Провадження №2/761/976/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

14 травня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Гайдук С.В.

при секретарі Ляпкало Н.В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві в приміщенні суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування збитків
завданих забезпеченням позову,

в с т а н о в и в:

у липні 2013 року позивачка ОСОБА_1
звернулась до Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області з позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування збитків завданих
забезпеченням позову за наслідками
розгляду цивільної справи за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3. ОСОБА_4,
Яблуницької сільської ради про
зобов'язання не чинити перешкод в
користуванні належним на праві
власності будинком та земельною
ділянкою, відшкодування збитків,
визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки, визнання недійсним
рішення про надання дозволу на
виготовлення технічної документації
земельної ділянки.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що
в провадженні Яремчанського міського
суду перебувала на розгляді цивільна
справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 , Яблуницької сільської
ради, треті особи: Карпатський
національний природний парк, відділ
Держкомзему в м. Яремче про
зобов'язання не чинити перешкод в
користуванні майном шляхом демонтажу
встановленої огорожі та відшкодуванні
збитків, про визнання недійсним
договору оренди земельної ділянки та
рішення Яблуницької сільської ради.
Ухвалою суду від 23 червня 2011р. було
задоволено заяву представника
позивача ОСОБА_2 про забезпечення
позову та було заборонено Яблуницькій
сільській раді, відділу Держкомзему в
м. Яремче, відділу архітектури і
містобудування м. Яремче вчинення
будь-яких дій, щодо надання висновків,
погоджень по виготовленню ОСОБА_1
технічної документації із землеустрою
земельної ділянки площею 0,1912га, для
обслуговування кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» в с.
Яблуниця. Рішенням Яремчанського
міського суду від 04.02.2013р. залишеного
ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 02.04.2013р.
без змін в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 було відмовлено повністю. Цим же
рішенням суду були скасовані вжиті
заходи забезпечення позову. Вважає, що
вжиті судом заходи забезпечення позову
завдали їй матеріальних збитків,
оскільки вона протягом 23 місяців
сплачувала сільській раді плату за
фактичне користування земельною
ділянкою, які вона оцінює в розмірі 32 544
грн. 08 коп., та просить їх стягнути з
відповідача на її користь, а також
понесені судові витрати.

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від
23.10.2013 р. справу було направлено для
розгляду за підсудністю до
Шевченківського районного суду м.
Києва, яка була прийнята до
провадження.

Представник позивачки ОСОБА_5 -ОСОБА_6 в
судовому засіданні , позовні вимоги
підтримав з підстав зазначених у
позові та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засіданні
повторно не з'явився, про час та місце
судового засідання оповіщався, за
місцем проживання, про причини своєї
неявки суду не повідомив, заперечень та
клопотання про відкладення розгляду
справи не надіслав, представника до
суду не направив.

Представник позивача не заперечує
проти проведення заочного розгляду
справи і відповідно до ст. 224 ЦПК
України суд постановив ухвалу про
заочний розгляд справи на підставі
наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши надані докази,
встановив наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи і це
встановлено судом, що в провадженні
Яремчанського міського суду
перебувала на розгляді цивільна справа
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 , Яблуницької сільської ради,
треті особи: Карпатський національний
природний парк, відділ Держкомзему в м.
Яремче про зобов'язання не чинити
перешкод в користуванні майном шляхом
демонтажу встановленої огорожі та
відшкодуванні збитків, про визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки та рішення Яблуницької
сільської ради.

23 червня 2011 року ухвалою Яремчанського
міського суду за заявою представника
ОСОБА_2 було забезпечено позов та
заборонено Яблуницькій сільській раді,
відділу Держкомзему в м. Яремче,
відділу архітектури і містобудування
м. Яремче вчинення будь-яких дій, щодо
надання висновків, погоджень по
виготовленню ОСОБА_1 технічної
документації із землеустрою земельної
ділянки площею 0,1912га, для
обслуговування кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» в с.
Яблуниця (а.с.2).

Рішенням Яремчанського міського суду
від 04.02.2013р. залишеного ухвалою
апеляційного суду Івано-Франківської
області від 02.04.2013р. без змін в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було
відмовлено повністю. Цим же рішенням
суду були скасовані вжиті заходи
забезпечення позову відповідно до
ухвали суду від 23.06.2011р.(а.с.3-4).

Позивачка обґрунтовуючи позовні
вимоги зазначила, що через вжиття судом
заходів забезпечення позову щодо
заборони виготовлення технічної
документації на земельну ділянку
площею 0,1912га, для обслуговування кафе
«ІНФОРМАЦІЯ_1» в с. Яблуниця, вона на
протязі всього часу існування заборони
сплачувала сільській раді плату за
фактичне користування земельною
ділянкою та понесла збитки в розмірі
32544,08 грн.

Між тим суд не може погодитись з таким
обґрунтуванням вимог позивача,
оскільки вони не ґрунтуються на
вимогах закону, зважаючи на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 155 ЦПК України, у
разі скасування заходів забезпечення
позову, набрання законної сили
рішенням про відмову у задоволенні
позову чи ухвалою про закриття
провадження у справі або залишення
заяви без розгляду особа, щодо якої
вжито заходи забезпечення позову, має
право на відшкодування збитків,
завданих забезпеченням позову.

Збитки, які завдані забезпеченням
позову, можуть полягати у неможливості
користування майном; неможливості
відновлення становища, яке існувало до
забезпечення позову; збитках, які
настали внаслідок обмеження
господарської діяльності; санкціях,
які сплачені контрагентам у зв'язку із
неможливістю виконання договірних
зобов'язань, заборонених судом тощо.

Для застосування положень ст. 155 ЦПК
України необхідно довести факт
завдання забезпеченням позову збитків.
Критерієм для визначення того, чи має
право особа на відшкодування збитків, є
те, чи зазнала вона цих збитків у
зв'язку із забезпеченням позову. Тому
одна з підстав для притягнення особи до
матеріальної відповідальності у
вигляді відшкодування збитків є вина,
яка встановлена нормами матеріального
права для притягнення особи до
відповідальності та має
застосовуватись у даному випадку для
визначення того, чи можливе
притягнення особи до відповідальності
за неправомірне використання
процесуальних можливостей.
Доказування наявності та розміру
збитків є одним із найважливіших
критеріїв доведення в даній категорії
справ. Основним питанням є
обґрунтування наявності збитків.

Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків встановлених
цим Кодексом. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Згідно ст. 22 ЦК України, збитками є
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки), та
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Посилання представника позивачки на ті
обставини, що якщо б не існувало
заборони на виготовлення технічної
документації на земельну ділянку,
ОСОБА_1 приватизувала земельну ділянку
і не сплачувала коштів за її
користування, суд до уваги не приймає,
оскільки такі є припущенням сторони.
Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України
доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що
виникнення вказаних позивачем збитків
є надуманими, недоведеними й такими, що
не можна пов'язувати із вжитими судом
заходами забезпечення позову, оскільки
позивачка фактично користувалась
спірною земельною ділянкою, тобто
виконувала свої зобов'язання
відповідно до п.1 угоди № 2 про
використання земельної ділянки від
01.06.2010 року щодо сплати сільській раді
плату за фактичне користування
земельною ділянкою кожного місяця по
1414,96 грн. до моменту державної
реєстрації договору оренди.(а.с.5).

Представник позивачки у судовому
засіданні не заперечив тих обставин, що
позивачка протягом всього часу
існування ухвали про забезпечення
позову фактично використовувала
земельну ділянку.

Отже, судом не встановлено наявність
обставин, з якими ст. 155 ЦПК України
надає право позивачу на відшкодування
збитків, завданих забезпеченням
позову, а також причини виникнення
збитків, причинний зв'язок між
виникненням збитків та вжиттям заходів
забезпечення позову судом не
встановлений.

Оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності суд приходить
до висновку, що заявлені позовні вимоги
є необґрунтованим, безпідставним та
задоволення не підлягають; обставини,
що підтверджують позовні вимоги судом
не встановлені.

На підставі вищевикладеного, ст. 22 ЦК
України, ст. 155 ЦПК України, керуючись
ст.ст. 5, 6, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 57, 58, 59, 60, 62, 64, 83,
195, 196, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 293, 294 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування збитків завданих
забезпеченням позову - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку. У цьому разі строк,
протягом якого розглядалася заява, не
включається до строку на апеляційне
оскарження рішення.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: