Справа № 244/986/14-ц
Провадження № 2/244/401/2014
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

"10" квітня 2014 р. Сніжнянський
міський суд Донецької області

в складі :

головуючого судді Радченка
В.Є

при секретарі
Нєсовій М.І.

з участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сніжне цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
зобов'язання знятися з реєстрації,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про зобов'язання знятися з
реєстрації. Позов мотивував тим, що є
власником жилого будинку за адресою:
АДРЕСА_1. Раніше даний будинок належав
батьку позивача, в даному будинку були
зареєстровані позивач та його брат
ОСОБА_2 Після смерті батька спадок
прийняв позивач ОСОБА_1 Відповідач із
сім"єю з 2002 року мешкають у м. Вишгород
Київської обл. Але відповідач
відмовляється в добровільному порядку
знятися з реєстрації.

Відповідач в судове засідання не
з'явився. Про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, відділу громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб
Сніжнянського міського відділу УМВС
України в Донецькій області, в судове
засідання не з'явився. Про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином..

Заслухавши позивача, дослідивши
матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що позов не підлягає з
наступних підстав. В судовому
засіданні встановлено, що позивач є
власницком жилого будинку за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с. 6-9).

Згідно домової книги, за адресою:
АДРЕСА_1, зареєстрований відповідач
ОСОБА_2 (а.с. 10-12).

В ст. 3 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» від 11 грудня 2003
року визначений термін «реєстрація». А
саме, реєстрація, це внесення
відомостей до паспортного документа
про місце проживання або місце
перебування із зазначенням адреси
житла особи та внесення цих даних до
реєстраційного обліку відповідного
органу спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади
з питань реєстрації.

Згідно з ст. 11 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в
Україні» від 11 грудня 2003 року
реєстрація місця проживання та місця
перебування особи здійснюється
відповідним органом спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань реєстрації
(далі - орган реєстрації) в Автономній
Республіці Крим, областях, містах,
районах, районах у містах, а також у
містах Києві та Севастополі.

Статтею 7 цього ж Закону визначений
порядок зняття з реєстрації місця
проживання, а саме: зняття з реєстрації
місця проживання здійснюється
протягом семи днів на підставі заяви
особи, запиту органу реєстрації за
новим місцем проживання особи,
остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на
житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням,
визнання особи безвісно відсутньою
або померлою), свідоцтва про смерть.

Аналіз вищезазначеного Закону
дозволяє зробити висновки, що органом,
який має право знімати фізичну особу з
реєстрації - є відповідний орган
спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади з
питань реєстрації.

При цьому, ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» від 11
грудня 2003 року дає вичерпний перелік
підстав, для здійснення органом
реєстрації зняття з реєстрації місця
проживання:

1) заява особи;

2) запиту органу реєстрації за
новим місцем проживання особи;

3) остаточне рішення суду (про
позбавлення права власності на
житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням,
визнання особи безвісно відсутньою
або померлою), свідоцтва про смерть.

Позивач просить суд зобов'язати
відповідача знятися з реєстрації,
тобто, іншими словами, зобов'язати
відповідача написати заяву про зняття
з реєстрації. Відповідно до змісту
ст.ст. 11,15 ЦК України цивільні права й
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства. Кожна особа має право на
судовий захист. Захист цивільних прав -
це передбачені законом способи охорони
цивільних прав у разі їх порушення чи
реальної небезпеки такого порушення.
Під способом захисту суб'єктивних прав
розуміють закріплені законом
матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на правопорушника. Загальний перелік
таких способів захисту цивільних прав
та інтересів зазначений в ст.16 ЦК
України. Як вбачається із змісту
вказаної норми Закону власник
порушеного права може скористатися не
любим, а цілком конкретним способом
захисту свого права, передбаченим
законом або договором. Чинним
законодавством не передбачена
можливість захищати права шляхом
зобов'язання знятись з реєстрації.

В позовній заяві позивач не просить суд
визнати відповідача таким, що втратив
право користуватися житлом. Тобто,
доводи позивача про те, що відповідач
не проживає в будинку - жодним чином не
впливають на правові висновки суду про
відсутність підстав для зобов'язання
відповідача знятись з реєстрації.
Питання про те, чи проживає відповідач
в будинку позивача - було б важливим при
вирішенні питання щодо втрати
відповідачкем права користуватися
житлом. Але, це питання з правової точки
зору не важливе при з'ясуванні
наявності правових підстав для
зобов'язання відповідача знятися з
реєстрації (для зобов'язання написати
заяву про зняття з реєстрації). Фізична
особа згідно з ст. 30 ЦК України здійснює
свої цивільні правв самостійно, на
власний розсуд і тому суд не має
законних підстав змусити відповідача
написати заяву про зняття з реєстрації.

З вищезазначених підстав в
задоволенні позову необхідно
відмовити.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про зобов'язання знятися з
реєстрації - відмовити.

Рішення може бути повністю або
частково оскаржено сторонами, іншими
особами, які беруть участь у справі, а
також особами, які не брали участь у
справі, якщо суд вирішив питання про їх
права та обов'язки до Апеляційного суду
Донецької області через Сніжнянський
міський суд. Апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий: В. Є. Радченко