У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 рокум. Київ Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кузнєцова В.О., Мостової Г.І., Наумчука
М.І.,- розглянувши у попередньому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Державної
служби інтелектуальної власності
України, - про визнання недійсним
договору про передачу права власності
на знаки для товарів і послуг від 09
вересня 2011 року, та про зобов'язання
вчинити дії, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_7 на
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 15 жовтня 2013 року та ухвалу
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
м. Києва від 15 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовною заявою ОСОБА_5, ОСОБА_6,
Державної служби інтелектуальної
власності України про визнання
недійсним договору про передачу права
власності на знаки для товарів і послуг
від 09 вересня 2011 року та про
зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 15 жовтня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду м. Києва від 15 січня
2014 року, в задоволені позовних вимог
ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі
представника ОСОБА_7 просить вказані
судові рішення першої та апеляційної
інстанцій скасувати та ухвалити нове
рішення, яким її позовні вимоги
задовольнити, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 15 жовтня 2013 року та ухвалу
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду м.
Києва від 15 січня 2014 року постановлено
з додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в особі
представника ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Печерського
районного суду м. Києва від 15 жовтня 2013
року та ухвалу колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду м. Києва
від 15 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов Г.І. Мостова М.І.
Наумчук