Справа № 510/564/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

(заочне)

11.03.2014 р.
Ренійський районний суд Одеської
області

у складі: головуючого судді - Бешлієвої
Т.А.,

при секретарі - Івановій Н.С.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника третьої особи - Саєвської
О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рені Одеської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 (третя особа - Ренійська районна
державна адміністрація) про
позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Ренійського районного суду Одеської
області з позовом до ОСОБА_3 (третя
особа - Ренійська районна державна
адміністрація) про поновлення
батьківських прав та зобов`язання
відділу РАЦС Ренійського управління
юстиції Одеської області внести до
актового запису № 07 від 11.01.2005 року про
народження малолітньої ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та до актового запису № 180
від 18.12.2001 року про народження
малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
відмітку про поновлення його
батьківських прав.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказав,
що рішенням Ренійського районного суду
Одеської області від 26.09.2012 року за
позовом його колишньої дружини його
було позбавлено батьківських прав
відносно двох його доньок: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. В
заявленому позові ОСОБА_1 зазначив, що з
часу позбавлення його батьківських
прав, він кардинально змінив свою
поведінку, переоцінив її та зробив
відповідні висновки, в результаті чого
влаштувався на роботу, не зловживає
спиртними напоями, не перебуває на
обліку у нарколога та психіатра, не
засуджений, на утримання дітей сплачує
аліменти, цікавиться їх навчанням,
життям, здоров`ям, бажає приймати
участь у їх вихованні. На підставі
наведеного позивач вважає, що відпали
підстави, які були причиною
позбавлення його батьківських прав,
поновлення його в батьківських правах
буде відповідати інтересам дітей. Крім
того, в позові зазначено, що позивач має
можливість повністю забезпечувати
своїх дітей, як матеріально, так і
шляхом належного виховання.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
наполягав на задоволенні позову,
уточнив свої позовні вимоги, просив
поновити його в батьківських правах
відносно його двох доньок ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, вимоги про зобов`язання відділу
РАЦС Ренійського управління юстиції
внести вищезазначені зміни в актові
записи про народження дітей не
розглядати, оскільки поновлення в
батьківських правах і є підставою для
внесення таких змін. За поясненнями
позивача в суді, на час розгляду справи
він працює, не має шкідливих звичок, не
вживає спиртні напої, має можливість
дати дітям добре виховання, сплачує
аліменти на утримання доньок, дуже
переживає за їх долю. За відомою йому
інформацією діти на даний час
знаходяться в Німеччині, куди вивезла
їх його колишня дружина, адреса їх
позивачу не відома.

Представник третьої особи - Ренійської
районної державної адміністрації
(орган опіки та піклування) Саєвська
О.В. у судовому засіданні висловила
думку про доцільність поновлення
ОСОБА_1 в батьківських правах щодо його
неповнолітніх доньок ОСОБА_5 та ОСОБА_4
по заявленому позову на підставі
наданих доказів.

Відповідач ОСОБА_3 неодноразово у
судові засідання не з'явилася, про час
та місце розгляду справи була
сповіщена належним чином за місцем
реєстрації, заперечень щодо позову не
надала.

У зв'язку з цими обставинами суд
прийняв рішення про подальший заочний
розгляд справи на підставі наявних
доказів. Позивач та представник
третьої особи проти заочного розгляду
справи не заперечували.

Судом в ході судового розгляду справи
були досліджені наступні докази:

- копія паспорту на ім'я позивача
ОСОБА_1, серії НОМЕР_1, виданого
Ренійським РВ УМВС України в Одеській
області 11.02.2000 р., в якому у розділі
«місце проживання» зазначено, що
позивач прописаний у АДРЕСА_1;

- копія рішення Ренійського районного
суду Одеської області від 26.09.2012 року,
за яким ОСОБА_1 було позбавлено
батьківських прав щодо його
неповнолітніх доньок ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- копія свідоцтва про народження
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, серії НОМЕР_2 від
18.12.2001 року, виданого ВРАГС Ренійського
районного управління юстиції Одеської
області, в якому батьком вказаний
позивач ОСОБА_1, а матір'ю відповідач
ОСОБА_3;

- копія свідоцтва про народження
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_3 від
11.01.2005 року, виданого ВРАЦС Ренійського
районного управління юстиції Одеської
області, в якому батьком вказаний
позивач ОСОБА_1, а матір'ю відповідач
ОСОБА_3;

- копія довідки ООО «Шляхо-будівельного
управління ОТГМ № 1» № 19 від 23.11.2012 р., з
якої вбачається, що позивач ОСОБА_1 з
06.05.2012 року працював на вказаному
підприємстві на посаді монтера колії 3
розряду;

- характеристика на позивача ОСОБА_1 з
ООО «Шляхо-будівельного управління
ОТГМ № 1», згідно якої позивач
позитивно характеризується за місцем
роботи;

- довідка з поліклінічного відділення
Ренійської ЦРЛ № 1524 від 03.12.2012 року,
згідно якої позивач ОСОБА_1 на обліку у
наркологічному кабінеті не перебуває;

- довідка з поліклінічного відділення
Ренійської ЦРЛ № 1498 від 10.10.2012 року,
згідно якої позивач ОСОБА_1 на обліку у
психіатричному кабінеті не перебуває;

- витяг з реєстру № 203-23102012/51031 УІАЗ ГУ
МВС України в Одеській області, згідно
якого позивач ОСОБА_1 на території
України до кримінальної
відповідальності не притягується,
засудженим не значиться, у розшуку не
перебуває;

- квитанції про відправлення поштової
кореспонденції;

- копії листів позивача ОСОБА_1,
адресованих його донькам ОСОБА_5 та
ОСОБА_4;

- копія свідоцтва про розірвання шлюбу
між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, серії НОМЕР_4 від
09.08.2011 р, виданого ВДРЦС Ренійського
районного управління юстиції Одеської
області, згідно якого 30.05.2007 року шлюб
між подружжям розірвано, про що в книзі
реєстрації розірвань шлюбів зроблено
відповідний актовий запис за № 42, після
реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_3
присвоєно прізвище «ОСОБА_3»;

- копія домової книги, в якій зазначено,
що позивач ОСОБА_1 прописаний за
адресою: АДРЕСА_1;

- копії квитанцій про перерахунок
позивачем ОСОБА_1 грошових коштів на
ім'я ОСОБА_3 в 2012-2013 роках;

- висновок органу опіки та піклування
Ренійської районної державної
адміністрації № 01-1604/186 від 23.01.2014 р. про
недоцільність поновлення ОСОБА_1 в
батьківських правах щодо його
неповнолітніх доньок ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- акт обстеження умов проживання
позивача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1;

- протокол бесіди від 09.01.2014 року з
бабусею дітей ОСОБА_6;

- відомість з бази даних «Армор» про
притягнення позивача ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності в
2006, 2008 роках за ст.ст. 185, 173-2 ч.2, ч. 1, 173-2, 178
ч.3,ч.1 ст. 178 ч.2, ч.1, 178 ч.1, 185, 173-2, ч.1 и 2
Кодексу України про адміністративні
правопорушення;

- копії квитанцій про сплату позивачем
ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей на
ім'я відповідача ОСОБА_1 в 2013 и 2014 році.

Дослідивши надані докази, судом було
встановлено такі обставини:

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3
являються матір`ю та батьком
неповнолітніх доньок ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
раніше перебували в зареєстрованому
шлюбі. 30.05.2007 року шлюб між ними було
розірвано.

Відповідно до рішення Ренійського
районного суду Одеської області від
26.09.2012 року позивача позбавлено
батьківських прав відносно його двох
неповнолітніх доньок. Заявлений позов,
як вказано в рішенні суду, обґрунтовано
тим, що ОСОБА_1 не виконує зобов`язання
батька відносно виховання та утримання
неповнолітніх доньок, не піклується
про їх здоров'я, про фізичний, духовний
та моральний розвиток, не забезпечує
здобуття дітьми повної загальної
середньої освіти, вихованням дітей на
період постановлення рішення
займалася лише позивач ОСОБА_3 З
пояснень свідків ОСОБА_8, ОСОБА_6,
ОСОБА_9, які відображені в рішенні суду,
вбачається, що позивач ОСОБА_1 коли був
в нетверезому стані неодноразово бив
дружину у присутності дітей, дружина
писала заяви до міліції стосовно
нанесення побоїв, раніше ОСОБА_1
зловживав спиртними напоями. З цих же
пояснень свідків видно, що він не
допомагав дітям матеріально, останнім
часом не цікавився дітьми, не приймав
участі у їх вихованні, старша донька
неодноразово була свідком частих
конфліктів сторін по справі. В рішенні
суду також вказано, що ОСОБА_1
неодноразово притягувався до
адміністративної відповідальності. На
підставі матеріалів справи та
досліджених доказів, суд прийшов до
висновку, що в даній справі ОСОБА_1
своєю бездіяльністю, байдужістю до
рідних дітей, не маючи при цьому жодних
перешкод, ухиляється від виконання
обов`язків по вихованню своїх дітей та
не піклується про них. Таке ухилення
носить свідомий характер, воно тривале
і засновано на не проявленні
щонайменшої батьківської турботи.

Таким чином, згідно вищеозначеного
рішення суду підставами для
позбавлення позивача ОСОБА_1
батьківських прав були наступні
обставини: зловживання спиртними
напоями, невиконання батьківських
обов'язків по вихованню та утриманню
своїх дітей, застосування фізичного
насильства по відношенню до колишньої
дружини у присутності дітей.

Опитана у судовому засіданні свідок
ОСОБА_10 пояснила в суді, що знала родину
ОСОБА_1 тривалий час, як прихожан церкви
«Світ миру». Свідку відомо, що у
позивача є дві неповнолітні доньки,
також відомо, що ще в 2009 році він ходив
з ними до церкви, турбувався про них,
оскільки дружина тоді залишила дітей
на свою матір і знаходилась в м. Одесі. У
той період часу в родині ОСОБА_1 були
непорозуміння, свідку від прихожан
церкви відомо, що позивач раніше
ображав дружину, однак вона ніколи не
бачила щоб позивач був у нетверезому
стані або сварився. По поясненням
свідка, позивач по характеру м`яка та
слухняна людина, яка полюбляє своїх
дітей.

Рішенням суду в 2012 році позивач був
позбавлений батьківських прав
відносно своїх дітей, по поясненням
свідка, він дуже переживає з цього
приводу. На теперішній час ОСОБА_1 не
вживає спиртні напої, не курить, не
вживає наркотичних засобів, займається
спортом, вчиться в духовній школі, є
богобоязною людиною, вивчає Біблію,
має тільки позитивні відгуки. На думку
свідка, позивач і раніше
характеризувався позитивно, а на
теперішній час ще змінився на краще.

Свідок ОСОБА_11 пояснив у судовому
засіданні , що познайомився з позивачем
за місцем роботи, з 2010 року став ближче
з ним спілкуватись, свідку відомо, що в
цей час позивач вже був християнином,
не вживав спиртні напої, не курив, мав
намір спілкуватися і допомагати своїм
дітям, але колишня дружина не давала
йому це робити, провокувала скандали.
Свідку відомо, що в той час позивач
також дзвонив до школи для того, щоб
поговорити з донькою, але вчителька
також відмовила йому в цьому. Відомо
свідку і про погрози по телефону на
адресу позивача в той же час, які мали
мету завадити йому приїхати до дітей в
м. Одесу, оскільки дружина з дітьми були
там. Потім, за поясненнями свідка,
ОСОБА_1 поїхав працювати в м. Полтаву,
звідти позивач свідку переслав гроші,
які він, на його прохання, перечислив на
рахунок, як аліменти на утримання
дітей. Бачився свідок з позивачем в
послідуючому по декілька разів на рік,
позивач дуже сумував за дітьми, хотів
їх бачити, переживав, всі розмови у
нього були про дітей. За
характеристикою свідка позивач на
теперішній час віруюча, добропорядна
людина, без шкідливих звичок, працює в
м. Одесі, вчиться заочно в духовній
школі, характеризується тільки
позитивно.

Свідок ОСОБА_12 пояснила в суді, що знає
позивача з 2009 року, як прихожанина
церкви, він дуже переживає за своїх
дітей, турбується за їх долю, має
бажання їх виховувати, на першому місці
для нього тільки його діти. На
теперішній час ОСОБА_1 не вживає
спиртних напоїв, працює, не має
шкідливих звичок, відкладає гроші та
платить їх на утримання дітей. За
характеристикою свідка позивач є
справедливою, врівноваженою, спокійною
людиною. За життя з дружиною, коли діти
позивача півроку були з ним, позивач
водив їх до школи, вони були доглянуті,
виховані. Зі слів свідка, позивача
ОСОБА_1 вона знає тільки з позитивної
сторони, як віруючу людину.

Вислухавши пояснення позивача,
пояснення третьої особи та свідків,
вивчивши матеріали справи, надані
докази, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги позивача достатньо
обґрунтовані і підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Ст. 6 Декларації прав дитини проголошує,
що дитина для повного і гармонійного
розвитку її особистості потребує
любові і розуміння. Вона повинна, коли
це можливо, рости під опікою і
відповідальністю своїх батьків і в
усякому випадку в атмосфері любові і
моральної та матеріальної
забезпеченості.

Конвенцією про права дитини, що
ратифікована Постановою ВРУ N 789-Х11 (
789-12) від 27.02.91 р. та ст.11 Закону України
«Про охорону дитинства» встановлено,
що сім`я є природним середовищем для
фізичного, духовного,
інтелектуального, культурного,
соціального розвитку дитини, її
матеріального забезпечення і несе
відповідальність за створення
належних умов для цього. Кожна дитина
має право на проживання в сім`ї разом з
батьками або в сім`ї одного з них,
дитина має право на піклування батьків.
Батько і мати мають рівні права та
обов`язки що до своїх дітей. Предметом
основної турботи та основним
обов`язком батьків є забезпечення
інтересів своєї дитини.

Згідно зі ст. 9 ч. 3 Конвенції про права
дитини, дитина, яка проживає з одним чи
з обома батьками, має право
підтримувати на регулярній основі
особисті і прямі контакти з обома
батьками, за винятком випадків, коли це
суперечить інтересам дитини.

Відповідно до вимог ст. 15 Закону
України «Про охорону дитинства»
дитина, яка проживає окремо від батьків
або одного із них, має право на
підтримання з ними регулярних
особистих стосунків і прямих
контактів. Батьки, які проживають
окремо від дитини, зобов`язані брати
участь у її вихованні і мають право
спілкуватися з нею, якщо судом визнано,
що таке спілкування не перешкоджатиме
нормальному вихованню дитини.

Згідно з вимогами ст. 12 Закону України
«Про охорону дитинства» на кожного з
батьків покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, що їх замінюють, несуть
відповідальність за порушення прав і
обмеження законних інтересів дитини на
охорону здоров'я, фізичний і духовний
розвиток, навчання та інше.

В п. 19 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 3 від 30.03.2007 року з
послідуючими змінами від 19.12.2008 року
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
зазначено, що статтею 169 Сімейного
кодексу України особам, позбавленим
батьківських прав, надано право
звернутися до суду з позовом про їх
поновлення.

Розглядаючи такі справи, суди
зобов`язані перевіряти, наскільки
змінилися поведінка особи та
обставини, що були підставою для
позбавлення її батьківських прав.
Поновлення батьківських прав не
можливе, якщо на час розгляду справи
судом дитина досягла повноліття або
була усиновлена й усиновлення не
скасоване чи не визнане недійсним.

Відповідно до вимог ст. 169 Сімейного
кодексу України мати, батько,
позбавлені батьківських прав, мають
право на звернення до суду з позовом
про поновлення батьківських прав. Суд
перевіряє, наскільки змінилася
поведінка особи, позбавленої
батьківських прав, та обставини, що
були підставою для позбавлення
батьківських прав, і постановляє
рішення відповідно до інтересів
дитини.

Як було встановлено судом, з
моменту позбавлення позивача
батьківських прав його поведінка
змінилася. Позивач не вживає спиртні
напої, веде здоровий спосіб життя,
займається спортом, вчиться у духовній
школі, працює, сплачує аліменти на
утримання доньок (що підтверджується
наданими суду копіями квитанцій),
переживає за життя та здоров'я своїх
дітей, бажає брати участь у їх
вихованні, бажає спілкуватися з дітьми,
не байдужий до їх майбутньої долі.
Згідно характеристики, наданої з місця
роботи, а також по поясненням
вищеозначених свідків, позивач
характеризується тільки позитивно.
Згідно довідок поліклінічного
відділення Ренійської ЦРЛ ОСОБА_1 не
перебуває на обліку у нарколога та
психіатра. Згідно витягу з реєстру
УІАЗ ГУ МВС України в Одеській області
ОСОБА_1 на території України до
кримінальної відповідальності не
притягується, засудженим не значиться,
у розшуку не перебуває. Відповідно
наданих даних до адміністративної
відповідальності позивач з дня
постановлення рішення суду про
позбавлення його батьківських прав
також не притягувався.

Оцінюючи надані докази у їх
сукупності, суд приходить до висновку
про те, що поведінка позивача за період
часу після прийняття рішення суду про
позбавлення його батьківських прав
суттєво змінилася, обставин, що були
підставою для позбавлення ОСОБА_1
батьківських прав вже не має. Зміни у
поведінці позивача ОСОБА_1 за означений
час є стійкими та глибокими та
підтверджують його виправлення, інше
ставлення до життя. Відношення
позивача до релігії, її роль у житті
ОСОБА_1 також дали свій позитивний
результат. Приходячи до такого
висновку, враховує суд і тривалий
період часу, який пройшов з часу
винесення рішення суду про позбавлення
позивача батьківських прав щодо його
неповнолітніх дітей.

Згідно наданого органом опіки та
піклування Ренійської районної
державної адміністрації висновку
позивач по справі ОСОБА_1 був
запрошений на комісію з питань захисту
прав дітей Ренійської
райдержадміністрації, але не зміг
приїхати, так як знаходився у від`їзді в
м. Полтава. Матір дітей -ОСОБА_3 вже
майже 1 рік зі своїми дітьми ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 знаходяться та проживають у
Німеччині. Зі слів бабусі дітей, ОСОБА_6,
з якою була проведена бесіда, її донька
вийшла заміж та новий чоловік бажає
удочерити дітей. У зв'язку з цими
обставинами, прийнято рішення, що буде
недоцільним поновлення в батьківських
правах ОСОБА_1 по відношенню до його
доньок, та як самих суб`єктів по
відношенню до яких поновлюються
батьківські права на території України
не має та неможливо простежити та
виявити чи змінилася поведінка ОСОБА_1
стосовно обставин, що були підставою
для позбавлення його батьківських
прав.

Суд не погоджується з зазначеним
висновком органа опіки і піклування,
оскільки відсутність дітей на
території України не є перешкодою для
зміни поведінки позивача, в тому числі
і стосовно тих обставин, що були
підставою для позбавлення його
батьківських прав, надані докази в
матеріалах справи наявно це
підтверджують. Крім того, суд зазначає,
що саме питання про зміну поведінки
батька дітей органом опіки та
піклування не досліджувалось і не було
предметом розгляду означеного органу,
ОСОБА_1 не міг надати доказів про зміну
своєї поведінки, оскільки знаходився
на період розгляду питання на
заробітках в м. Полтаві і не був
вислуханий по суті заявлених ним вимог.
З означених підстав наданий висновок,
на думку суду, є передчасним і
недостатньо аргументованим.

Приходячи до такого висновку, суд
враховує і думку представника третьої
особи ( органу опіки і піклування)
висловлену нею в судовому засіданні
про те, що надані позивачем докази
свого виправлення дають підстави для
задоволення позову.

Задовольняючи позов, суд також
враховує, що на час розгляду справи
діти ніким не вдочерялись, не досягли
повноліття, поведінка позивача
змінилася в позитивний бік, зазнала
кардинальних змін, тому, на думку суду,
поновлення його в батьківських правах
буде відповідати інтересам його
неповнолітніх дітей.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК
України, ст.6 Декларації прав дитини,
ст.9 Конвенції про права дитини, ст.ст. 11,
12, 15 Закону України « Про охорону
дитинства», ст. 169 СК України, п.19
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №3 від 30.03.2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав», суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити.

Поновити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, в
батьківських правах щодо його
неповнолітніх доньок ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Т.А.
Бешлієва