Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Олійник
А.С.,

суддів: Амеліна В.І.,
Дербенцевої Т.П.,

Карпенко С.О.,
Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом відкритого
акціонерного товариства
«Енергопостачальна компанія
«Дніпрообленерго» в особі
«Дніпропетровських міських
електричних мереж» до ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 4
листопада 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року відкрите акціонерне
товариство «Енергопостачальна
компанія «Дніпрообленерго» в особі
«Дніпропетровських міських
електричних мереж» (далі - ВАТ
«Енергопостачальна компанія
«Дніпрообленерго») звернулося до суду
із указаним позовом до ОСОБА_3,
посилаючись на те, що перевіркою
приладів обліку електричної енергії по
АДРЕСА_1 від 10 січня 2012 року було
виявлено факт порушення відповідачем
п. 48 Правил користування електричною
енергією для населення (далі - ПКЕЕН) -
самовільне підключення
електропроводки до електричної мережі
енергопостачальника прихованим
способом, про що складено акт. Вартість
необлікованої електричної енергії
становить 11 517, 57 грн, яку позивач просив
стягнути із ОСОБА_3

Рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 24 травня
2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 4
листопада 2013 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення. Стягнуто із
ОСОБА_3 на користь ВАТ
«Енергопостачальна компанія
«Дніпрообленерго» 11 517, 57 грн вартості
необлікованої електричної енергії.

У касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення апеляційним
судом норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, просить скасувати
рішення апеляційного суду та залишити
в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи скарги та вивчивши
обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, вважає, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма
підлягає застосуванню до цих
правовідносин; чи слід позов
задовольнити або в позові відмовити; як
розподілити між сторонами судові
витрати; чи є підстави допустити
негайне виконання судового рішення;
чи є підстави для скасування заходів
забезпечення позову.

Зазначені вимоги закону апеляційним
судом враховані не повністю.

Із матеріалів справи вбачається, що 24
грудня 2000 року між ОСОБА_3
та ВАТ «Енергопостачальна компанія
«Дніпрообленерго» було укладено
договір про користування електричною
енергією № 5387014, за умовами якого
енергопостачальна організація
здійснює постачання електричної
енергії до об'єкта споживача: квартири
АДРЕСА_1, а споживач зобов'язаний
своєчасно здійснювати оплату наданих
послуг із енергопостачання (а. с. 28-29).

Відповідно до п. 10.1. договору про
користування електричною енергією
№ 5387014 від 24 грудня 2000 року, строк
дії договору становить п'ять років,
набирає чинності з дня його підписання
та після закінчення строку дії
вважається щорічно продовженим на рік,
якщо за місяць до закінчення строку дії
не буде заявлено однією зі сторін про
відмову від цього договору, або його
перегляд.

Актом про порушення від 10 січня 2012 року
№ 016052, складеним за результатами
перевірки приладів обліку електричної
енергії по АДРЕСА_1, було виявлено факт
самовільного підключення
електропроводки споживача до
електричної мережі поза приладом
обліку прихованим способом (а. с. 7).

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позов,
апеляційний суд виходив із того, що
факт розкрадання електричної енергії
відповідачем підтверджується актом
про порушення та не спростовується
доводами відповідача про відсутність у
ньому відомостей про дату останньої
повірки приладів обліку, межі
балансової належності, переліку
приладів електричної енергії, які
знаходяться у квартирі, переліку
приладів, що було включено при
виявленні правопорушення, їх режим
споживання та період роботи,
відсутність у ньому посилання на
договір постачання електричної
енергії.

Із такими висновками погодитися не
можна.

Однією з підстав відповідальності
споживача електроенергії за п. 48 ПКЕЕН,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 26 липня 1999 року
№ 1357, є розкрадання
електричної енергії у разі
самовільного підключення до
електромереж і споживання електричної
енергії без приладів обліку.

Обов'язковим елементом об'єктивної
сторони указаного правопорушення є
розкрадання електричної енергії, що є
наслідком самовільного підключення
споживача до електромереж чи
споживання електричної енергії без
приладів обліку.

Порядок визначення обсягу та
вартості електричної енергії,
необлікованої внаслідок порушення
споживачами ПКЕЕН, встановлено
Методикою, затвердженою постановою
Національної комісії регулювання
електроенергетики України від 4 травня
2006 № 562.

Згідно п. 3.1 Методики підставою для
застосування її положень є виявлення
таких порушень ПКЕЕН: 1) пошкодження
або відсутності на приладах обліку
пломб з відбитками тавр про повірку
приладів обліку (за умови наявності
акта про збереження пломб, складеного в
порядку, установленому ПКЕЕН, або
іншого документа, який підтверджує
факт пломбування приладів обліку, та
за умови втручання споживача в роботу
приладів обліку); 2) пошкодження або
відсутності пломб з відбитками тавр
електропередавальної організації або
індикаторів, установлених у місцях,
указаних в акті про збереження
пломб, складеному в порядку,
установленому ПКЕЕН, або в іншому
документі, який підтверджує факт
пломбування приладів обліку,
установлення індикаторів та передачу
на збереження приладів обліку
електричної енергії, відповідних пломб
та індикаторів; 3) пошкодження приладів
обліку (розбите скло, пошкодження
цілісності корпусу тощо), інших дій
споживача, які призвели до зміни
показів приладів обліку (фіксація
індикатором впливу постійного
(змінного) магнітного або
електричного полів, використання
фазозсувного трансформатора тощо (у
разі підтвердження факту
встановлення та передачі на
збереження споживачу (власнику або
наймачу об'єкта) приладів обліку,
установлених пломб та індикаторів); 4)
самовільного підключення
електроустановок, струмоприймачів або
електропроводки до електричної мережі
енергопостачальника або іншого
споживача (власника мереж) без
порушення схеми обліку; 5) самовільного
підключення електроустановок,
струмоприймачів або електропроводки
до електричної мережі
енергопостачальника або іншого
споживача (власника мереж)з порушенням
схеми обліку; 6) самовільного
підключення електроустановок,
струмоприймачів або електропроводки
до електромережі, що не є
власністю

енергопостачальника; 7) використання
"штучного нуля", що призвело до
споживання необлікованої електричної
енергії.

Розрахунок вартості необлікованої
електричної енергії згідно
п. 3.3. Методики здійснюється за
добовою величиною розрахункового
споживання електричної енергії; за
тарифами (цінами) для населення, що
діяли в період, за який розраховується
розмір вартості необлікованої
електричної енергії; та за кількістю
днів (розрахунковий період).

Залежно від характеру виявленого
порушення ПКЕЕН (підпункти 1-7 пункту 3.1
Методики) добовий обсяг споживання
електричної енергії визначається за
формулами, які визначені п. п. 2.7., 3.4. та
п. 3.6. Методики. Кількість днів при
цьому, яка береться для розрахунку
обсягу самовільно спожитої
електричної енергії, може становити
шість календарних місяців, що
передували дню виявлення порушення,
дванадцять місяців та три роки (п. 3.3.
Методики).

В акті про порушення ОСОБА_3 п. 48 ПКЕЕН
від 10 січня 2012 року № 016052
зазначено про самовільне підключення
електропроводки споживача до
електричної мережі
енергопостачальника поза приладом
обліку прихованим способом.

Провівши розрахунок добового обсягу
споживання електричної енергії за
формулою (2.7.) Методики, апеляційний суд
не зазначив, яке саме порушення ПКЕЕН
вчинено відповідачем, обставин щодо
періоду нарахування (три роки,
дванадцять чи шість місяців) та формули
розрахунку вартості необлікованої
електричної енергії, передбачених п. 3.3.
Методики, апеляційний суд не
встановив.

Крім того, за вимогами до змісту акта
про порушення ПКЕЕН, які встановлені п.
4.6. Методики, у ньому зазначаються всі
необхідні для розрахунку згідно з
вимогами цієї Методики параметри,
що характеризують електроустановку
споживача, схему підключення
електроустановки споживача та її
графічне зображення із зазначенням:
меж балансової належності; перерізів
та матеріалу всіх проводів (кабелів),
наявних у схемі підключення; фазування
приладу обліку на дату оформлення
акта про порушення.

За п. 1.2. постанови Національної комісії
з питань регулювання
електроенергетики України від 31 липня
1996 року № 28 «Про затвердження Правил
користування електричною енергією»
(далі - ПКЕЕ), межею балансової
належності є точка розділу
елементів електричної мережі між
власниками електроустановок за
ознаками права власності або
користування, або повного
господарського відання; межею
експлуатаційної відповідальності -
точка розділу електричної мережі за
ознакою договірних зобов'язань з
експлуатації тих чи інших її ділянок
або елементів, яка встановлюється за
згодою сторін. За відсутності такої
згоди межа експлуатаційної
відповідальності збігається з межею
балансової належності.

Акт від 10 січня 2012 року № 016052
відомостей про межі балансової
належності не містить. Межі
експлуатаційної відповідальності
визначено на вихідних клемах захисного
апарату, встановленого після приладу
обліку.

Разом з тим, у п. 2.7. договору про
користування електричною енергією
№ 5387014 від 24 грудня 2000 року
зазначено, що межа розподілу
встановлюється на ввідному пристрої у
квартиру.

Правової оцінки наведеним обставинам
апеляційний суд не дав, дійшов висновку
про те, що акт про порушення складений у
відповідності із вимогами закону до
його змісту, із порушенням п. 4.6.
Методики, ст. ст. 60, 213, 303, 316 ЦПК
України.

Враховуючи те, що апеляційний суд не
встановив обставин, які підлягають
встановленню на підставі п. 48 ПКЕЕН та
ст. ст. 60, 214 ЦПК України, а саме: факт
використання споживачем електричної
енергії, яка не врахована (неправильно
врахована) засобами обліку, ухвалене
ним рішення на підставі ст. 338 ЦПК
України підлягає скасуванню із
передачею справи на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 4
листопада 2013 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.С. Олійник

Судді:
В.І. Амелін

Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко

В.О. Савченко