Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/1595/14
Головуючий у 1 інстанції: Смолка І.О.
Суддя-доповідач
У Х В А Л А

Іменем України

09 квітня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Полякова О.З.,

Бабак А.М.,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційними скаргами

ГУМВС України в Запорізькій області,

ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду
м.Запоріжжя від 18 лютого 2014 року

у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК»
до ОСОБА_2, ГУМВС України в Запорізькій
області, третя особа Жовтневий відділ
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції про зняття арешту з майна

В С Т А Н О В
И Л А:

У грудні 2013 року ПАТ «ТАСКОМБАНК»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,
ГУМВС України в Запорізькій області,
третя особа Жовтневий відділ державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції про зняття
арешту з майна.

В позові зазначено, що 12.03.2008 року між АБ
"Бізнес Стандарт", правонаступником
якого є ПАТ "ТАСКОМБАНК", та ТОВ "Траверс
- 2004" було укладено кредитний договір
№КР13-2008, відповідно до якого банк надав
позичальнику кредит у сумі 680000,00 грн.
терміном до 11.03.2010 року.

В забезпечення виконання кредитного
договору на підставі договору іпотеки
№ДЗ156-08 від 12.03.2008р., посвідченого
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_4
за реєстровим № 183, передано в іпотеку
банку та накладено заборону на
відчуження на об'єкт нерухомості, а
саме: двокімнатну квартиру, загальною
площею 53,4кв.м, житловою площею 30,8кв.м,
що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та
належить на праві власності на
підставі договору купівлі-продажу
ОСОБА_2

09.11.2012 р. до ПАТ "ТАСКОМБАНК" надійшов
лист з Жовтневого ВДВС Запорізького
МУЮ, в якому повідомлялось, що на
виконанні знаходиться виконавче
провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 на
користь ПАТ "ТАСКОМВАНК"
заборгованості у сумі 486423,07грн. При
підготовці документів з метою
звернення стягнення на майно
встановлено, що на нерухоме майно
боржника ОСОБА_2 накладено арешт по
кримінальній справі. Об'єкт обтяження -
квартира АДРЕСА_1, що є перешкодою та
порушує права банку щодо реалізації
предмета іпотеки.

Посилаючись на викладені обставини,
просив суд звільнити з-під арешту
вказане нерухоме майно.

Рішенням Жовтневого районного суду
м.Запоріжжя від 18 лютого 2014 року позов
задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
ГУМВС України в Запорізькій області,
ОСОБА_2 подали апеляційні скарги.

Кожен з апелянтів вважає, що у рішенні
порушені норми матеріального та
процесуального права, висновки суду не
відповідають обставинам справи.

ГУМВС України в Запорізькій області,
ОСОБА_2 просять рішення скасувати, та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволені позову відмовити.

Позивачем надані заперечення на
апеляційну скаргу, в яких він вважає
доводи апеляційних скарг
безпідставними і просить залишити
рішення без змін.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
представника ГУМВС України в
Запорізькій області Завгороднього В.І.,
ОСОБА_2, представника позивача
Візіренко Ж.С., перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційних скарг і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін. Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини та правовідносини.

12.03.2008 року між АБ "Бізнес Стандарт",
правонаступником якого є ПАТ
"ТАСКОМБАНК", та ТОВ "Траверс - 2004"
укладено кредитний договір №КР13-2008,
відповідно до якого банк надав
позичальнику кредит у сумі 680000,00 грн.
терміном до 11.03.2010 року.

В забезпечення виконання кредитного
договору на підставі договору іпотеки
№ДЗ156-08 від 12.03.2008р., посвідченого
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_4
за реєстровим № 183, ОСОБА_2 передано в
іпотеку банку належну йому на праві
власності квартиру за адресою:
АДРЕСА_1.

Накладено заборону на відчуження на
вказаний об'єкт нерухомості.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 10.04.2012р. з ОСОБА_2 на
користь позивача стягнуто
заборгованість за кредитним договором
у сумі 486423,07грн.

Листом Жовтневого ВДВС Запорізького
МУЮ №23830 від 08.11.2012р. банк повідомлено,
що при підготовці документів з метою
звернення стягнення на майно
встановлено, що на вказане нерухоме
майно боржника ОСОБА_2 органами МВС
накладено арешт по кримінальній
справі, що перешкоджає реалізації
предмета іпотеки. Арешт на нерухоме
майно накладений у кримінальній справі
15.01.2012р. слідчим ГУ УМВС України в
Запорізькій області.

Ухвалюючи рішення суд першої
інстанції з дотриманням вимог ст. ст.
212 - 215 ЦПК України належно оцінив
надані сторонами докази, виконав всі
вимоги цивільного судочинства і
вирішив справу згідно з законом,
вирішивши питання наявності обставин,
якими обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, суті правовідносин, що
випливають із встановлених обставин,
правильно застосував правові норми до
цих правовідносин і дійшов вірного
висновку про задоволення позову.

При вирішенні справи судом правильно
застосовано ч.6, ч.7 ст. 3 Закону України
«Про іпотеку», де вказано, що у разі
порушення боржником основного
зобов'язання відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно зареєстровані після державної
реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет
окремого права чи вимоги на передане в
іпотеку нерухоме майно виникає
відповідно до закону, таке право чи
вимога має пріоритет над вимогою
іпотекодержателя лише у разі його/її
виникнення та реєстрації до моменту
державної реєстрації іпотеки.
Пріоритет права іпотекодержателя на
задоволення забезпечених іпотекою
вимог за рахунок предмета іпотеки
відносно зареєстрованих у
встановленому законом порядку прав чи
вимог інших осіб на передане в іпотеку
нерухоме майно виникає з моменту
державної реєстрації іпотеки.
Зареєстровані права та вимоги на
нерухоме майно підлягають задоволенню
згідно з їх пріоритетом - у черговості
їх державної реєстрації.

Суд першої інстанції правильно
ґрунтував свій висновок тими
обставинами, що позивач має
передбачений вказаними нормами
матеріального права пріоритет щодо
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Доводи апеляційної скарги ГУМВС
України в Запорізькій області та
ОСОБА_2 про відсутність у банку права
вимоги, оскільки йому не належить право
власності на спірне нерухоме майно не
спростовують висновки рішення суду.

Можливість звернення до суду з позовом
про зняття арешту з майна надана особі,
яка вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові ч. 1
ст. 60 Закону України "Про виконавче
провадження".

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27 серпня 1976
року №6 "Про судову практику в справах
про виключення майна з опису" за
правилами,установленими для розгляду
позовів про виключення майна з опису,
розглядають вимоги громадян і
організацій, що ґрунтуються на праві
власності на описане майно або на праві
володіння.

У даній справі майно належить банку на
праві володіння як іпотекодержателю за
вищевказаним договором і це обтяження
зареєстровано відповідно до закону.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень", якщо інше не
встановлено Законом, зареєстроване
обтяження має вищи пріоритет перед
незареєстрованими обтяженнями.
Пріоритет зареєстрованих обтяжень
визначається у черговості їх
реєстрації, за винятками,
встановленими цим Законом. Обтяжувачі,
які зареєстрували обтяження одного і
того ж рухомого майна одночасно, мають
рівні права на задоволення своїх вимог.
Обтяжувач з вищим пріоритетом має
переважне право на звернення стягнення
на предмет обтяження.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про
відсутність пріоритету банку
спростовуються вищенаведеними
обставинами та вказаними нормами
матеріального права, якими
встановлено пріоритет кредитора,
обтяження якого зареєстровані раніше.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо
правомірності накладення арешту
слідчим у кримінальній справі не
спростовують висновки рішення,
оскільки виходять за межі розгляду
справи апеляційним судом.

Межі розгляду справи апеляційним судом
встановлені ст. ст. 11, 303 ЦПК України.
Апеляційним судом перевіряється
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Питання правомірності дій слідчого при
накладенні арешту на спірне майно у
порядку кримінального провадження не
стосуються предмету спору та не
відносяться до предмету доказування у
цій справі.

Доводи апеляційної скарги, у яких
апелянт ОСОБА_2 вважає договір іпотеки
припиненим не знайшли свого
підтвердження.

Ці доводи суперечать вимогам ст. ст. 10,
60 ЦПК України, які зобов'язують
відповідача на засадах змагальності
доводити свої заперечення
переконливими, належними та
припустимими доказами. Фактично
апелянт без надання доказів вимагає
від суду зробити припущення щодо
припинення договору іпотеки спірного
майна, що прямо заборонено ч. 4 ст. 60 ЦПК
України, яка визначає, що доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях.

Інших доводів апеляційні скарги не
містять.

Таким чином, при розгляді справи
апеляційним судом встановлено, що
рішення суду першої інстанції
постановлено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права,
а доводи апеляційних скарг не
спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції та для постановляння нового
рішення по справі.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ГУМВС
України в Запорізькій області
відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
м.Запоріжжя від 18 лютого 2014 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: