Справа № 367/7138/13-ц Головуючий у І
інстанції Пархоменко О.В.Провадження №
22-ц/780/2133/14 Доповідач у 2
інстанції КоцюрбаКатегорія 41
УХВАЛА

Іменем України

19 травня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Суддів - Сержанюка А.С.,
Журби С.О.,

При секретарі - Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне
рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 18 листопада 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, третя особа: Державна
міграційна служба України у м. Ірпінь
Київської області про зняття з
реєстрації та примусове виселення з
приватного житлового будинку, -

Заслухавши доповідь судді
Апеляційного суду, пояснення осіб, які
брали участь у розгляді справи,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів, -

в с т а н о в и
л а:

Позивач звернулася до Ірпінського
міського суду Київської області із
даним позовом, посилаючись на те, що
відповідно до свідоцтва,
зареєстрованого в реєстрі за № 556 від 18
червня 2013 року, виданого приватним
нотаріусом Ірпінського міського
нотаріального округу Київської
області, їй належить на праві приватної
власності житловий будинок, загальною
площею 54,1 кв. м., гараж-сарай з погребом,
свердловина, огорожа, що знаходяться за
адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка
кадастровий номер якої :01:026:0014,
загальною площею 0,0578 га., яка
знаходиться по АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 вказує, що на даний час вона
позбавлена всіх прав, що випливають зі
змісту права власності у зв'язку з тим,
що колишній власник будинку зі своєю
сім'єю займає житлове приміщення, яке
знаходиться за вище вказаною адресою
без жодних на те правових підстав, чим
порушує її права та інтереси.

Житловий будинок та земельна ділянка
були придбані нею на прилюдних торгах 18
лютого 2013 року, про що свідчить
протокол № 1012794/1 з реалізації
арештованого нерухомого майна.
Прилюдні торги проводились в ході
примусового виконання виконавчого
напису від 24 січня 2011 року, приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу про звернення
стягнення на нерухоме майно, що
складається з житлового будинку
загальною площею 54,1 кв. м., гаража-сараю
з погребом, свердловини, огорожі, які
знаходиться по АДРЕСА_1 та земельної
ділянки кадастровий № :01:026:0014
загальною площею 0,0578 га., що
знаходиться по АДРЕСА_1 в рахунок
задоволення вимог ТОВ "Фінансова
компанія "Бізнес фінанси" на суму 458 398,08
грн.

Вказує, що після проведення
прилюдних торгів, колишній власник,
відповідач по справі, розуміючи, що
будинок йому вже не належить,
протиправно та незаконно, усвідомлюючи
значення своїх дій, відмовився
надавати їй доступ до майна, продовжує
проживати в належному їй на праві
приватної власності житловому будинку.

Вона неодноразово, в усній формі
зверталася до відповідача з проханням
звільнити житловий будинок, на що
відповідач не реагував і житловий
будинок не звільнив та неодноразово
наголошував, що не має наміру звільняти
будинок добровільно. Вона, як власник
будинку, хоче проживати в ньому з
членами своєї сім'ї, але відповідач
добровільно звільняти будинок не
бажає, у зв'язку з чим вона змушена
звернутися до суду з даним позовом, так
як відповідач своїми діями створює їй
перешкоди в користуванні будинком,
самоправно займаючи будинок,
перебуваючи в ньому без достатніх на те
правових підстав, перешкоджає їй
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю та не бажає звільнити
будинок на її вимогу.

Таким чином, відповідач своїми діями
порушує гарантоване Конституцією
України та законами України право
власника на непорушність приватної
власності та принцип здійснення
власності, який полягає у
безперешкодному володінні та
розпорядженні належним їй на праві
приватної власності майном.

В зв»язку з викладеними обставинами
ОСОБА_2 просила задовольнити її позовні
вимоги в повному обсязі.

Заочним рішенням Ірпінського
міського суду Київської області від 18
листопада 2013 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вище зазначеним
рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в
апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі просив, заочне рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 18 листопада 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні
позову, посилаючись на те, що заочне
рішення ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість заочного рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 18 листопада 2013 року, в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

За правилами ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини,на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу

Судом встановлено, що 06 березня 2013
року начальником відділу державної
виконавчої служби Ірпінського
міського управління юстиції у
Київській області затверджено Акт
державного виконавця про проведені
прилюдні торги з реалізації
арештованого нерухомого майна, яке
належить ОСОБА_1, а саме - житлового
будинку, гаража-сараю з погребом,
свердловини, огорожі, та земельної
ділянки, площею 0,0578 га., кадастровий
номер :01:026:0014, які знаходяться по
АДРЕСА_1.

Згідно витягів з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності від 18
червня 2013 року, ОСОБА_2 є власником
житлового будинку та земельної ділянки
АДРЕСА_1.

Наведені обставини підтверджуються
матеріалами справи.

У відповідності до ст. 317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном. На зміст права власності не
впливають місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

Згідно ст. 346 ЦК України право
власності припиняється у разі
звернення стягнення на майно за
зобов'язаннями власника.

Статтею 109 ЖК України передбачено, що
виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом. Виселення
проводиться добровільно або в судовому
порядку.

Звернення стягнення на передане в
іпотеку жиле приміщення є підставою
для виселення всіх громадян, що
мешкають у ньому, за винятками,
встановленими законом.

Після прийняття кредитором рішення
про звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору, всі
мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги, якщо сторонами не
погоджено більший строк. Якщо
громадяни не звільняють жиле
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

В ст. 150 ЖК України вказано, що
громадяни., які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Як вбачається з матеріалів
цивільної справи, ОСОБА_2 на праві
власності належить житловий будинок
АДРЕСА_1 та земельна ділянка
кадастровий номер :01:026:0014,
загальною площею 0,0578 га., які
знаходяться по АДРЕСА_1, вартістю 158 550,60
гри., які придбані нею з прилюдних
торгів, що раніше належало ОСОБА_1 Також
встановлено, що ОСОБА_1 перешкоджає
позивачці володіти та користуватися
належним її на праві власності майном,
не бажає виселятися із даного будинку
добровільно.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з думкою Ірпінського
міського суду Київської області про
задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Так як Ірпінський міський суд
Київської області, розглядаючи спір
повно та всебічно дослідив і оцінив
обставини справи, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює, порушень норм
процесуального законодавства при
розгляді справи не допустив, тому,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу ОСОБА_1 необхідно відхилити, а
заочне рішення Ірпінського міського
суду Київської області від 18 листопада
2013 року залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія

суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Ірпінського міського
суду Київської області від 18 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено протягом 20 днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: