У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ в
складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Лесько А.О.,

Хопти С.Ф., Червинської М.Є.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства акціонерний
банк «Укргазбанк», третя особа - ОСОБА_4,
про визнання договору поруки
припиненим за касаційною скаргою
публічного акціонерного товариства
акціонерний банк «Укргазбанк» (далі -
ПАТ АБ «Укргазбанк») на рішення
апеляційного суду м. Києва від 19 лютого
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що 29 травня 2008 року між ОСОБА_4 та
відкритим акціонерним товариством
акціонерний банк «Укргазбанк»,
правонаступником якого є ПАТ АБ
«Укргазбанк», було укладено кредитний
договір, за яким він отримав у кредит 96
600 доларів США зі сплатою 13,8 % річних
терміном до 28 травня 2038 року. У
той же день на забезпечення виконання
зобов'язань позичальника між нею та
банком було укладено договір поруки. Як
їй згодом стало відомо, починаючи з 30
червня 2009 року відповідач в
односторонньому порядку, не
повідомивши її та без укладення
відповідної додаткової угоди, підвищив
процентну ставку за кредитним
договором на 1 %, відтак, у силу
ч. 1 ст. 559 ЦК України вважала
укладений з нею договір поруки
припиненим.

У звґязку з цим позивач просила суд
визнати договір поруки, укладений
29 травня 2008 року між нею та ПАТ АБ
«Укргазбанк», припиненим з дня
підвищення процентної ставки, тобто з 30
червня 2009 року.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 13 листопада 2013
року у задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
19 лютого 2014 року рішення районного суду
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким позов ОСОБА_3 задоволено
частково. Визнано припиненою поруку за
договором поруки від 29 травня 2008 року,
укладеним між відкритим акціонерним
товариством акціонерний банк
«Укргазбанк», правонаступником якого є
ПАТ АБ «Укргазбанк», ОСОБА_4 та ОСОБА_3 У
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено. Вирішено питання розподілу
судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ АБ
«Укргазбанк», посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Заслухавши доповідь судді судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, перевіривши наведені в скарзі
доводи, колегія суддів дійшла висновку,
що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції виходив із того, що умовами
кредитного договору передбачено право
банка підвищувати процентну ставку у
разі неналежного виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором.

Скасовуючи рішення районного суду та
задовольняючи частково позов ОСОБА_3,
апеляційний суд виходив із того, що
відповідач в односторонньому порядку
збільшив розмір процентної ставки за
кредитним договором, що є зміною умов
договору, та змінив обсяг
відповідальності поручителя без його
згоди, при цьому зазначивши, що умовами
договору поруки передбачено, що зміни
та доповнення до договору здійснюються
за згодою сторін і укладаються в
простій письмовій формі.

Проте погодитись з таким висновком
апеляційного суду не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення
апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що 29 травня 2008 року
між ОСОБА_4 та відкритим акціонерним
товариством акціонерний банк
«Укргазбанк», правонаступником якого є
ПАТ АБ «Укргазбанк», було укладено
кредитний договір, за яким ОСОБА_4
отримав у кредит 96 600 доларів США зі
сплатою 13,8 % річних терміном до 28 травня
2038 року.

У той же день на забезпечення виконання
зобов'язань позичальника між ОСОБА_3 та
ПАТ АБ «Укргазбанк» було укладено
договір поруки.

Статтями 3, 627 ЦК України визначено
свободу договору, а саме відповідно до
ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, розумності
та справедливості.

Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК
України).

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобов'язань
передбачені ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України.

Відповідно до ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності (ч. 1 ст. 559 ЦК України).

Згідно з п. 3.3.4 кредитного договору
сторони погодили, що у разі порушення
позичальником умов цього договору (п.п.
3.3.12 - 3.3.16), він зобов'язується
сплачувати проценти за користування
кредитом, виходячи з процентної ставки,
встановленої п. 1.1 цього договору,
підвищеної на 1 %, починаючи з моменту
порушення / недотримання позичальником
відповідних пунктів цього договору.

Відповідно до п. 4.1. кредитного
договору, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ
АБ «Укргазбанк» банк має право в
односторонньому порядку змінити
відсоткову ставку, встановивши її на
рівні 14,8 % річних, у разі невиконання
та/або неналежного виконання
позичальником умов кредитного
договору.

Таким чином, визначення процентної
ставки за кредитним договором на рівні
14,8% у разі неналежного виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором було передбачено його
умовами і поручитель з такими умовами
кредитного договору була ознайомлена
при підписанні договору поруки, тобто у
даному випадку підвищення процентної
ставки відбувається унаслідок
порушення договірної дисципліни і
прямо передбачене кредитним договором,
а не в порядку ст. 10561 ЦК України, згідно
з якою процентна ставка за кредитом
може бути фіксованою або змінюваною.

У п. 1.3 договору поруки передбачено, що
поручитель відповідає за повернення
заборгованості за кредитним договором
у тому ж об'ємі, що і позичальник - за
сплату кредиту, процентів за
користування кредитом, комісій,
неустойки (штраф, пеня) за невиконання
або неналежне виконання зобов'язань - у
повному обсязі.

Зміни та доповнення до договору поруки,
укладеного між сторонами, приймаються
за згодою сторін та укладаються в
простій письмовій формі (п.
6.2 договору поруки).

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинно виконуватись
належним чином згідно з умовами
договору та вимогами ЦК України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
та інших вимог, що звичайно ставляться.

У порушення ст. ст. 212 - 214, 316 ЦПК України
апеляційний суд на вказані вимоги
закону та обставини справи уваги не
звернув, не визначився, чи підвищенням
процентної ставки було внесено зміни
до кредитного договору у порядку ст. ст.
651-654 ЦК України, чи процентну ставку
збільшено у договірному порядку за
порушення договірної дисципліни.

Враховуючи те, що фактичні обставини,
які мають значення для правильного
вирішення справи, судом не встановлені,
рішення апеляційного суду не
відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України
щодо законності й обґрунтованості, що в
силу ст. 338 ЦПК України є підставою для
його скасування із передачею справи на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства акціонерний
банк «Укргазбанк» задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду м. Києва від
19 лютого 2014 року скасувати, справу
передати на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О.
Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є.
Червинська