Гайворонський районний суд
Кіровоградської області
м.Гайворон, вул.Воровського, 3
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.05.2014 року Гайворонський
районний суд Кіровоградської області в
складі:

головуючого судді - Панасюка І.В.,

при секретарі Сокольвяк Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Гайвороні справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості та пені по виплаті
аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

24 квітня 2014 року позивач
звернулася у суд з позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості та пені по виплаті
аліментів.

Позов мотивувала тим, що по
рішенню Гайворонського районного суду
від 04.03.2009 року з відповідача на її
користь стягуються аліменти на
утримання їхнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 300 грн. щомісячно
до повноліття дитини. Відповідач
протягом тривалого часу не сплачував
присуджені аліменти. В зв"язку з цим за
період з жовтня 2013 року по березень 2014
року існує заборгованість відповідача
по сплаті аліментів в розмірі 1800 грн.,
яку позивач просить стягнути. Крім
цього просить також стягнути з
відповідача пеню за несвоєчасну сплату
аліментів за період з липня 2012 року по
березень 2014 року в розмірі 546 грн.

В судовому засіданні позивач
заявлені позовні вимоги підтримала та
попросила суд їх задовольнити.
Уточнила, що пеню в розмірі 546 грн. за
несвоєчасну сплату аліментів вона
просить стягнути за період з жовтня 2013
року по березень 2014 року, а не з липня 2012
року, як помилково вказано в позовній
заяві.

Відповідач в судовому засіданні
заявлені позовні вимоги визнав
частково, вказавши, що визнає
заборгованість по аліментах лише в
розмірі 300 грн. іншої заборгованості не
має.

Вислухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи суд
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню. Як
вбачається з матеріалів справи з
відповідача по рішенню Гайворонського
районного суду від 04.03.2009 року
стягуються аліменти на користь
позивача на утримання ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в
розмірі 300 грн. щомісячно до повноліття
дитини (а.с.8).

Суд вважає, що заявлена позовна
вимога про стягнення з відповідача на
користь позивача 1800 грн.
заборгованості по сплаті аліментів не
підлягає задоволенню виходячи з
слідуючого.

Відповідно до ст.15 ЦПК України
суди розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Позивач в своєму позові фактично
не оспорює розмір заборгованості по
аліментах, який встановлений державним
виконавцем на виконання рішення суду
та не зазначає про те, що відповідач в
судовому порядку оспорив визначений
розмір заборгованості. Враховуючи
вищевикладене суд вважає, що позовна
вимога про стягнення заборгованості по
аліментах не підлягає розгляду у
порядку цивільного судочинства,
оскільки права позивача на стягнення
аліментів захищені відповідним
рішенням Гайворонського районного
суду від 04.03.2009 року, яке вступило в
законну силу та знаходиться на
виконанні; на виконання рішення суду
державним виконавцем визначено розмір
заборгованості по аліментах;
визначений розмір заборгованості
сторонами до суду не оскаржується,
тобто відсутні порушені, невизнані або
оспорювані права чи інтереси позивача,
а тому оскільки провадження по справі
відкрито, то в цій частині позову слід
відмовити.

Стосовно стягнення з відповідача
неустойки (пені) у розмірі 546 грн. за
період з жовтня 2013 року по березень 2014
року суд виходить з слідуючого.

Відповідно до ст.196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Суд вважає, що за аналогією з
цивільним законодавством у цьому разі
слід виходити із презумпції вини особи,
яка прострочила виконання
зобов"язання. У зв"язку з цим на неї
покладено тягар доказування
протилежного.

З доданих відповідачем до справи
копій квитанцій не вбачається факт
регулярної сплати та відповідно
відсутності заборгованості по
аліментах за період з жовтня 2013 року по
березень 2014 року, а тому в цій частині
позов підлягає задоволенню. Суд
погоджується з проведеним позивачем
розрахунком пені в розмірі 546 грн. за
прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України в
зв"язку з частковим задоволенням
позову з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню половина
сплаченого останньою судового збору,
що становить 121 грн. 80 коп.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 215, 218 ЦПК
України; ст.196 Сімейного кодексу
України,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1

Валеріївни пеню за прострочення сплати
аліментів у розмірі 546 (п"ятсот сорок
шість) гривень.

В решті позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 121 грн.
80 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Кіровоградської області через
суд першої інстанції (Гайворонський
районний суд), шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя:
І. В. Панасюк

Дата документу 28.05.2014