Справа № 456/5994/13-ц
Провадження № 2/456/325/2014
РІШЕННЯ

іменем України

15 травня 2014 року Стрийський
міськрайонний суд Львівської області в
складі:

головуючого - судді Янко Б.
Я.

при секретарі Стасів
О.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Стрию цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, яка також діє в інтересах
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа
Стрілківська сільська рада
Стрийського району Львівської області,
орган опіки та піклування Стрийської
РДА про визнання осіб такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась у суд з
позовною заявою у якій просила суд
винести рішення яким визнати
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1,
а також зобов'язати відділення
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Стрийського МРВ ГУ МВС
України у Львівській області зняти
відповідачів з реєстраційного обліку в
будинку АДРЕСА_1.

У ході судового розгляду позивач
ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги та
просила суд постановити рішення, яким
визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3,
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням, а саме будинком
АДРЕСА_1

В обґрунтування уточнених позовних
вимог покладається на те, що вона
являється власником та постійно
проживає у АДРЕСА_1. У вищезгаданому
будинку окрім неї та її сина прописані
ще відповідачі ОСОБА_2, яка приходиться
колишньою дружиною її сину та їхні діти
- ОСОБА_3, ОСОБА_4. По ініціативі ОСОБА_2 20
червня 2013 року їх шлюб з її сином було
розірвано. Однак з моменту укладення
шлюбу між ними до моменту його
розірвання та й по сьогоднішній день
відповідачі жодного разу не проживали
у вищезгаданому будинку. Добровільно
відповідачі виписатись з квартири не
бажають, посилаючись на свою
зайнятість, а тому вони вимушені
звернутись до суду з даною позовною
заявою.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не
з'явилась, про причини неявки суд не
повідомила, хоча належним чином була
повідомлена про час та місце судового
розгляду справи.

Представник позивача ОСОБА_5 у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги
повністю з підстав викладених в
уточненій позовній заяві, просив суд
позов задоволити. Зазначив, що
відповідачка разом з дітьми жодного
дня не проживала у АДРЕСА_1. У даному
будинку проживає позивач ОСОБА_1 разом
з чоловіком, які проводять оплату
комунальних послуг із розрахунку на
всіх зареєстрованих осіб у будинку, що
є обставиною, яка ставить їх в скрутне
матеріальне становище. Крім того
вважає, що відповідач разом з дітьми
забезпеченні житлом так як постійно
проживають у гуртожитку у м. Львові, що
не виключає можливість їх реєстрації
за місцем постійного проживання. Окрім
цього у відповідачки є можливість
зареєструватись у батьківській хаті с.
Нижній Студень Рожнятівського району
Івано-Франківської області,

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
повністю заперечила позовні вимоги.
Зазначила, що позивачка приходиться їй
колишньою свекрухою. У будинку по
АДРЕСА_1 вона проживала коли була
вагітною у 2004 році, потім поселилась у
гуртожитку у м. Львові та приїжджала
тільки у гості.

На даний момент час вона проживає разом
з дітьми у гуртожитку, що знаходиться у
АДРЕСА_2, однак не може бути там
зареєстрованою так як їй у цьому було
відмовлено. Також повідомила суд, що
вона не бажає брати участі у
спадкуванні батьківської хати у с.
Нижній Студень Рожнятівського району
Івано-Франківської області, оскільки
на даний момент там проживає її рідний
брат, а тому вона не має змоги та
можливості зареєструвати там місце
проживання разом з дітьми.

Представник відповідачки адвокат
ОСОБА_6 в судовому засіданні повністю
заперечила позовні вимоги, посилаючись
на те, що її довірителька дійсно
проживала у житловому будинку по
АДРЕСА_1, зокрема коли остання була
вагітною у 2004 році та згодом постійно
приїжджала в гості включно до моменту
розлучення у 2013 році. Іншим житлом
відповідач ОСОБА_2 разом з
неповнолітніми дітьми не забезпечена.
У гуртожитку, де на даний момент часу
вона проживає, вони не можуть бути
зареєстрованими, оскільки це є
студентський гуртожиток та їй у цьому
праві було відмовлено. Що стосується
батьківської хати с. Нижній Студень
Рожнятівського району, то брати участь
у спадкуванні такої це право особи, а не
обов'язок.

Вважає, що визнавши відповідачку з
дітьми такими, що втратили право на
користування житловим приміщенням, суд
поставить їх у вкрай важке становище,
оскільки позбавить неповнолітніх
дітей права на житло, що в свою чергу
позбавить їх можливості звертатись у
будь - які органи, зокрема в медичні
установи.

Також вважає, що реєстрація місця
проживання відповідачки ОСОБА_2 з
дітьми у с. Стрілків не чинить перешкод
у користуванні житлом позивачці
ОСОБА_1, а посилання представника
позивача на те, що його довірителька
здійснює оплату комунальних послуг від
кількості прописаних осіб не
заслуговують на увагу, оскільки у
сільській місцевості розрахунок
комунальних послуг проводиться від
кількості спожитих кубів газу та
кіловат електроенергії.

Представник третьої особи органу опіки
та піклування Стрийської
райдержадміністрації, Феденко І.Я. в
судовому засіданні також заперечувала
проти задоволення позовних вимог,
оскільки в даному випадку порушується
право малолітніх дітей на житло.

Представник Стрілківської сільської
ради Стрийського району Львівської
області у судове засідання не з'явився,
хоча належним чином був повідомлений
про час та місце судового розгляду, про
причину неявки суд не повідомив, заяви
про розгляд справи без їх участі не
надіслав.

Заслухавши пояснення представника
позивача, відповідача, представника
відповідача, представника органу опіки
та піклування Стрийської
райдержадміністрації, дослідивши
матеріали справи, оцінивши докази в їх
сукупності суд вважає, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачці ОСОБА_1 належить на праві
приватної власності житловий будинок
АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно від 11.12.2009 року, видане
на підставі свідоцтва про право на
спадщину, посвідченого державним
нотаріусом Стрийської державної
нотаріальної контори Костур У.Т.,
зареєстрованого в реєстрі за № 5070 від
17.11.2009 року.

Відповідно до копії державного
акту на право власності на земельну
ділянку, серія ЯК № 223335, виданого
позивачці ОСОБА_1 на підставі рішення
Стрілківської сільської ради ХХІІІ
сесія V скликання № 683 від 26.08.2010 року є
власником земельної ділянки площею 0,
2500 га., цільове призначення якої є
будівництво та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд.

Судом достеменно встановлений той
факт, що у будинку АДРЕСА_1 проживає та
зареєстрована позивач ОСОБА_1, а також
зареєстровані її син ОСОБА_9 та
відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
що підтверджується довідкою про склад
сім'ї № 1422, виданої виконкомом
Стрілківської сільської ради
Стрийського району Львівської області
та копією будинкової книги для
прописки громадян, проживаючих в
АДРЕСА_1, де в розділі ІV Прописка дійсно
зазначено, що відповідачі ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 дійсно прописані за
вищевказаною адресою.

Також судом з'ясовано, що син позивача
ОСОБА_1 - ОСОБА_9 та відповідач ОСОБА_2
перебували у зареєстрованому шлюбі з
02.03.2002 року по 20.09.2013 року. Даний факт
стверджується копією рішення
Стрийського міськрайонного суд від
20.09.2013 року яким їх шлюб було розірвано.

У ході судового слідства судом з
достовірністю був встановлений, той
факт що відповідачі ОСОБА_2, та
малолітні ОСОБА_3, ОСОБА_4 були
зареєстровані у 2012 році у спірному
житловому приміщенні, а саме у будинку
в АДРЕСА_1, як члени сімї наймача, однак
ніколи фактично у цей будинок не
вселялись та не проживали у ньому.

Як ствердила відповідач ОСОБА_2 у
судовому засіданні вона проживала у
спірному житловому будинку протягом
дев'яти місяців у 2004 році, тобто у
період вагітності, весь інший час
проживала у м. Львові де і наданий
момент часу проживає.

Крім того як вбачається із заяви від
5.11.2013 року, підписаної ОСОБА_11, та
ОСОБА_12, які є жителями с. Стрілків
Стрийського району Львіської області,
посвідченої секретарем Стрілківської
сільської ради Стрийського району,
останні підтвердили той факт, що
громадянка ОСОБА_2, яка зареєстрована
за адресою: АДРЕСА_1 в даному житловому
будинку, який належить ОСОБА_1 не
проживає і ніколи не проживала.

Суд не приймає до уваги твердження
відповідача, що вона не забезпечена
іншим житлом та не має де зареєструвати
своїх неповнолітніх дітей, оскільки у
судовому засіданні з достовірністю
було встановлено, що остання
забезпечена житлом та проживає разом з
дітьми у гуртожитку у АДРЕСА_2 без
реєстрації, що стверджується довідкою
з місця проживання про склад сімї № 10
від 23.01.2014 року.

Посилання представника відповідача та
відповідача у судовому засіданні про
те, що вони не можуть бути
зареєстровані у даному гуртожитку,
оскільки їй у цьому було відмолено суд
не приймає до уваги та вважає їх
голослівними так як у підтвердження
даних тверджень останні не надали
належних доказів. Крім того відповідач
ОСОБА_2 не позбавлена права вирішувати
питання про її реєстрацію з дітьми за
місцем постійного проживання, тобто у
гуртожитку, у судовому порядку.

Також в ході судового засідання суду
став відомий той факт, що відповідач
ОСОБА_2 має право на спадкування
батьківської хати у с. Нижній Студень
Рожнятівського району
Івано-Франківської області, де зараз
мешкає її брат. Тому її твердження
проте, що вона не бажає брати участі у
спадкуванні даного житлового будинку,
оскільки там проживає її рідний брат і
вона може позбавити його права на місце
проживання, суд вважає
необґрунтованим. В даному випадку,
спадкування даного житлового будинку
дало б можливість відповідачці ОСОБА_2
мати прописку у вищевказаному будинку
та забезпечити постійне місце
проживання їй та її малолітнім дітям.

Посилання представника відповідача на
те, що реєстрація відповідачки з дітьми
у с. Стрілків Стрийського району не
створює перешкод для користування
будинком позивачу ОСОБА_1 суд вважає
безпідставними та такими, що не
ґрунтуються на нормах чинного
законодавства.

У відповідності до ст. 319 ЦК України,
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. У випадку порушення
його права, не пов'язаного з
позбавленням права власності, власник
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦПК
України).

Відповідно до ст. 150 ЖК України,
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
забороновані законом угоди.

Згідно ст. 405 ЦК України члени сімї
власника житла втрачають право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сімї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

На підставі вище наведеного, а також
зібраних та перевірених в судовому
засіданні доказів суд дійшов до
переконливого висновку, що відповідач
ОСОБА_2 та її малолітні діти ОСОБА_3
ОСОБА_4 будучи зареєстровані у
житловому будинку по АДРЕСА_1 ніколи у
цей будинок фактично не вселялись, не
проживали та не користувались житлом
без поважних причин протягом тривалого
періоду часу після їх реєстрації,
зокрема відповідач ОСОБА_2 тимчасово
проживала у даному будинку тільки у 2004
році у період її вагітності, витрат по
його утриманню не несла.

Також суд приймає до уваги той факт, що
відповідач ОСОБА_2 та її діти не мають
наміру вселятись та користуватись
спірним будинком, забезпечені іншим
житлом, а саме кімнатою у гуртожитку у
м. Львові де постійно проживають, а
також відповідач має можливість
прийняти участь у спадкуванні будинку
у с. Нижній Студень Рожнятівського
району Івано-Франківської області.

Крім того судом встановлено, що між
позивачем ОСОБА_1 та відповідачем
ОСОБА_2 відсутні будь які домовленості
про продовження строків відсутності за
місцем реєстрації, а тому у суда є всі
підстави відповідно до вимог ст. 405 ЦК
України визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 такими, що втратили право на
користування житловим будинком у
АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст.10, 11, 57, 209, 212, 214-215 ЦПК
України, ст. ст. 16, 319,391, 405 ЦКУ, ст. ст. 150,
155 ЖК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
такими, що втратили право на
користування житловим приміщенням, а
саме будинком АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення суду може бути оскаржене
в апеляційному порядку шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення або десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення особами, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час його проголошення.

Головуючий-суддя Б. Я. Янко