Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 травня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого - Панька В.Ф.

суддів - Ігнатюк Б.Ю. Мацунича М.В.,

при секретарі - Савариній Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгород справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ДП
«Санаторій Шаян» на рішення Хустського
районного суду від 13 грудня 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до ДП
«Санаторій Шаян» про скасування
наказів про оголошення догани,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ДП «Санаторій Шаян» про скасування
наказів про оголошення догани,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 30.04.2008
року його було прийнято на роботу на
посаду сестри медичної з масажу.
Наказом № 119-к від 17.07.2012 р. позивача
звільнено з роботи на підставі ч. 1 п.2
ст. 40 КЗпП України за систематичне
невиконання без поважних причин
обов'язків, покладених на нього
трудовим договором. Позивач вважає
його звільнення з роботи незаконним,
покладених на нього трудовим договором
обов'язків не порушував, трудову
дисципліну не порушував, нарікань з
боку пацієнтів санаторію не мав. Крім
того, в результаті його незаконного
звільнення він перебуває у вимушеному
прогулі. Просить поновити його на
роботі на посаді сестри медичної з
масажу, стягнути з відповідача
середній заробіток за час вимушеного
прогулу та моральну шкоду в сумі 3 500
гривень.

Рішенням суду першої інстанції позовні
вимоги задоволено частково: поновлено
ОСОБА_1 строк на звернення до суду з
позовом про скасування наказів № 51-о
від 21.07.2011 року та № 76-о від 01.12.2011 року в
частині винесення ОСОБА_1 догани;
скасовано наказ головного лікаря ДП
«Санаторій Шаян» № 51-о від 21 липня 2011
року про оголошення ОСОБА_1 догани:
скасовано наказ головного лікаря ДП
«Санаторій Шаян» № 76-о від 01 грудня 2011
року про винесення ОСОБА_1 догани;
скасовано наказ головного лікаря ДП
санаторій «Шаян» № 119-к від 17 липня 2012
року про звільнення ОСОБА_1 із займаної
посади; поновлено ОСОБА_1 на посаді
сестри медичної з масажу ДП «Санаторій
«Шаян»; стягнуто з ДП санаторій «Шаян»
на користь ОСОБА_1 заробітну плату за
час вимушеного прогулу за період з 17
липня 2012 року по 13 грудня 2013 року в
розмірі 38 386, 85 гривень та 3 500 гривень
моральної шкоди; стягнуто з ДП
санаторій «Шаян» на користь держави
229,40 гривень судового збору.

Позивач не погодився з цим рішенням в
частині розміру стягнення моральної
шкоди, просив його в цій частині
змінити, задовольнивши його вимоги
повністю.

ДП «Санаторії Шаян» також подало
апеляційну скаргу на вказане рішення,
порушило питання про його скасування
та ухвалення нового про відмову в
задоволенні позову.

Апеляційні скарги мотивовані
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
а також невідповідністю висновків суду
обставинам справи.

В судовому засіданні представник ДП
«Санаторій Шаян» свою апеляційну
скаргу з наведених підстав підтримав
підтримав, вважав, що апеляційна скарга
ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою
скаргу підтримав, вважав, що підстав
для задоволення скарги ДП «Санаторій
Шаян» немає.

Заслухавши доповідача, осіб, які
приймали участь у судовому засіданні
та дослідивши матеріали справи колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга ДП
«Санаторій Шаян» підлягає задоволенню,
а апеляційна скарга ОСОБА_1 - відхиленню
з наступних підстав.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції констатував, що
позовні вимоги є доведеними,
звільнення позивача за систематичне
невиконання ним без поважних причин
обов'язків, покладених на нього
трудовим договором за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП
України було незаконним. Крім цього, у
зв'язку з незаконним звільненням
позивача з роботи, суд першої інстанції
визначив розмір моральної шкоди в сумі
3 500 грн.

Колегія суддів вважає, що такі висновки
суду не відповідають обставинам справи
на підставі наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку систематичного
невиконання працівником без поважних
причин обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
якщо до працівника застосовувалися
заходи дисциплінарного чи
громадського стягнення.

Виходячи з цього, при звільненні
працівника з підстав, передбачених
даною нормою закону, організація
повинна навести конкретні факти
допущеного ним невиконання обов'язків,
зазначити, коли саме вони мали місце,
які проступки вчинив працівник після
застосування до нього стягнення та
коли.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 працював в ДП «Санаторій Шаян»
на посаді сестри медичної з масажу.
Наказом № 51-о від 21 липня 2011 року за
порушення трудової дисципліни і
виконання функціональних обов'язків
позивачу оголошено догану. Підставою
оголошення догани слугувала
безпідставна відмова позивача від
проведення масажу гр. ОСОБА_2, тобто
невиконання ОСОБА_1 без поважних причин
обов'язків, покладених на нього
трудовим договором. З вказаним наказом
ОСОБА_1 відмовився ознайомлюватись,
згідно Акту від 25.07.2011 року ДП
«Санаторій Шаян» б/н (а.с.46)

Наказом № 76-о від 01 грудня 2011 року за
порушення трудової дисципліни
позивачу оголошено догану. Підставою
оголошення догани слугувало
систематичне порушення ОСОБА_1 правил
надання послуг пацієнтам, тобто
невиконання ним своїх обов'язків З
вказаним наказом ОСОБА_1 відмовився
ознайомлюватись, згідно Акту від 01.12.2011
року ДП «Санаторій Шаян» б/н (а.с.47).

Згідно наказу № 119-К від 17 липня 2012 року
ОСОБА_1 звільнений із займаної посади -
сестри медичної з масажу ДП «Санаторій
«Шаян» за систематичне невиконання без
поважних причин обов'язків, покладених
на нього трудовим договором 20.07.2012 р. на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. З
вказаним наказом ОСОБА_1 відмовився
ознайомлюватись, згідно Акту від 20.07.2011
року ДП «Санаторій Шаян» б/н (а.с.45)

Крім цього, в матеріалах справи наявні
скарги пацієнтів на ОСОБА_1, які
свідчать про неналежне виконання ним
своїх обов'язків.

Також в матеріалах справи наявний
протокол засідання профспілкового
комітету ДП "Санаторій Шаян" №4 від 29
червня 2012 року, в якому зазначено, що
ОСОБА_1 - це працівник, який не сприяє
одужанню пацієнтів, а навпаки після
спілкування з ним стан здоров'я
пацієнтів погіршується; відпочиваючий
ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_1 в грубій
формі відмовив зробити йому масаж, не
прйняв його в назначений час і
погрожував притягнути його до
відповідальності.

За змістом ст. 147 КЗпП України за
порушення трудової дисципліни до
працівника може бути застосовано
тільки один із заходів стягнення:
догана або звільнення.

У пп. 22, 23 постанови Пленуму Верховного
Суду України N 9 від 6 листопада 1992 року
"Про практику розгляду судами трудових
спорів" зазначено, що у справах про
поновлення на роботі осіб, звільнених
за порушення трудової дисципліни,
судам необхідно з'ясувати, в чому
конкретно проявилось порушення, що
стало приводом до звільнення, чи могло
воно бути підставою для розірвання
трудового договору за пунктами 3, 4 ст. 40
КЗпП України, чи додержані власником
або уповноваженим органом передбачені
статтями 1471, 148, 149 КЗпП України правила
і порядок застосування дисциплінарних
стягнень.

З наказу №119-к від 17.07.2012 року про
звільнення ОСОБА_1 із займаної ним
посади вбачається, що підставою для
звільнення слугувала скарга ОСОБА_3;
доповідна записка заступника
головного лікаря Ковача М.А. (а.с.4).

Тобто, відповідачем відповідно до
вищевказаних норм чинного
законодавства, дотримано визначеного
порядку та вказано, в чому конкретно
проявилось порушення, що стало
приводом для звільнення ОСОБА_1 із
займаної ним посади, а тому звільнення
останнього є законним та правомірним.

Щодо оскарження ОСОБА_1 розміру
стягнення моральної шкоди, то слід
зазначити наступне.

Відповідно до ст..237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Враховуючи наведено, слід зазначити, що
підстави для стягнення моральної шкоди
відсутні, оскільки законні права
позивача порушені не були.

Згідно з ст.88 ЦПК України з ОСОБА_1 на
користь ДП «Санаторій Шаян» підлягають
стягненню судові витрати в розмірі 209
грн. 44 коп.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне
застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.307, 309, 314 ЦПК України,
судова колегія

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Апеляційну скаргу ДП «Санаторій Шаян»
задовольнити.

Рішення Хустського районного суду від
13 грудня 2013 року скасувати, відмовити в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ДП «Санаторій Шаян» про скасування
наказів про оголошення догани,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ДП
«Санаторій Шаян» судові витрати в
розмірі 209 грн. 44 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді :