УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року
м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А., суддів:
Гримич М.К., Мазур Л.М.,
Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,
розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Фінансова
ініціатива» про стягнення коштів за
договором банківського вкладу, за
зустрічним позовом публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Фінансова ініціатива» до ОСОБА_3
про визнання договору недійсним, за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
апеляційного суду Вінницької області
від 15 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ПАТ «Комерційний банк
«Фінансова ініціатива» про стягнення
коштів за договором банківського
вкладу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 24
грудня 2012 року між ним та ПАТ
«Комерційний банк «Фінансова
ініціатива» було укладено договір
банківського вкладу, згідно банк
зобов'язався прийняти від позивача
грошові кошти в сумі 200 доларів США, з
кінцевим терміном повернення 29 грудня
2013 року, а ОСОБА_3 зобов'язувався внести
готівкою на відкритий банком
депозитний рахунок грошові кошти.
Позивач вніс вказані грошові кошти на
рахунок, що підтверджується квитанцією
№3300 від 24 грудня 2012 року.

Позивач зазначав, що згідно пункту 1.4
Договору допускається внесення
додаткових внесків (поповнення) до 28
грудня 2013 року, тобто сума вкладу може
бути збільшена. У відповідності із цим,
позивач вніс додатковий внесок до
вкладу в розмірі 499 800 доларів США, що
підтверджується квитанцією №3590 від 24
грудня 2012 року. Загальна сума вкладу за
цим договором становить 500 000 доларів
США.

28 грудня 2012 року, відповідно до пункту
1.5 Договору, ОСОБА_3 звернувся до банку з
проханням про про часткове зняття
вкладу та конвертацію його у гривню з
подальшим зарахуванням на депозитний
рахунок та проведенням платежу з
депозитного рахунку в загальному
розмірі 4 015 000 грн. Цей платіж не був
виконаний, про що банк своїм листом №
286/14128 від 28 грудня 2012 року повідомив
позивача з посиланням на збій роботи
програмного забезпечення та
гарантував перерахування коштів 03
січня 2013 року з початком роботи СЕБ. У
подальшому це зобов'язання не було
виконано.

На запит позивача про наявний залишок
коштів, йому надійшла відповідь про те,
що залишок на депозитному рахунку
становить 3 195 450 грн, що менше на 819 550 грн
від суми, яка має знаходитись на
рахунку. У зв'язку із цим 10 січня 2013 року
він звернувся з заявою про видачу 3 195 450
грн, проте ці кошти йому також видані не
були.

У березні 2013 року ПАТ «Комерційний банк
«Фінансова ініціатива» звернулось до
суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3
про визнання договору недійсним.

Позовні вимоги мотивувало тим, що
вказані договори банківського вкладу,
примірник наданого позивачем договору
та примірник договору, який знаходився
у банку, не підписані сторонами, а тому
не відповідають вимогам закону та
вважаються не укладеними. При цьому,
посилаючись на положення статей 203, 215,
ч. 2 ст. 207 ЦК України, просило визнати
недійсними договори банківського
вкладу від 24 грудня 2012 року.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 20 травня 2013 року
позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Комерційний банк
«Фінансова ініціатива» на користь
ОСОБА_3 кошти в сумі 500 000 доларів США, що
еквівалентно за курсом валют НБУ, 3 996 500
грн, а також судовий збір у розмірі 3441
грн.

У задоволенні зустрічного позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 15 січня 2013 року скасовано
рішення суду першої інстанції в
частині задоволення позовних вимог
ОСОБА_3, ухвалено в цій частині нове
рішення, яким позов задоволено
частково.

Стягнуто з ПАТ «Комерційний банк
«Фінансова ініціатива» на користь
ОСОБА_3 кошти в сумі 200 доларів США, що
еквівалентно 1598 грн 06 коп. за курсом
валют НБУ станом на 20 травня 2013 року, за
договором банківського вкладу № 158448
від 24 грудня 2012 року, укладеного між
ОСОБА_3 та ПАТ «Комерційний банк
«Фінансова ініціатива».

У задоволенні решти вимог відмовлено. У
решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати; 7) чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8) чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з доведеності
позовних вимог ОСОБА_3

Скасовуючи рішення місцевого суду та
ухвалюючи рішення про часткове
задоволення вимог ОСОБА_3, апеляційний
суд виходив з того, що додаткового
письмового договору про внесення
додаткового внеску за договором
банківського вкладу від 24 грудня 2012
року між сторонами не укладалось;
грошові кошти у сумі 499 800 доларів США у
гривневому еквіваленті на рахунок
ОСОБА_3 не надходили та не
обліковувалисьё а квитанція від 24
грудня 2012 року про внесення 499 800
доларів США, що еквівалентно 3 994 901 грн 40
коп., завірена не печаткою ПАТ «КБ
«Фінансова ініціатива»
«Прибутково-видаткова каса №1», а іншою
печаткою, що підтверджується висновком
експерта від 07 листопада 2013 року (том
ІІІ а.с.174). Отже вказана квитанція не
відповідає вимогам закону, оскільки не
містить обов'язкових реквізитів
визначених пунктом 2.9 Інструкції.

Переглядаючи справу в касаційному
порядку, колегія суддів вважає
необхідним зазначити наступне.

Судами встановлено, що 24 грудня 2012 року
між ОСОБА_3 та ПАТ «Комерційний банк
«Фінансова ініціатива» було укладено
договір банківського вкладу, згідно
банк прийняв від позивача грошові
кошти в сумі 200 доларів США, з кінцевим
терміном повернення 29 грудня 2013 року,
що підтверджується квитанцією №3300 від
24 грудня 2012 року.

Відповідно до пункту 1.4 Договору
позивач вніс додатковий внесок до
вкладу в розмірі 499 800 доларів США, що
підтверджується квитанцією №3590 від 24
грудня 2012 року. Загальна сума вкладу за
цим договором становить 500 000 доларів
США.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що 19 лютого 2013 року
Головою правління ПАТ «КБ «Фінансова
ініціатива» подано заяву про вчинення
злочину начальником Вінницького
відділення №3 ОСОБА_4, яка зловживаючи
службовим становищем та за попередньою
змовою, зокрема з ОСОБА_3, шляхом подачі
підроблених договорів та касових
документів намагались заволодіти
майном банку у особливо великих
розмірах (том ІІІ а.с.98-100). Вказана заява
прийнята та відомості внесені до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за попередньою правовою
кваліфікацією кримінального
правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України
(том ІІІ а.с.71-72). На день розгляду
справи судом апеляційної інстанції
досудове розслідування за цією заявою
не завершено.

Згідно із ч. 1 ст. 1058 ЦК України за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1059 ЦК України
договір банківського вкладу
укладається в письмовій формі.

Письмова форма договору банківського
вкладу вважається додержаною, якщо
внесення грошової суми підтверджено
договором банківського вкладу з
видачею ощадної книжки або сертифіката
чи іншого документа, що відповідає
вимогам, встановленим законом, іншими
нормативно-правовими актами у сфері
банківської діяльності (банківськими
правилами) та звичаями ділового
обороту.

Пунктом 1.4. Положення про порядок
здійснення банками України вкладних
(депозитних) операцій з юридичними і
фізичними особами, затвердженого
постановою Правління Національного
банку України від 03 грудня 2003 року № 516,
(далі - Положення) передбачено, що
залучення банком вкладів (депозитів)
юридичних і фізичних осіб
підтверджується: договором
банківського рахунку; договором
банківського вкладу (депозиту) з
видачею ощадної книжки; договором
банківського вкладу (депозиту) з
видачею ощадного (депозитного)
сертифіката; договором банківського
вкладу (депозиту) з видачею іншого
документа, що підтверджує внесення
грошової суми або банківських металів
і відповідає вимогам, установленим
законом, іншими нормативно-правовими
актами у сфері банківської діяльності
(банківськими правилами) та звичаями
ділового обороту.

Пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції
про ведення касових операцій банками
України, затвердженої постановою
Правління Національного банку України
від 01 червня 2011 року № 174 передбачено,
що банк (філія, відділення) зобов'язаний
видати клієнту після завершення
приймання готівки квитанцію (другий
примірник прибуткового касового
ордера) або інший документ, що є
підтвердженням про внесення готівки у
відповідній платіжній системі.
Квитанція або інший документ, що є
підтвердженням про внесення готівки у
відповідній платіжній системі, має
містити найменування банку (філії,
відділення), який здійснив касову
операцію, дату здійснення касової
операції (у разі здійснення касової
операції в післяопераційний час - час
виконання операції або напис чи штамп
«вечірні» чи «післяопераційний час»), а
також підпис працівника банку (філії,
відділення), який прийняв готівку,
відбиток печатки (штампа) або
електронний підпис працівника банку
(філії, відділення), засвідчений
електронним підписом САБ.

Виходячи з положень ст. 1059 ЦК України, п.
1.4. Положення, п. 2.9 глави 2 розділу IV
Інструкції письмова форма договору
банківського вкладу вважається
додержаною, якщо внесення грошової
суми підтверджено договором
банківського вкладу з видачею ощадної
книжки або сертифіката чи іншого
документа, що відповідає вимогам,
встановленим законом, іншими
нормативно-правовими актами у сфері
банківської діяльності (банківськими
правилами) та звичаями ділового
обороту. При цьому квитанція (другий
примірник прибуткового касового
документа) або інший документ є
підтвердженням про внесення готівки у
відповідній платіжній системі.

За таких обставин, висновок суду першої
інстанції про доведеність позовних
вимог ОСОБА_3 не відповідає вимогам
закону та не підтверджений матеріалами
справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Із матеріалів
справи встановлено, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи касаційної скарги цих
висновків не спростовують.

При вирішенні
позовних вимог ОСОБА_3 судами правильно
визначений характер правовідносин між
сторонами, вірно застосовано норми
матеріального права, що їх регулюють,
повно і всебічно досліджено матеріали
справи та надано оцінку доводам сторін.

Доводи касаційної
скарги не дають підстав для
встановлення неправильного
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Перевіривши
доводи касаційної скарги, дослідивши
матеріали справи, суд касаційної
інстанції дійшов висновку про їх
відхилення та залишення без змін
рішення апеляційного суду Вінницької
області від 15 січня 2014 року, оскільки
воно є законним та обґрунтованим.

Доводи касаційної
скарги не дають підстав для
встановлення неправильного
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Керуючись
статтями 336, 337 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного
суду Вінницької області від 15 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий
М.А. Макарчук судді:
М.К. Гримич
Л.М.
Мазур
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана