АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5449/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Башмаков Є. А. Доповідач - Кочкова
Н.О. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року
м. Дніпропетровськ

29 травня 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області у складі:

Головуючої - судді
Кочкової Н.О.,

суддів -
Максюти Ж.І., Чубукова О.П.,

при секретарі -
Сичевській А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за
договором позики, за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
22 жовтня 2013 року -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2013
року забезпечено позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за
договором позики шляхом накладення
арешту на нерухоме майно, яке належить
на праві приватної власності ОСОБА_3,
яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 шляхом
заборони будь-яким особам укладати
угоди стосовно цього майна, проводити
його реєстрацію та перереєстрацію,
здійснювати його відчуження (а.с.10).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість зазначеної ухвали
суду, просить її скасувати (а.с.54).

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а ухвала суду -
залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити заходів забезпечення
позову; забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішень суду.

Із матеріалів справи вбачається, що
ухвала суду постановлена з врахуванням
предмету позову щодо стягнення боргу
за договором позики у сумі 500 000гр.,
положень статей 151 - 152 ЦПК України та
пункту 4 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», відповідно до
якого, розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулась з такою заявою,
позовним вимогам.

Посилання в апеляційній скарзі на
порушення судом прав ОСОБА_3 як
власника житлового будинку - є
голослівним, оскільки апелянтом не
зазначено, які саме її права порушені, а
посилання на те, що справа тривалий час
не призначалась до розгляду у суді 1
інстанції, - не має правового значення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України,
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 22 жовтня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає,
оскільки не перешкоджає
подальшому провадженню у справі.

СУДДІ: