Єдиний унікальний номер 2-1288/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючого
судді Мовчан Д.В.

при
секретарі
Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Дніпропетровську цивільну справу за

поданням начальника Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про визначення
частки майна, -

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2013 року до Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська
надійшло подання Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про визначення
частки майна ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявлених вимог
начальник Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції посилався на те, що
в провадженні державного виконавця
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції перебуває
виконавчий лист № 2/422/1401/12 від 02
листопада 2012 року про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсації
за 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 в
розмірі 157850 грн. Згідно відповіді МБТІ
та свідоцтва про право власності на
нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 за
боржником не визначено частку
квартири. У зв'язку з чим, просить суд
визначити частку майна ОСОБА_1 на
квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 21 серпня 2013 року
вказане подання Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про визначення
частки майна було задоволено. Зокрема,
судом було визначено, що ОСОБА_1 на
праві власності належить 1/2 частина
квартири АДРЕСА_1.

15 листопада 2013 року не погодившись із
зазначеною ухвалою суду першої
інстанції, ОСОБА_1 по даній справі було
подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 03 лютого
2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задоволено, ухвалу Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
21 серпня 2013 року скасовано, а вказана
справа направлена на новий розгляд до
суду першої інстанції з мотивів
відсутності в матеріалах справи
належних доказів про повідомлення
сторін та заінтересованих осіб, про
дату, час та місце слухання справи.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 379 ЦПК України
суд у десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
повідомленням сторін та
заінтересованих осіб.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 26 грудня 2003
р. № 14 «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження»
частка боржника у спільній власності з
іншими особами визначається за
поданням державного виконавця
відповідно до положень законодавства,
що регулює право власності. Такі
подання мають розглядатися з
обов'язковим викликом у судове
засідання не лише державного
виконавця, боржника, стягувача й
прокурора (у випадках здійснення
останнім представництва інтересів
громадянина або держави в суді), а й
учасників спільної власності на майно
та з додержанням вимог ст. 59 ЦПК щодо
допустимості засобів доказування.

Суд зазначає, що під час нового
розгляду даної справи по суті, було
здійснено повідомлення сторін та
заінтересованих осіб, про дату, час та
місце слухання справи у спосіб та
порядку, що встановлений Цивільним
процесуальним кодексом України.

Так, заявника було повідомлено про
день, час та місце слухання справи, що
підтверджується письмовою заявою
представника Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, в якій він також
просить справу розглядати без його
участі, вимоги подання підтримує в
повному обсязі і просить їх
задовольнити, оскільки у боржника
існують зобов'язання по виконавчому
документу та в рамках виконавчого
провадження не можливо здійснити
заходи примусового виконання,
відповідно до ст.32 Закону України «Про
виконавче провадження» без виділення
частки майна боржника, реалізувати в
порядку, встановленому для примусового
виконання (а.с. 37, т. 2).

Позивач за позовом ОСОБА_2 теж у судове
засідання не з'явилася, про день та час
розгляду справи повідомлялася
належним чином, про що свідчить
рекомендоване повідомлення
підприємства поштового зв'язку про
вручення судової повістки (а.с.44 том 2) ,
причини неявки суду не повідомила, заяв
чи клопотань від неї не надходило.

Відповідач за позовом ОСОБА_1 у судове
засідання не з'явився, про день та час
розгляду справи повідомлявся належним
чином, про що свідчить рекомендоване
повідомлення підприємства поштового
зв'язку про вручення судової повістки
(а.с.43, т.2) , причини неявки суду не
повідомив, заяв чи клопотань від нього
не надходило.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судове
засідання також не з'явилася, про день
та час розгляду справи повідомлялася
належним чином, про що свідчить
рекомендоване повідомлення
підприємства поштового зв'язку про
вручення судової повістки (а.с.42, т. 2) ,
причини неявки суду не повідомила, заяв
чи клопотань від неї не надходило.

Відповідно до п.2 Правил надання послуг
поштового зв'язку, що затверджені
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 270 від 5 березня 2009 року,
рекомендоване поштове відправлення -
поштове відправлення (лист, поштова
картка, бандероль, секограма, дрібний
пакет, мішок "M"), що приймається для
пересилання без зазначення суми
оголошеної цінності вкладення з
видачею відправникові розрахункового
документа про прийняття і
доставляється (вручається) адресатові
(одержувачу) під розписку.

Згідно з п.п. 92, 99 Правил надання послуг
поштового зв'язку рекомендовані листи
підлягають доставці додому.
Рекомендовані поштові відправлення, у
тому числі рекомендовані листи з
позначкою "Судова повістка",
рекомендовані повідомлення про
вручення поштових відправлень,
поштових переказів, повідомлення про
надходження електронних поштових
переказів, які не були вручені під час
доставки, повторні повідомлення про
надходження реєстрованих поштових
відправлень (крім зазначених в абзаці
четвертому пункту 93 цих Правил),
поштових переказів, адресовані
фізичним особам, під час доставки за
зазначеною адресою або під час
вручення в об'єкті поштового зв'язку
вручаються адресату, а у разі його
відсутності - повнолітньому члену сім'ї
за умови пред'явлення документа, що
посвідчує особу, а також документа, що
посвідчує родинні зв'язки з адресатом
(свідоцтво про народження, свідоцтво
про шлюб тощо), чи рішення органу опіки
і піклування про призначення їх
опікунами чи піклувальниками.

Судом встановлено, що станом на момент
розгляду даної цивільної справи по
суті відповідач та заінтересована
особа були зареєстровані за адресою:
АДРЕСА_3, і саме за такою адресою
вказаними відповідачем та
заінтересованою особою було отримано
означені поштові відправлення, що
підтверджується повідомленнями
підприємства поштового зв'язку про
вручення таких поштових відправлень.

Згідно із вимогами ч. 5 ст. 74 ЦПК України,
судові повістки надсилаються фізичним
особам, які не мають статусу
підприємців, - за адресою їх місця
проживання чи місця перебування,
зареєстрованого у встановленому
законом порядку. У разі відсутності
осіб, які беруть участь у справі, за
такою адресою, вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення
вручене їм належним чином.

За вказаних обставин суд вважає, що
судом першої інстанції були вжиті усі
можливі та передбачені процесуальним
законодавством засоби щодо
повідомлення сторін та
заінтересованих осіб про день, час та
місце розгляду даної цивільної справи
по суті.

У зв'язку з викладеним, суд не вбачає
перешкод для розгляду означеного
подання по суті.

Суд, дослідивши матеріали подання,
матеріали цивільної справи та подані
докази, вважає вказане подання таким,
що підлягає задоволенню із наступних
підстав.

Судом встановлено, що постановою
державного виконавця Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Строменко Г.О. від 07
травня 2013 року відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа № 2/422/1401/2012, виданого 02 листопада
2012 року Ленінським районним судом м.
Дніпропетровська, про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсації
за 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 у
розмірі 157 850 (сто п'ятдесят сім тисяч
вісімсот п'ятдесят) грн. 00 коп. (а.с.7, т.
2).

Судом також встановлено, що квартира
АДРЕСА_1 належить на праві спільної
сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на житло від 11 травня 1994 року,
виданого на ім'я означених осіб
Виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської Ради
народних депутатів згідно з
розпорядженням (наказом) від 11 травня
1994 року № 6/1307-94 (а.с.4 том 2).

Згідно з ч. 6 ст. 52 Закону України «Про
виконавче провадження» стягнення на
майно боржника звертається в розмірі і
обсязі, необхідних для виконання за
виконавчим документом, з урахуванням
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, штрафів,
накладених на боржника під час
виконавчого провадження. У разі якщо
боржник володіє майном спільно з
іншими особами, стягнення звертається
на його частку, що визначається судом
за поданням державного виконавця.

Також відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК
України питання про визначення частки
майна боржника у майні, яким він
володіє спільно з іншими особами,
вирішується судом за поданням
державного виконавця.

Згідно із нормами ст. 370 ЦК України, у
разі виділу частки із майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними або законом.

Будь-яких доказів щодо інших розмірів
часток співвласників квартири АДРЕСА_1
матеріали справи не містять. Не
дивлячись на повідомлення сторін та
заінтересованих осіб, про дату, час та
місце слухання справи у спосіб та
порядку, що встановлений Цивільним
процесуальним кодексом України, такі
особи в судове засідання не з'явилися,
будь-яких доказів щодо нерівності
часток співвласників на вказану
квартиру суду також не надали.
Відповідно до вимог ч.4 ст. 60 ЦПК України
доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

Враховуючи наведені обставини,
підстави права спільної сумісної
власності на таку квартиру, суд вважає
за можливе визначити, що ОСОБА_1 на
праві власності належить 1/2 частина
квартири АДРЕСА_1.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 370 ЦК України, ст. 379 ЦПК
України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Подання Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про визначення
частки майна - задовольнити.

2.Визначити, що ОСОБА_1 на праві
власності належить 1/2 частина квартири
АДРЕСА_1.

Ухвала суд може бути оскаржена до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Ленінський районний суд
м. Дніпропетровська.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було поставлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії.

У разі подання апеляційної скарги
ухвала, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя:
Д.В. Мовчан