АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1234/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Підберезний Г.А. Доповідач -
Волошин М.П.Категорія 27
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Волошина
М.П.,

суддів -
Куценко Т.Р., Демченко Е.Л.,

при секретарі - Крикун А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Кіровського
районного суду м. Дніпропетровська від
28 листопада 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до публічного
акціонерного товариства
Всеукраїнський Акціонерний Банк,
ОСОБА_4 про визнання договору поруки
припиненим, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернулася з
позовною заявою до ВАТ Всеукраїнський
Акціонерний Банк, яке згодом змінило
найменування на ПАТ Всеукраїнський
Акціонерний Банк (далі ПАТ
Всеукраїнський Акціонерний Банк),
ОСОБА_4 про визнання договору поруки
припиненим.

В позовній заяві посилалась на те, що 18
квітня 2008 року між ПАТ Всеукраїнський
Акціонерний Банк, та ОСОБА_4 укладено
кредитний договір №99/в, відповідно до
умов якого ОСОБА_4 отримала грошові
кошти в розмірі 23 676,68 доларів США 68
центів.

У забезпечення виконання зобов'язань
за вказаним кредитним договором 18
квітня 2008 року між ПАТ Всеукраїнський
Акціонерний Банк, та ОСОБА_2, ОСОБА_4
укладено договір поруки, відповідно до
умов якого ОСОБА_2 солідарно
відповідає перед кредитором за
виконання зобов'язань ОСОБА_4 у повному
обсязі за кредитним договором №99/в від
18 квітня 2008 року.

Зважаючи на те, що строк припинення
поруки в договорі поруки від 18 квітня
2008 року не встановлений, 10 січня 2011 року
банком було направлено на адресу
поручителя повідомлення про виконання
порушеного зобов'язання у повному
обсязі, банк на протязі шести місяців з
моменту направлення вимоги з позовною
заявою до поручителя не звернувся,
позивач просив визнати припиненим
договір поруки від 18 квітня 2008 року,
укладений між ПАТ Всеукраїнський
Акціонерний Банк та ОСОБА_2, ОСОБА_4 на
забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_4 за кредитним договором №99/в від
18 квітня 2008 року.

Рішенням Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 28
листопада 2013 року у задоволенні
позовних вимог відмовлено в повному
обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права, у
зв'язку з чим ставить питання про
скасування оскаржуваного рішення та
ухвалення нового рішення про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а рішення суду -
скасуванню з наступним ухваленням по
справі нового рішення, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
18 квітня 2008 року між ПАТ Всеукраїнський
Акціонерний Банк та ОСОБА_4 укладено
кредитний договір №99/в, відповідно до
умов якого ОСОБА_4 отримала грошові
кошти в розмірі 23 676,68 доларів США 68
центів.

У забезпечення виконання зобов'язань
за вказаним кредитним договором 18
квітня 2008 року між ПАТ Всеукраїнський
Акціонерний Банк, та ОСОБА_2, ОСОБА_4
укладено договір поруки, відповідно до
умов якого ОСОБА_2 солідарно відповідає
перед кредитором за виконання
зобов'язань ОСОБА_4 у повному обсязі за
кредитним договором №99/в від 18 квітня
2008 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 та ч. 1 ст. 554 ЦК
України за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

За змістом указаних норм матеріального
права поручитель, хоча й пов'язаний із
боржником певними зобов'язальними
відносинами, є самостійним суб'єктом у
відносинах із кредитором.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого у договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

Частиною 1 ст. 251 ЦК України визначено,
що строком є певний період у часі, зі
спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252
ЦК України).

Разом із тим із настанням певної події,
яка має юридичне значення,
законодавець пов'язує термін, який
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати (ч. 2 ст. 251, ч. 2 ст. 252 ЦК України).

Із договору поруки від 18 квітня 2008 року
убачається, що в ньому не встановлено
строку, після якого порука
припиняється, а умова договору поруки
про його дію до повного виконання
боржником своїх зобов'язань перед
банком за кредитним договором не є
встановленим сторонами строком
припинення дії поруки, оскільки
суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК
України, тому у цьому випадку
підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559
ЦК України про те, що порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Пунктом 24 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів,
що виникають із кредитних
правовідносин» роз'яснено, що
відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має
враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору. Отже, якщо кредитним
договором не визначено інші умови
виконання основного зобов'язання, то у
разі неналежного виконання
позичальником своїх зобов'язань за цим
договором строк пред'явлення
кредитором до поручителя вимоги про
повернення отриманих коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково. Таким строком не
може бути лише несплата чергового
платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

Сама по собі умова договору про дію
поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам статті 252 ЦК
України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Матеріалами справи підтверджується, що
10 січня 2011 року банком було направлено
на адресу поручителя повідомлення про
виконання порушеного зобов'язання у
повному обсязі достроково.

З огляду на викладене, у ПАТ
Всеукраїнський Акціонерний Банк
виникло право пред'явити вимогу до
поручителя ОСОБА_2 про виконання
порушених зобов'язань боржника ОСОБА_4
щодо сплати заборгованості за
кредитним договором, починаючи з 10
січня 2011 року, протягом наступних шести
місяців.

Банк, як вбачається з матеріалів
справи, не звернувся з позовом до
позивача на протязі шестимісячного
строку, встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК
України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
про припинення дії договору поруки
заслуговують на увагу, судом першої
інстанції допущено помилку у
застосуванні норм матеріального права,
тому апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а оскаржуване судове
рішення скасуванню з ухваленням нового
рішення про задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316, 319 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 28 листопада 2013
року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до публічного
акціонерного товариства
Всеукраїнський Акціонерний Банк,
ОСОБА_4 про визнання договору поруки
припиненим - задовольнити.

Визнати припиненим договір поруки від
18 квітня 2008 року, укладений між
відкритим акціонерним товариством
Всеукраїнський Акціонерний Банк та
ОСОБА_2, ОСОБА_4 на забезпечення
виконання зобов'язань ОСОБА_4 за
кредитним договором №99/в від 18 квітня
2008 року.

Рішення апеляційного суду чинне з
моменту проголошення та може бути
оскаржено до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів.

Судді: