грудня 2013
року відомо не було. У 2002 році ОСОБА_4
проживала в с. Коврай, іншої особи із
таким прізвищем в селі немає.
Переглянувши архів нотаріальних
документів, вона дійсно виявила
оригінал заповіту від імені ОСОБА_4 на
ім'я позивачів, який був посвідчений у
1999р. на все майно.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_7 пояснила, що вона працювала
секретарем Коврайської сільської ради
із серпня 1989 по березень 2002 року. Вона
посвідчувала заповіт, складений дійсно
ОСОБА_4 на ім'я позивачів, вона не
захотіла складати заповіт на сина,
оскілки той проживав у Якутії та не
приїздив її доглядати. При оформленні
заповіту нею була допущена помилка при
написанні прізвища спадкодавці та її
прізвище було написано як «ОСОБА_4»,
хоча з документів на видачу цінних
паперів значиться прізвище «ОСОБА_4».
Про її смерть вона не знала до виклику в
суд.

Суд, вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення та доводи
позивачів та їх представника,
пояснення свідків, приходить до
висновку, що позов підлягає до
задоволення, виходячи з наступних
підстав:

? з даних свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1, виданого відділом
управління ЗАГС при уряді Республіки
Саха (Якутія) по м. Якутськ, Російської
Федерації, вбачається, що ОСОБА_4
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, про що в
книзі реєстрації смертей зроблено
відповідний актовий запис за № 19;

? даних заповіту, складеного 05.03.1999
року та посвідченого секретарем
Коврайської сільської ради
Золотоніського р-ну, Черкаської обл.,
зареєстрованого в реєстрі за № 20,
вбачається, що ОСОБА_4. заповіла ОСОБА_1
та ОСОБА_2 все його майно, і взагалі все
те, що буде належати їй на день смерті і
на що вона за законом матиме право;

? з даних Державного акта на право
приватної власності на землю серії ЧР
№ 060855 вбачається, що ОСОБА_4 належиться
земельна ділянка площею 3,04 га для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована в межах Коврайської
сільської ради Золотоніського району,
Черкаської області;

Таким чином, судом достовірно
встановлений факт, що заповіт
складений ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, 05
березня 1999 року, посвідчений
секретарем Коврайської сільської ради,
Золотоніського району Черкаської
області, зареєстрований в реєстрі за №
20 на ім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_2, належить
померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

В п. 24 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову
практику в справах про спадкування»,
зазначено, що вирішуючи питання про
визначення особі додаткового строку,
суд досліджує поважність причин
пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно виходити
з того, що поважними є причини,
пов'язані із об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

За вищенаведених обставин, суд
вважає, що позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2
шестимісячний строк для прийняття
спадщини, передбачений ст. 1270 ЦК
України, попущений з поважної причини,
оскільки спадкодавця померла за межами
України та про дату її смерті за місцем
знаходження спадкового майна відомо не
було, а тому їм необхідно надати
додатковий строк для подачі заяви до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини.

Суд вважає, що достатнім для
подачі заяви про прийняття спадщини до
нотаріальної контори у даному випадку
є строк - два місяці з моменту вступу
рішення у законну силу.

Керуючись вищевикладеним, ст. 60, 130, 174,
212, 213, 215, 256-259 ЦПК України та ст. 1272 ЦК
України, Постановою Пленуму ВСУ №7 від
30.05.2008 року "Про судову практику у
справах про спадкування", суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 -
задовольнити повністю.

Встановити факт, що заповіт складений
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, 05 березня 1999 року,
посвідчений секретарем Коврайської
сільської ради, Золотоніського району
Черкаської області, зареєстрований в
реєстрі за № 20 на ім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 року
ОСОБА_4.

Визначити позивачам ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 додатковий строк для подачі
заяви про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2
року, до нотаріальної контори у вигляді
двох місяців з моменту вступу рішення у
законну силу, як пропущений з поважних
причин.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Черкаської області
через Золотоніський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
М. В. Матвієнко

Повний текст рішення виготовлено 23
травня 2014 року