У Х В А Л А

06 травня 2013 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Діденко С.О.

при секретарі Сухіна О.Ю.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідачі ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Добропіллявугілля» про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

31 березня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом про відшкодування моральної шкоди до Державного підприємства «Добропіллявугілля».

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 заявив клопотання про призначення судово-технічної експертизи для зясування питання щодо відповідностей дій потерпілого при виконанні трудових обовязків щодо правил безпеки, оскільки вважаю, що причиною нещасного випадку стали грубі умисні порушення правил безпеки позивачем.

Вислухавши думку представника відповідача ОСОБА_1, яка не згодна на призначення судово-технічної експертизи, посилаючись на те, що нещасний випадок з ОСОБА_3 стався 17 грудня 2008 року під час виконання трудових обовязків, працюючи на ВП «Шахта Новодонецька» ДП «Добропіллявугілля». Відповідно до виписки з протоколу № 12 засідання комісії по питанням охорона праці шахти «Новодонецька» від 05 серпня 2009 року, було встановлено, що провина ОСОБА_3 в нещасному випадку на виробництві 5%. Вказаний факт не оскаржувався належним чином, і на теперішній час позивач отримав як одноразову допомогу, так і отримує щомісячні виплати, тому вважає, що клопотання не обґрунтоване, і таке, що не підлягає задоволенню.

Вислухавши учасників судового процесу, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2

Відповідно до ст. 14 ЦПК України, призначення експертизи є обовязковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи є обовязковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1/ характери і ступінь ушкодження здоровя, 2/ психічний стан особи, 3/ вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Суд вважає, що як матеріалами справи, так і поясненнями сторін підтверджується факт нещасного випадку з позивачем ОСОБА_3, який задокументований в акті форми Н-1 від 19 грудня 2008 року. По теперішній час вказаний акт керівництвом підприємства не оскаржений в установленому законом порядку, в протоколі визначено провину потерпілого ОСОБА_3 в нещасному випадку на виробництві 5%, тобто порушення в охороні праці на підприємстві визначаються в 95%. Позивач потерпілий в нещасному випадку ОСОБА_3 отримав одноразову допомогу, також щомісячні платежі, тому суд вважає, що клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про призначення судово-технічної експертизи не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.137,145 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про призначення судово-технічної експертизи для зясування питання щодо відповідностей дій потерпілого при виконанні трудових обовязків щодо правил безпеки, відмовити.

Ухвала не оскаржується. Відповідно до ст. 293 ч. 2 ЦПК України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя С.О.Діденко