Справа №2-2910/2009 22.05.2014 22.05.2014 22.05.2014
Провадження №22-ц/784/1292/14
провадження № 22ц/784/1292/2014
Головуючий у першій інстанції: Паньков
Доповідач в апеляційній інстанції:
У Х В А Л А

іменем України

22 травня 2014 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Лівінського І.В. та
Шаманської Н.О.,

при секретарі судового засідання
Руднік Є.М.,

за участі: боржника ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на ухвалу Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 14 лютого 2014 року

за скаргою

ОСОБА_3 до відділу державної виконавчої
служби Первомайського міськрайонного
управління юстиції Миколаївської
області (далі -Первомайський ВДВС) про
визнання дій та бездіяльності
державного виконавця неправомірними,

в с т а н о в и л а:

В серпні 2013 року ОСОБА_3 звернувся зі
скаргою про визнання незаконними дій
(бездіяльності) державного виконавця
Первомайського ВДВС та покладення
обов'язку.

Скаржник зазначав, що 20 квітня 2010 року,
на підставі рішення Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 23 листопада 2009 року, було
видано виконавчий лист про стягнення з
нього 150849 грн. 28 коп., який спрямований
на примусове виконання до
Первомайського ВДВС.

13 травня 2010 року державним виконавцем
Первомайського ВДВС було винесено
постанову, якою відкрито виконавче
провадження за вказаним виконавчим
листом.

16 червня та 7 липня 2010 року державним
виконавцем при примусовому виконанні
вказаного рішення були здійснені
виходи на адресу боржника, за
результатами яких були складені акти
про відсутність боржника за цією
адресою.

20 липня 2010 року Первомайським ВДВС було
подано до суду подання про примусове
входження до житла боржника.

21 жовтня 2010 року було проведено
примусовий вхід до житла боржника за
адресою АДРЕСА_1, в ході якого було
описано та арештовано вказану квартиру
та інше рухоме майно, а саме, телевізор,
праска, принтер, відеокамера, міксер,
м'який куток, стіл кухонний та три
табуретки до нього, стіл книжка,
меблевий гарнітур, котел газовий, плита
газова та холодильник.

1 грудня 2010 року майно передано на
реалізацію.

11 березня 2011 року державним виконавцем
винесено постанову про повернення
виконавчого документа стягувачу за
правилами п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України №
606-XIV від 21 квітня 1999 року «Про виконавче
провадження», в редакції чинній на
момент винесення постанови (далі -
Закон № 606-XIV). Крім того, постановлено
чинність арешту майна боржника не
припиняти та заходи примусового
виконання рішення не скасовувати.

ОСОБА_3 посилаючись на те, що, в
порушення норм чинного законодавства,
копії вищевказаних постанов та актів
він не отримував, не був повідомлений
про проведення будь-яких виконавчих
дій, зокрема щодо реалізації рухомого
майна, арештоване майно йому до цього
часу не повернуто, уточнивши свої
вимоги, просив суд визнати
неправомірними дії (бездіяльність)
Первомайського ВДВС в частині:

- не направлення, не повідомлення
та не вручення йому постанови про
відкриття виконавчого провадження;

- не вжиття заходів та не
повідомлення його щодо проведення
виконавчих дій;

- проведення виконавчих дій 16
червня, 2 липня, 20 липня, 21 жовтня, 1
грудня 2010 року, а також передачі
рухомого майна на реалізацію;

- не закриття виконавчого
провадження в строк 6 місяців;

- не зняття арешту та не повернення
описаного, арештованого майна
боржника.

Крім того, просив скасувати накладений
21 жовтня 2010 року арешт на належне йому
рухоме майно та зобов'язати
Первомайське ВДВС повернути йому таке
майно: кольоровий телевізор Samsung CS -
292Z40HSQ, серійний номер 52439ТР201214М; праска
Tefal supergliss 30; радіотелефон Panasonic, модель
КХ-ТG7227UA, принтер НР Deskjet D 2563;
відеокамера Panasonic NV-ES33BE; міксер Braun,
модель М830; м'який куток помаранчевого
кольору; стіл кухонний та три табуретки
до нього; стіл книжка коричневого
кольору виробництва УРСР; меблевий
гарнітур виробництва УРСР; котел
газовий настінний марки Sime format 5; плита
газова чотирьох комфортна Beko;
холодильник LG 292.

Ухвалою Первомайського міськрайонного
суду Миколаївської області від 14
лютого 2014 скаргу задоволено частково.
Постановлено визнати протиправною
бездіяльність старшого державного
виконавця Первомайського ВДВС
Шматкова А.М. щодо належного
повідомлення боржника про відкриття
оскаржуваного виконавчого
провадження, та не вирішення питання
про зняття арешту з майна, при
винесення постанови від 11 березня 2011
року про повернення виконавчого
документа стягувачу; зобов'язати цього
державного виконавця вирішити питання
про наслідки завершення виконавчого
провадження, а саме зняття арешту,
накладеного на майно боржника. В іншій
частині скаргу залишено без
задоволення. Також суд розподілив
судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість ухвали суду,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просив
постановити нову ухвалу, якою
задовольнити вимоги скарги в повному
обсязі.

У судове засідання представник
Первомайського ВДВС не з'явився,
належним чином повідомлявся про час і
місце розгляду справи, що відповідно до
ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає
розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які приймали участь у справі,
дослідивши докази по справі, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 385
ЦПК України особи, які вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, порушено їх права і свободи,
мають право подати скаргу до суду у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав і свобод.

Із матеріалів справи вбачається, що на
виконанні в Первомайському ВДВС
знаходився виконавчий лист про
примусове виконання рішення
Первомайського міськрайонного суду
Миколаївської області від 23 листопада
2009 року, яким стягнуто з ОСОБА_3 150849 грн.
28 коп. на користь ТОВ «Укрпромбанк».

13 травня 2010 року державним виконавцем
Первомайського ВДВС Бойченком Є.О. було
відкрито виконавче провадження за
вказаним виконавчим листом № 19239744 (а.с.
254).

16 червня та 7 липня 2010 року державним
виконавцем при примусовому виконанні
вказаного рішення були здійснені
виходи на адресу боржника, за
результатами яких були складені акти
про відсутність боржника за цією
адресою (а.с. 247-248).

20 липня 2010 року Первомайський ВДВС
звернувся до суду з поданням про
примусове входження до житла боржника.

21 жовтня 2010 року, на виконання ухвали
Первомайського міськрайонного суду
Миколаївської області від 23 липня 2010
року, було проведено примусовий вхід до
житла боржника за адресою АДРЕСА_1, в
ході якого було описано та арештовано
квартиру, а також рухоме майно боржника
(а.с. 241, 364-367).

В судовому засіданні скаржник пояснив,
що 1 грудня 2010 року зазначене майно
направлено на реалізацію.

ОСОБА_3 поставив питання про визнання
неправомірною бездіяльності
державного виконавця щодо не
направлення, не повідомлення та не
вручення йому постанови про відкриття
виконавчого провадження; не
повідомлення його про проведення
виконавчих дій; не закриття
виконавчого провадження в строк 6
місяців, а також про визнання
неправомірним проведення виконавчих
дій 16 червня, 2 та 20 липня, 21 жовтня, 1
грудня 2010 року, та передачу рухомого
майна на реалізацію.

Обґрунтовуючи скаргу, заявник
посилався на те, що 10 грудня 2010 року
йому було вручено акт опису й арешту
майна.

Крім того, як видно з матеріалів справи
та пояснень ОСОБА_3, він з листопада 2010
року неодноразово звертався як до
державного виконавця, так і до
контролюючих органів з приводу даного
виконавчого провадження (а.с 132а).

Зокрема, 19 липня 2012 року він отримав
відповідь від Первомайського МРУЮ про
перебування вказаного рухомого
арештованого майна на реалізації (а.с.
139).

Отже, принаймні станом на 19 липня 2012
року заявник знав про порушення його
прав у оскаржуваному виконавчому
провадженні.

Разом з тим, скаргу до суду про визнання
таких дій неправомірними, а також не
закриття виконавчого провадження
протягом 6 місяців, подано заявником
лише 2 серпня 2013 року, тобто з пропуском
десятиденного строку, передбаченого
статтею 385 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 ЦПК України
документи, подані після закінчення
процесуальних строків, залишаються без
розгляду, якщо суд за клопотанням
особи, що їх подала, не знайде підстав
для поновлення або подовження строку.

Як вбачається із заяви ОСОБА_3 про
поновлення строку на подання даної
скарги, будь-яких поважних причин
пропуску такого тривалого строку
скаржник не зазначив.

Звернення ОСОБА_3 до адміністративного
суду з аналогічною скаргою в травні 2013
року не можна вважати достатньою
підставою для поновлення пропущеного
більш ніж на рік строку звернення до
суду.

Суд першої інстанції не звернув
належної уваги на зазначені обставини
справи та вимоги процесуального права,
на відсутність підстав для поновлення
скаржнику строку звернення до суду, та
помилково розглянув вимоги ОСОБА_3 про
визнання неправомірною бездіяльності
державного виконавця щодо не
направлення, не повідомлення та не
вручення йому постанови про відкриття
виконавчого провадження; не
повідомлення його про проведення
виконавчих дій; не закриття
виконавчого провадження в строк 6
місяців, а також про визнання
неправомірним проведення виконавчих
дій 16 червня, 2 та 20 липня, 21 жовтня, 1
грудня 2010 року, та передачу рухомого
майна на реалізацію.

Таким чином, ухвала суду в частині
зазначених вимог підлягає скасуванню
на підставі п. 2 ст. 312 ЦПК України, з
постановленням в цій частині нової
ухвали про залишення таких вимог без
розгляду.

Не може бути залишена без зміни
оскаржувана ухвала і в частині вимог
ОСОБА_3 про визнання неправомірною
бездіяльності державного виконавця
щодо не зняття арешту з майна та
зобов'язання державного виконавця
скасувати арешт рухомого майна та
повернути йому таке майно.

Так, задовольняючи частково вказані
вимоги, суд виходив з того, що при
винесення постанови від 11 березня 2011
року про повернення виконавчого
документа стягувачу державним
виконавцем не вирішено питання про
зняття арешту з майна, а також з
відсутності перешкод щодо зняття
такого арешту та повернення майна
боржнику на момент постановлення
судового рішення.

Однак з такими висновками в повній мірі
погодитись не можна.

Так, із матеріалів справи вбачається,
що 21 жовтня 2010 року державник
виконавцем було описано та арештовано
рухоме майно боржника. При цьому,
складено два акта опису і арешту майна
(а.с. 241, 364-367), до одного з яких внесена
котел газовий настінний марки Sime format 5
та плита газова чотирьох комфортна Beko
(далі - Акт № 1), а до іншого - кольоровий
телевізор Samsung CS - 292Z40HSQ; праска Tefal supergliss
30; радіотелефон Panasonic, модель КХ-ТG7227UA,
принтер НР Deskjet D 2563; відеокамера Panasonic
NV-ES33BE; міксер Braun, модель М830; м'який
куток помаранчевого кольору; стіл
кухонний та три табуретки до нього;
стіл книжка коричневого кольору
виробництва УРСР; меблевий гарнітур
виробництва УРСР (далі - Акт № 2).

31 січня 2011 року з прилюдних торгів була
реалізована належна скаржнику
квартира за 103962 грн. (а.с. 221).

З вказаної суми на рахунок ВДВС
надійшло 101362 грн. 95 коп., з яких
стягувачу направлено 72368 грн. 69 коп. (а.с.
219). Решта грошей, в сумі 28994 грн. 26 коп.
направлено на погашення витрат на
проведення виконавчих дій, які було
стягнуто з боржника на підставі
постанови державного виконавця від 7
лютого 2011 року (а.с. 220)

11 березня 2011 року державним виконавцем
Первомайського ВДВС Шматковим А.М.
винесено постанову про повернення
виконавчого документа стягувачу за п. 2
ч. 1 ст. 47 Закону України № 606-XIV, у зв'язку
із відсутністю майна боржника, на яке
може бути звернуто стягнення, а
здійснені державним виконавцем заходи
щодо розшуку такого майна виявилися
безрезультатними. Крім того,
постановлено чинність арешту майна
боржника не припиняти та заходи
примусового виконання рішення не
скасовувати (а.с. 202).

Відповідно до ч. 2, 4-6 ст. 62 Закону № 606-XIV
рухоме майно, вартість якого не
перевищує сто п'ятдесят
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, товари побутового вжитку, а
також інше рухоме майно (у разі якщо
стягувач не заперечує проти цього)
реалізуються на комісійних умовах. Не
реалізоване на комісійних умовах
протягом двох місяців майно підлягає
уцінці державним виконавцем, що
проводиться в десятиденний строк з дня
закінчення двомісячного строку
реалізації майна на комісійних умовах.
Майно може бути уцінене не більш як на 30
відсотків. У разі нереалізації майна в
місячний строк з дня проведення уцінки
воно повторно уцінюється в такому
самому порядку, але не більш як на 50
відсотків початкової вартості майна. У
разі якщо в місячний строк з дня
проведення повторної уцінки майно не
реалізовано на комісійних умовах,
державний виконавець повідомляє про це
стягувачу і пропонує йому вирішити
питання про залишення за собою
нереалізованого майна, крім майна,
конфіскованого за рішенням суду.

У разі якщо стягувач у
п'ятнадцятиденний строк з дня
отримання повідомлення державного
виконавця письмово не заявив про своє
бажання залишити за собою
нереалізоване майно, арешт з майна
знімається і воно повертається
боржникові. У разі відсутності в
боржника іншого майна, на яке може бути
звернено стягнення, виконавчий
документ повертається стягувачу без
виконання (ч. 7 ст. 62).

Як вбачається з листа ПП «СП «Юстиція»
від 30 листопада 2011 року, у нього на
реалізації знаходиться котел та газова
плита скаржника, арештовані за Актом №
1, які не було реалізовано в двомісячний
строк. При цьому, ПП «СП «Юстиція»
повідомила державного виконавця про
необхідність уцінки вказаного майна.
Вказаний лист надійшов до
Первомайського ВДВС 6 грудня 2011 року
(а.с. 192).

Крім того, 30 грудня 2011 року ПП «СП
«Юстиція» направила до Первомайського
ВДВС лист, в якому повідомила
державного виконавця про необхідність
повторної уцінки іншого рухомого майна
скаржника, арештованого за Актом № 2, та
яке не було реалізовано в місячний
строк після першої уцінки майна.
Вказаний лист надійшов до
Первомайського ВДВС 5 січня 2012 року (а.с.
191).

Отже, враховуючи вимоги ч. 5-7 ст. ст. 62
Закону № 606-XIV щодо строків реалізації
майна на комісійних умовах після їх
уцінки та повторної уцінки, строків
такої уцінки держаним виконавцем, а
також строку для прийняття рішення
стягувачем про залишення за собою
нереалізованого майна, державний
виконавець мав по закінченні трьох
місяців після отримання листа з ПП «СП
«Юстиція» щодо майна, арештованого за
Актом № 2, та по закінченні чотирьох
місяців після отримання листа щодо
майна, арештованого за Актом № 1, тобто
принаймні до 15 квітня 2012 року зняти
арешт зі спірного рухомого майна за
правилами ч. 7 ст. 62 Закону № 606-XIV, та
повернути вказане майно ОСОБА_3

Разом з тим, ні до вказаної дати, ні на
момент звернення ОСОБА_3 зі скаргою,
державний виконавець безпідставно не
виконав вимоги ч. 7 ст. 62 Закону № 606-XIV.

Посилання державного виконавця на
наявність виконавчого провадження про
стягнення з ОСОБА_3 аліментів,
відкритого в березні 2013 року, за яким не
проводився арешт майна, а також
накладення арешту на майно ОСОБА_3 за
іншим виконавчим провадженням в січні
2014 року, не може бути достатнім доказом
правомірності не зняття арешту з майна
по оскаржуваному виконавчому
провадженню.

Інших доказів правомірності
перебування під арештом спірного майна
по оскаржуваному виконавчому
провадженню державний виконавець суду
не надав.

Відсутні такі докази і в матеріалах
вказаного виконавчого провадження,
надісланих Первомайським ВДВС на
вимогу апеляційного суду.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що державний виконавець
Шматков А.М. неправомірно не зняв арешт
зі спірного майна по оскаржуваному
виконавчому провадженню та не повернув
це майно скаржнику на момент його
звернення до суду з даною скаргою.

Оскільки така неправомірна
бездіяльність державного виконавця не
припинилась на момент її оскарження в
суді, тобто має триваючий характер,
колегія суддів вважає, що скаржник не
пропустив строк звернення до суду з
даною скаргою.

Таким чином вимоги ОСОБА_3 про визнання
неправомірною бездіяльності
державного виконавця Шматкова А.М. щодо
не зняття арешту та не повернення
спірного рухомого майна по виконавчому
провадженню № 19239744, та зобов'язання
вчинити виконавчі дії по вказаному
виконавчому провадженню, передбачені
ст. 62 Закону № 606-XIV щодо зняття арешту з
рухомого майна, підлягають
задоволенню.

Водночас, накладення арешту на майно
ОСОБА_3 в січні 2014 року за іншим
виконавчим провадженням про стягнення
грошового зобов'язання, перешкоджає
поверненню спірного рухомого майна
скаржнику на момент вирішення спору в
суді.

Таким чином, вимоги ОСОБА_3 про
зобов'язання державного виконавця
повернути йому таке майно задоволенню
не підлягають.

Враховуючи викладене, ухвала суду
першої інстанції в частині вимог про
визнання неправомірною бездіяльності
державного виконавця щодо не зняття
арешту з майна та зобов'язання
державного виконавця скасувати арешт
рухомого майна та повернути йому таке
майно підлягає також скасуванню на
підставі п. 2 ст. 312 ЦПК України, з
постановленням нової ухвали про
часткове задоволення таких вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Ухвалу Первомайського міськрайонного
суду Миколаївської області від 14
лютого 2014 року скасувати та
постановити нову ухвалу.

Скаргу ОСОБА_3 до відділу державної
виконавчої служби Первомайського
міськрайонного управління юстиції
Миколаївської області в частині вимог
про визнання неправомірною
бездіяльності державного виконавця
щодо не направлення, не повідомлення та
не вручення йому постанови про
відкриття виконавчого провадження; не
повідомлення його про проведення
виконавчих дій; не закриття
виконавчого провадження в строк 6
місяців, а також про визнання
неправомірним проведення виконавчих
дій 16 червня, 2 липня, 20 липня, 21 жовтня, 1
грудня 2010 року, та передачу рухомого
майна на реалізацію - залишити без
розгляду.

Скаргу ОСОБА_3 до відділу державної
виконавчої служби Первомайського
міськрайонного управління юстиції
Миколаївської області в іншій частині
вимог задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Первомайського міськрайонного
управління юстиції Миколаївської
області Шматкова Артема Михайловича
щодо не зняття арешту та не повернення
рухомого майна ОСОБА_3 по виконавчому
провадженню № 19239744 та зобов'язати
вчинити виконавчі дії по виконавчому
провадженню № 19239744, передбачені ст. 62
Закону № 606-XIV, щодо зняття арешту з
рухомого майна, арештованого 21 жовтня
2010 року.

Ухвалу суду в частині вирішення
питання про судові витрати залишити
без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але протягом двадцяти
днів може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: Судді: