Справа № 697/1278/14-ц
№ пров. 2/697/414/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2014 року

Канівський міськрайонний суд
Черкаської області в складі :

головуючого судді Хорошун
О.В.

за участю секретаря Десятник
О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Каневі, Черкаської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про дозвіл на виїзд за
кордон неповнолітньої дитини без згоди
батька,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2 про дозвіл на тимчасовий виїзд
за кордон неповнолітньої дитини без
згоди батька, посилаючись на те, що вона
перебуває в зареєстрованому шлюбі із
ОСОБА_2 з 12.04.2005 року. Від шлюбу мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. В даний час дитина
проживає разом з позивачем. Позивач
матеріально утримує, дбає про здоров’я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток. В позивача є
можливість вивозити дитину за кордон
на відпочинок та оздоровлення, з метою
розширення кругозору дитини,
ознайомлення з культурою інших
народів, з метою підготовки до
самостійного життя, стимулювання
вивчення іноземних мов, але для цього
необхідно оформити проїзний документ
дитини та мати дозволи обох батьків на
тимчасовий виїзд за кордон. Позивач має
намір влітку 2014 року, разом з сином
відвідати і відпочити в Російській
Федерації у місті Іркутськ за
запрошенням її тітки ОСОБА_4, яка
проживає за адресою: РФ, Іркутська обл.,
м. Іркутськ, вул. Орджонікідзе, буд. 79. Ні
думку позивача така подорож буде мати
велике значення для духовного та
фізичного розвитку дитини. Але
відповідач ОСОБА_2, безпідставно не
надає згоди на виїзд дитини за межі
України, що не дає змогу позивачеві
перетину кордону. При цьому жодних
вагомих аргументів, які б пояснювали і
обґрунтовували відмову відповідача
він не приводить. Вважає, що позиція
відповідача шкодить інтересам дитини і
не сприяє його розвитку, саме тому
змушена звернутися до суду з
відповідним позовом, просить суд
надати дозвіл на виїзд дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України до
Російської Федерації у період з 01
червня 2014 року по 30 серпня 2014 року у
супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
без згоди батька ОСОБА_2.

Позивач в судове засіданні засідання
не з'явилася, надала до суду заяву, в
якій просить позов підтримала, просить
справу розглядати без у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надав до суду заяву, в якій
просить справу розглядати без його
участі, позов визнає та не заперечує
проти надання дозволу на виїзд сина
ОСОБА_3.

Суд, дослідивши зібрані по справі
докази у їх сукупності, вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Вирішуючи спір, суд виходить з того, що
відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюють
законом.

У відповідності до ст. 313 Цивільного
кодексу України фізична особа, яка не
досягла 16 років, має право на виїзд за
межі України лише за згодою батьків,
піклувальників та в їхньому супроводі
або в супроводі осіб, які уповноважені
ними.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», п.п.16,18
Правил оформлення і видачі паспортів
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзних документів дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затвердженого Кабінетом Міністрів
України від 31 березня 1995 року, №231,
відомості про дітей, які не досягли
18-річного віку і їдуть за кордон разом з
батьками, записуються в паспорті
батьків; самостійний виїзд за кордон
дітей, які не досягли 18-річного віку,
здійснюється за нотаріально
засвідченою згодою батьків за
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього за кордон може
бути дозволений на підставі рішення
суду.

Сторони мають неповнолітнього сина:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Згідно ст.ст.7,155 Сімейного Кодексу
України дитина має бути забезпечена
можливістю здійснення її прав, які
встановлені Конституцією України та
Конвенцією про права дитини, а
батьківські права не можуть
здійснюватись всупереч інтересам
дитини.

Згідно до п.16 Правил оформлення і
видачі паспортів громадянам України
для виїзду за кордон і проїзних
документів дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення , затверджених
постановою КМ України №231 від 31 березня
1995 року, з наступними змінами і
доповненнями , за відсутністю згоди
одного з батьків виїзд неповнолітнього
за кордон може бути дозволений за
рішенням суду.

Беручи до уваги, що на даний час
відповідач підтримує позов та не
заперечує проти надання дозволу на
виїзд сина ОСОБА_3, суд вважає, що позов
слід задовольнити.

Крім того, дана поїздка відповідає
інтересам дитини, а тому права позивача
підлягають судовому захисту шляхом
усунення перешкод в здійсненні
вказаного права.

На підставі викладеного, керуючись ст.7
Закону України «Про порядок виїзду з
України і виїзду в Україну громадян
України», п. п.16,18 Правил оформлення і
видачі паспортів громадянам України
для виїзду за кордон і проїзних
документів дитини»,ст.ст.7,155 СК України,
ст.ст.3,6, Конвенції про права дитини, суд
-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про дозвіл на
виїзд за кордон неповнолітньої дитини
без згоди батька – задовольнити
повністю.

Надати дозвіл неповнолітньому ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_3,
проживаючому в ІНФОРМАЦІЯ_4 на виїзд за
межі України до Російської Федерації у
період з 01 червня 2014 року по 30 серпня 2014
року у супроводі матері ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди батька ОСОБА_2.

Рішення може бути переглянуте судом, що
його ухвалив за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом 10 днів з
дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий

О . В . Хорошун