Справа № 309/1590/14-ц
Провадження № 2/309/968/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2014 року
м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської
області

в складі:
головуючого-судді Орос Я. В.

при секретарі
Форкош Д. З.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Хуст справу
за позовом ОСОБА_1 до Данилівської
сільської ради, треті особи без
самостійних вимог: Хустська державна
нотаріальна контора, відділ державно
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби Хустського
РУЮ про визнання права власності в
порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
Данилівської сільської ради, треті
особи без самостійних вимог: Хустська
державна нотаріальна контора, відділ
державно реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Хустського РУЮ про визнання права
власності в порядку спадкування.

Позовні вимоги позивачкою вмотивовані
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати її
чоловіка ОСОБА_2, а чоловік ОСОБА_3 помер
раніше - ІНФОРМАЦІЯ_3.

За час життя ОСОБА_2 24 листопада 2009 року
склала заповіт, яким заповідала їй все
належне майно. Заповіт було посвідчено
секретарем Данилівської сільської
ради та зареєстровано в книзі для
запису нотаріальних дій за № 49.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася
спадщина, яка складається з житлового
будинку АДРЕСА_1.

В позові позивачка також зазначила, що
вона є єдиним спадкоємцем після смерті
ОСОБА_2, оскільки вона фактично
вступила у володіння спадковим майном,
так як постійно здійснює догляд за
будинком, проводить поточні роботи по
його облаштуванню, сплачує комунальні
послуги та обробляє прилеглу до
будинку земельну ділянку.

Будучи спадкоємцем за заповітом вона
не може вільно користуватися належним
їй спадковим майном та оформити своє
право власності на нього у зв'язку з
тим, що за життя спадкодавець належним
чином не зареєстрував своє право
власності на належне йому
домоволодіння.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не
з'явилася, надіслала заяву про розгляд
справи у її відсутності. Крім того,
позивачка уточнила позовні вимоги, а
саме просила винести рішення, яким
визнати за нею право власності на
житловий будинок, який розташований за
адресою АДРЕСА_1, в порядку спадкування
за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Представник Данилівської сільської
ради в судове засідання не з'явився. На
адресу суду надіслали заява від
Данилівського сільського голови про
розгляд справи у відсутності
уповноваженого представника, позовні
вимоги визнає у повному обсязі.

Представник Хустської держнотконтори
в судове засідання не з'явився.
Надіслав до суду лист про розгляд
справи у його відсутності, не заперечує
щодо задоволення позову.

В судове засідання представник відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Хустського РУЮ також не з'явився.
Надіслав до суду клопотання про
розгляд справи у його відсутності, не
заперечує щодо задоволення позовної
заяви

В порядку ст. 158 ЦПК України суд вважає
за можливе розглянути справу у
відсутності сторін і постановити
рішення на підставі наявних у справі
доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб у спосіб,
визначений законами України.

Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. До складу спадщини входять усі
права та обов»язки, що належали
спадкоємцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
смерті.

Згідно з ст. 1223 ЦК України, право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. Спадкоємці за законом
одержують право на спадкування у разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі
неохоплення заповітом усієї спадщини.

Звернення позивача до суду з вимогою
визнання права власності на спадкове
майно зумовлене порушенням його права
на отримання власності в порядку
спадкування згідно відмови нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії, зокрема у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за заповітом.

При вирішенні спорів щодо спадкування
права власності на нерухоме майно
звертається увага на зміну редакції ч. 4
ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм
цивільного законодавства і
застосовується редакція закону, яка
діяла на час виникнення права у самого
спадкодавця та на час відкриття
спадщини.

Належність правовстановлюючих
документів встановлюється судом
відповідно до законодавства, яке було
чинним на час набуття права власності
на житловий будинок, споруду, зокрема,
відповідно до Переліку
правовстановлюючих документів, на
підставі яких провадиться реєстрація
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затвердженого Міністерством
комунального господарства УРСР 31 січня
1966 року та погодженого з Верховним
Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив
чинність згідно з наказом Державного
комітету України по
житлово-комунальному господарству від
13 грудня 1995 року, та інших
нормативно-правових актів.

Якщо право власності на житловий
будинок, споруду підтверджується
належними правовстановлюючими
документами на час виникнення права
власності на будівлі, споруди, органи
місцевого самоврядування зобов'язані
видати довідку про належність
житлового будинку на праві приватної
власності спадкодавцеві, оскільки до
компетенції виконкомів місцевих рад
відносилось також питання узаконення
цих будівель та внесення записів про
право власності на будинки за
громадянами у погосподарські книги
місцевих рад. Погосподарські книги є
особливою формою статистичного обліку,
що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979
року, в яких при визначення року
побудування зазначається рік введення
в експлуатацію будинку, тобто, записи у
погосподарських книгах визнавались в
якості актів органів влади (публічних
актів), що підтверджують право
приватної власності.

Так, в судовому засіданні з матеріалів
справи, зокрема з довідок виконкому
Данилівської сільської ради
Хустського району Закарпатської
області від 13 березня 2014 року № 325 та №
326 вбачається, що позивачка ОСОБА_1 є
невісткою померлої ОСОБА_2, і яка з
01.09.1966 року до смерті ОСОБА_2 проживала
разом з нею однією сім'єю за адресою
АДРЕСА_1 (а.с. 18, 19).

При розгляді справ про визнання права
власності на спадкове нерухоме майно у
випадках, якщо спадщина прийнята, проте
спадкоємцем не було одержано свідоцтво
про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не
здійснено державну реєстрацію права на
спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги,
що законодавець розмежовує поняття
"виникнення права на спадщину" та
"виникнення права власності на
нерухоме майно, що входить до складу
спадщини", і пов'язує із виникненням цих
майнових прав різні правові наслідки.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст.
1296 ЦК відсутність свідоцтва про право
на спадщину не позбавляє спадкоємця
права на спадщину.

Для набуття спадщини необхідна
наявність ряду умов. Першою необхідною
умовою є відкриття спадщини, під якою
розуміють настання таких юридичних
фактів, які обумовлюють виникнення у
спадкоємця права на набуття спадщини -
права на спадкування. До таких
юридичних фактів, передусім,
відноситься смерть спадкодавця. Але в
момент відкриття спадщини спадкоємець
набуває лише право на спадкування, але
не право власності на саму спадщину.
Для виникнення права власності на
спадщину спадкоємець повинен належним
чином здійснити (реалізувати) право на
прийняття спадщини. Здійснення права
на спадкування, передусім, полягає в
тому, що спадкоємець має право прийняти
спадщину або не прийняти її.

Враховуючи наведене, а також те, що в
судовому засіданні не встановлено
даних, які б заперечували факт права
власності у померлої ОСОБА_2 на
спадкове майно, а також не встановлено
інших осіб які б мали право на спадкове
майно або які б претендували на це
право, окрім ОСОБА_1, суд приходить до
переконання про достатність підстав
для визнання за ОСОБА_1 права власності
на житловий будинок АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Керуючись вимогами ст.ст. 10, 60, 158, 209,
212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1222,
1225, 1264, 1268 ЦК України, с у д -

Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задоволити .

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на житловий будинок, який
розташований за адресою АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено протягом 10
днів з дня його проголошення до
апеляційного суду Закарпатської
області.

Суддя Хустського

районного суду: підпис
Орос Я.В.

з оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду
Орос Я.В.