У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Миргородського міськрайонного
суду Полтавської області від
27 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Полтавської області від 04
лютого 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного
майна подружжя,

в с т а н о в и в :

Рішенням Миргородського
міськрайонного суду Полтавської
області від 27 грудня 2013 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено у зв'язку з пропуском
загального строку позовної давності.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської
області від 04 лютого 2014 року
апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено,
рішення Миргородського міськрайонного
суду Полтавської області від 27 грудня
2013 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій і ухвалити нове
рішення, яким визнати поважними
причини пропуску строку позовної
давності, поновити строк позовної
давності та не передаючи справи на
новий розгляд захистити його порушене
право шляхом задоволення позовних
вимог.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог у зв'язку з пропуском
строку позовної давності, правильно
встановили характер правовідносин
сторін у справі та застосували норми
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини, вирішили спір з
урахуванням меж заявлених вимог та
конкретних обставин справи на підставі
наданих сторонами доказів з
дотриманням норм процесуального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів попередніх інстанцій
щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку, що судами попередніх
інстанцій при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судових
рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Миргородського міськрайонного суду
Полтавської області від 27 грудня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Полтавської області від 04 лютого 2014
року в справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про поділ спільного майна
подружжя, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
Л.М. Мазур