Головуючий суду 1 інстанції - Костроба
Доповідач - Дмитрієва Л.Д.
Справа № 1212/3129/2012
Провадження № 22ц/782/1867/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2014 року Колегія суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Луганської області у складі:

Головуючого - Дмитрієвої Л.Д.

суддів: Іванової І.П.,Лозко Ю.П.

при секретарі: Івасенко І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську апеляційну
скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на
ухвалу Кремінського райсуду від 04.04.2014
року за скаргою ОСОБА_4 на неправомірні
даії посадових осіб ВДВС Кремінського
РУЮ

встановила:

Ухвалою Кремінського районного
суду Луганської області від 04 квітня 2014
року скарга ОСОБА_4 на неправомірні дії
посадових осіб ВДВС Кремінського РУЮ
задоволена.

Визнані неправомірними дії
державного виконавця Сіроштан Л.С. щодо
винесення посианови про закінчення
виконавчого провадження серії ВП №
39129295 від 14.02.2014року за виконавчим
листом № 2/414/142/2013 виданого 22.07.2013 року
Кремінським районним судом.

Скасована постанова про закінчення
виконавчого провадження серії ВП №
39129295 від 14.02.2014року за виконавчим
листом № 2/414/142/2013 виданого 22.07.2013 року
Кремінським нним судом.

Зобов'язано ВДВС Кремінського РУЮ
відновити чинність арешту майна
боржника та інших заходів примусового
виконання.

Стягнуто з ВДВС Кремінського РУЮ на
користь ОСОБА_4 судові витрати в
розмірі 121грн. 80 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 діючий
в інтересах ОСОБА_3 посилається на її
незаконність та необґрунтованість,
просить її скасувати та постановити
нову, якою відмовити у задоволені
скарги на дії посадових осіб ВДВС
Кремінського РУЮ.

Заслухавши доповідача, перевіривши
ухвалу суду на предмет її
відповідності нормам процесуального
права, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ст.312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_4 суд
першої інстанції виходив з того що,
позовні вимоги позивача в частині
визнання недійсним договору купівлі
продажу техніки відносяться до
позовних вимог майнового характеру та
оскільки по зазначеним позовним
вимогам судом першої інстанції
прийнято рішення яке набрало чинності
і вказані позовні вимоги оплачені
судовим збором ВДВС Кремінського РУЮ
безпідставно та протизаконно винесло
постанову закриття виконавчого
провадження.

Колегія суддів не пожить
погодиться з висновком суду першої
інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
що 16 травня 2013 року рішенням
Кремінського районного суду
Луганської області позовні вимоги
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 задоволені частково.

Визнано недійсною угоду
купівлі-продажу трактору МТЗ-80 1989 року
випуску, заводський НОМЕР_1, задній міст
НОМЕР_4; причепу 2ПТС-4 1990 року випуску,
заводський НОМЕР_2; причепу 2 ПТС-4 1987
року випуску, заводський НОМЕР_3 між
ОСОБА_3 та суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_5.

Скасовано реєстрацію
вищезазначених транспортних засобів
та визнано право власності за ОСОБА_4.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
3292.95 судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду
Луганської області від 19.06.2013 року,
апеляційна скарга ОСОБА_3 відхилена та
рішення Кремінського районного суду
від 16 травня 2013 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 вересня 2013
року касаційна скарга ОСОБА_3
задоволена частково. Рішення
Кремінського районного суду
Луганської області від 16 травня 2013 та
ухвала апеляційного суду Луганської
області від 19 червня 2013 року у частині
визнання права власності за ОСОБА_4 на
трактор МТЗ-80 1989 року випуску,
заводський НОМЕР_1, задній міст НОМЕР_4;
причепу 2ГІТС-4 1990 року випуску,
заводський НОМЕР_2; причепу 2 ПТС-4 1987
року випуску, заводський НОМЕР_3
скасувані та справа у цій частині
направлена на новий розгляд до суду
першої інстанції. В іншій частині
судові рішення залишині без змін.

Ухвалою Кремінського районного
суду Луганської області від 18
листопада 2013 року позовна заява заявою
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 треті особи:
Територіальне управління Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Луганській області, Приватне
сільськогосподарське підприємство
«Світанок» про визнання правочину
недійсним, скасування реєстрації
транспортних засобів та визнання право
власності була залишена без розгляду.
Ухвала набрала чинності 26.11.2013 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 349 ЦПК України
передбачено, що з моменту оголошення
рішення або ухвали судом касаційної
інстанції скасовані рішення та ухвали
суду першої або апеляційної інстанції
втрачають законну силу.

На примусовому виконанні у ВДВС
Кремінського РУЮ перебував виконавчий
лист № 2/414/142/2013 виданий 22.07.2013 року
Кремінським районним судом Луганської
області по стягненню з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4 3292,95 судових витрат.

При поданні позовної заяви ОСОБА_4
до ОСОБА_3 про визнання правочину
недійсним, скасування реєстрації
транспортних засобів та визнання право
власності позивачем був сплачений
судовий збір у розмірі 214,60 грн. ( а.с.1)
потім був доплачений судовий збір у
розмірі 311,05 грн. (а.с.107) після
проведення експертних досліджень щодо
встановлення ціни позову про визнання
право власності.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем заявлені позовні вимоги щодо
визнання недійсною угоди
купівлі-продажу трактору МТЗ-80 1989 року
випуску, заводський НОМЕР_1. задній міст
НОМЕР_4; причепу 2ПТС-4 1990 року випуску,
заводський НОМЕР_2; причепу 2 ПТС-4 1987
року випуску, заводський НОМЕР_3 між
ОСОБА_3 та суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_5 та визнання право
власності, тобто вимоги є немайнового
та майнового характеру.

Відповідно до частини другої
статті 4 Закону України «Про судовий
збір» встановлена ставка судового
збору за поданням позову немайнового
характеру сплачується 0,1 розмір
мінімальної заробітної плати, а за
поданням до суду майнового характеру
сплачується судовий збір у розмірі 1
відсотка ціни позову, але не менше 0,2
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Згідно приписів ч.З ст. 6 Закону
України «Про судовий збір» за подання
позовної заяви, що має одночасно
майновий і немайновий характер,
судовий збір сплачується за ставками,
встановленими для позовних заяв
майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ст. 13 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2012 рік» від 22 грудня 2011 року № 4282-6
розмір мінімальної заробітної плати
складає 1073 грн.

Відповідно до ст.. 80 ЦП К України
визначається ціна позову, зокрема
згідно до п.2 ч.1 зазначеної статті у
позовах про визнання права власності
на майно або його витребування -
вартість майна.

Згідно квитанцій які додані до
позовної заяви позивачем сплачено
судовий збір у розмірі 214,60 грн. ( а.с.1) та
311,05 грн. (а.с. 107), тобто судовий збір
сплачений за подання позову майнового
характеру щодо визнання право
власності, однак позивачем не
сплачувався судовий збір за подання
позову немайнового характеру.

Складовою судових витрат є
сплачений судовий збір у розмірі 214,60
грн. та 311.05 грн. + 2400,00 грн. витрати на
проведення експертних досліджень + 107,30
витрати за подання апеляційної скарги
та інші не визначені витрати.

Судова колегія вважає, що суд
першої інстанції помилково дійшов
висновку, що вимоги в частині визнання
недійсним договору купівлі-продажу
техніки відносяться до позовних вимог
майнового характеру, оскільки договір
купівлі-продажу між ОСОБА_3 та суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_5 був
вчинений за 10100,00 грн. Отже позивач по
справі вказавши з початку ціну позову
10100,00 грн. заявляв вимоги щодо визнання
права власності на майно, а потім після
проведений експертних досліджень
змушений був доплати судовий збір у
розмірі 311,05 грн.

Частиною 2 ст. 6 Закону України «Про
судовий збір» передбачено, що у разі
якшо судовий збір сплачується за
подання позовної заяви до суду в
розмірі, визначеному з урахуванням
ціни позову, а встановлена при цьому
позивачем ціна позову не відповідає
дійсній вартості спірного майна або
якщо на день подання позову неможливо
встановити точну його ціну, розмір
судового збору попередньо визначає суд
з подальшою сплатою недоплаченої суми
або з поверненням суми переплати
судового збору відповідно до ціни
позову, встановленої судом у процесі
розгляду справи.

Як роз'яснив Пленум вищого
господарського суду України у 2.2.2.
Постанові «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України» від
21.02.2013 № 7 якщо позовну заяву про
визнання договору (правочину»
недійсним подано без вимоги
застосування наслідків, передбачених
статтею 216 Цивільного кодексу України
чи частиною другою статті 208
Господарського кодексу України,
судовий збір сплачується за ставками,
передбаченими для позовних вимог
немайнового характеру.

Як вбачається з позовної заяви, що в
ній немає посилання на застосування
наслідків передбачених статтею 216
Цивільного кодексу України, то позовна
заява в цій частині відноситься до
немайнових вимог.

Отже, ВДВС Кремінськогоського РУЮ
діяв в межах та у спосіб Закону України
«Про виконавче провадження».

Ч. 2 ст. 50 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
у разі якщо у виконавчому провадженні
державним виконавцем накладено арешт
на майно боржника, у постанові про
закінчення виконавчого провадження
або поверненні виконавчого документа
до суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав, державний
виконавець зазначає про зняття арешту,
накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч. З ст. 50 Закону
України «Про виконавче провадження»
за заявою боржника державний
виконавець видає йому додаткові копії
постанови, зазначеної в частині другій
цієї, статті, для їх пред'явлення до
органів, які здійснюють реєстрацію
майна або ведуть реєстр заборони на
його відчуження, для зняття арешту,
накладеного на майно.

Зважаючи на те, що рішення в частині
визнання права власності скасовано
вищим спеціалізованим судом України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на підставі ухвали від 25 вересня
2013 року, а складовою судових витрат є
судовий збір та витрати на проведення
експертних досліджень та враховуючи
те, що Кремінським районним судом
Луганської області була винесена
ухвала від 18 листопада 2013 року про
залишення позовної заяви ОСОБА_4 - без
розгляду, то судові витрати по даному
рішенню стягненню не підлягають.

За таких обставин ухвала про
задоволення скарги на неправомірні дії
посадових осіб ВДВС Кремінського РУЮ
підлягає скасуванню, а в задоволені
скарги ОСОБА_4, необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 307,311,312 ЦПК України
судова колегія ,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Кремінського райсуду від 04.04.2014
року скасувати, відмовити ОСОБА_4 у
задоволенні скарги на неправомірні дії
посадових осіб ВДВС Кремінського РУЮ.

Ухвала набирає чинності негайно, але
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом 20 днів до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ .

Головуючий:

Судді: