Справа №490/7686/13-ц 24.03.2014 24.03.2014 24.03.2014
Провадження №22-ц/784/769/14
Суддя першої інстанції - Братченко
Суддя-доповідач
апеляційного суду - Крамаренко Т.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2014 року

м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючої - Кутової Т.З.,

суддів - Буренкової К.О., Крамаренко
Т.В.,

із секретарем судового засідання -
Романенко Ю.О.,

без участі сторін, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу

за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»

на заочне рішення Центрального
районного суду м. Миколаєва від 4
листопада 2013 року справі за позовом

Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»

(далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»)

до

ОСОБА_2

про

стягнення заборгованості за кредитним
договором,

в с т а н о в и л а:

В липні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Позивач зазначав, що відповідно до
укладеного 24 травня 2006 року кредитного
договору №KP62440465, ОСОБА_2 отримав кредит
у розмірі 2810,59 грн., строком на 24 місяці,
зі сплатою відсотків за користуванням
кредитом у розмірі 2,09 % на місяць на
суму залишку заборгованості за
кредитом.

Посилаючись на вказані обставини та на
порушення відповідачем своїх
зобов'язань, що призвело до
заборгованості за кредитним договором,
яка станом на 2 липня 2013 року склала
41316,40 грн., з яких: 2810,60 грн. -
заборгованість за кредитом; 13061,42 грн. -
заборгованість за відсотками; 23 000,74
грн. - пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором; штраф у
розмірі 500 грн. (фіксована частина) та
1943,64 грн. (процентна складова), позивач
просив про задоволення позову.

Заочним рішенням Центрального
районного суду м. Миколаєва від 4
листопада 2013 року позов ПАТ КБ
«ПриватБанк» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором №KP62440465 від 24
травня 2006 року в сумі 17 872, 02 грн. з яких:
заборгованість по кредиту - 2810,60 грн.,
заборгованість по відсоткам - 13061,42 грн.,
пеня - 2000 грн. Вирішено питання про
судові витрати.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на неповне з'ясування
судом першої інстанції обставин справи
та порушення норм процесуального
права, просив рішення суду в частині
зменшення розміру пені, відмови у
задоволенні штрафу змінити та ухвалити
в цій частині нове, задовольнивши
позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши докази по справі в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи, 24
травня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк»
(правонаступник ПАТ КБ «ПриватБанк») та
ОСОБА_2 було укладено кредитний
договір, за яким банк надав останньому
кредит у розмірі 2810,59 грн. на строк 24
місяців по 23 травня 2008 року включно, з
умовами сплати відсотків за його
користування 2,09 % на місяць на суму
залишку заборгованості по кредиту в
обмін на зобов'язання позичальника по
поверненню кредиту, сплати процентів, в
обумовлених у Заяві та Умовах про
надання споживчого кредиту фізичним
особам (далі - Умови) строки, а також
сплата комісії, яка зазначена в Умовах
(а.с.3).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

У зв'язку з неналежним виконанням
позичальником зобов'язань, станом на 2
липня 2013 року утворилась
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 41316, 40 грн., з яких: 2810,60 грн. -
заборгованість за кредитом; 13061,42 грн. -
заборгованість за відсотками; 23000,74
грн. - пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором; штраф у
розмірі 500 грн. (фіксована частина) та
1943,64 грн. (процентна складова), що
підтверджується розрахунком (а.с.2).

З урахуванням встановленого та
положень вказаних вище норм, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
покладення обов'язку на відповідача
щодо сплати кредитної заборгованості.

Разом з цим, відмовляючи у задоволенні
вимог про стягнення з відповідача
штрафу, а також зменшуючи розмір пені,
суд першої інстанції виходив з того, що
покладення подвійної відповідальності
за одне й теж порушення є
неприпустимими, а розмір неустойки
значно перевищує розмір збитків.

Проте, з таким висновком суду
погодитися не можна з огляду на
наступне.

У разі встановлення у договорі різних
видів цивільно-правової
відповідальності за різні порушення
його умов, одночасне застосування
таких заходів відповідальності не
свідчить про недотримання положень,
закріплених у ст. 61 Конституції України
щодо заборони подвійної
цивільно-правової відповідальності за
одне і те саме порушення.

Така правова позиція міститься у
постанові Верховного Суду України від 6
листопада 2013 року (справа № 6-116 цс.13) і є
обов'язковою для застосування судами
України.

Умовами п.5.1. передбачено застосування
пені за порушення позичальників
строків погашення кредиту та процентів
за користування ним.

Згідно з пп. 5.3. Умов позичальник
зобов'язаний сплатити штраф з
порушення строків платежів по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбачених договором більш ніж на 30
днів.

Таким чином, пеня і штраф, що
передбачені Умовами підлягають сплаті
за різні порушення.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

В роз'яснення, що містяться в п. 27
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30 березня 2013 року №5
з подальшими змінами, передбачено, що
положення частини третьої статті 551 ЦК
України про зменшення розміру
неустойки може бути застосовано судом
лише за заявою відповідача до
відсотків, які нараховуються як
неустойка.

Як встановлено, заяви позичальника про
зменшення розміру пені в матеріалах не
міститься.

На зазначене суд першої інстанції
належної уваги не звернув та дійшов
помилкового висновку про відсутність
підстав для відмови у стягненні штрафу
та зменшення розміру пені.

Однак, під час апеляційного розгляду,
позивачем було надано судовий наказ,
виданий Центральним районним судом м.
Миколаєва від 5 травня 2009 року, яким з
ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк»
стягнуто заборгованість за кредитним
договором від 24 травня 2006 року у
розмірі 10 918,37 грн., з яких:
заборгованість за кредитом -
2810,60 грн., 4342,94 грн. заборгованість по
відсоткам, 2768,872 грн. - пені та штрафу у
розмірі 996,11 грн. (а.с.51-53).

У зв'язку з чим надано розрахунок
заборгованості з 3 квітня 2009 року по 2
липня 2013 року, яка становить 27 002,03 грн.
та складається з: 8 718,48 грн. -
заборгованість по відсоткам, 18 283,55 грн.
- заборгованість по пені (а.с.63).

Таким чином, рішення суду на підставі
п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про часткове задоволення позову.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором від 24 травня 2006
року у розмірі 27 002,03 грн., яка
складається: 8 718,48 грн. - заборгованість
за відсотками; 18 283,55 грн. - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань.

Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України
з відповідача на корить позивача
підлягає стягненню судовий збір у
розмірі 270,02 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» - задовольнити
частково.

Заочне рішення Центрального районного
суду м. Миколаєва від 4 листопада 2013
року скасувати та ухвалити нове
рішення.

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
від 24 травня 2006 року у розмірі 27 002,03
грн., яка складається: 8 718,48 грн. -
заборгованість за відсотками; 18 283,55
грн. - пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» судовий
збір у розмірі 270, 02 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів з цього часу може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуюча:

Судді: