22-ц/772/1677/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Овсюк Є. М.Категорія:
53Доповідач: Вавшко В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області в складі:

ГоловуючогоВавшка В.С.,суддів:Якименко
М.М., Іващука В.А., При
секретарі:Пантелеймоновій А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Державного територіально-галузевого
об'єднання «Південно-Західна
залізниця» на рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від 15
квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_6 до Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Південно-Західна залізниця»
(далі-ДТГО «Південно-Західна
залізниця») про стягнення недоплаченої
заробітної плати,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 15 квітня 2014 року
позов задоволено.

Стягнуто з ДТГО «Південно-Західна
залізниця» на користь ОСОБА_6
заохочувальні та компенсаційні
виплати з встановленим коефіцієнтом
трудової участі 1,0 відповідно до
«Положення про розподіл колективного
фонду заробітної плати між
працівниками БМП № 392 за березень 2013
року у розмірі 965 грн., за квітень 2013
року у розмірі 382 грн., за серпень у
розмірі 1175 грн., за вересень 2013 року у
розмірі 453 грн., у загальній сумі 2975 грн.,
а також нарахувати і сплатити премію за
вересень 2013 року.

Стягнуто з ДТГО «Південно-Західна
залізниця» на користь держави судовий
збір у розмірі 243 грн.60 коп.

На таке рішення ДТГО «Південно-Західна
залізниця» подало апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову, посилаючись на
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення у межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_6 працює інженером по АСУ та
комп'ютерної техніки на
будівельно-монтажному поїзді № 392, що
являється виробничим підрозділом ДТГО
«Південно-Західна залізниця». На
підприємстві щомісячно здійснюється
додаткове нарахування заробітної
плати у відповідності до «Положення
про розподіл колективного фонду
заробітної плати між працівниками БМП
№392». Як додаток до Положення існує
перелік показників для збільшення або
зменшення коефіцієнту трудової участі
(далі- КТУ). Право на додаткове
нарахування заробітної плати з
колективного фонду має кожний
працівник. Колективний фонд
розподіляється пропорційно
відпрацьованому часу, посадовому
окладу і КТУ, встановленого в протоколі
засідання комісії з розподілу
колективного фонду. Комісія має право
на збільшення або зменшення приробітку
в залежності від конкретного внеску
робітника в діяльність підприємства.
За березень, квітень, серпень 2013 року
ОСОБА_6 занижено КТУ, а за вересень 2013 р.
в результаті винесення йому догани
йому був знижений і приробіток по КТУ і
він був позбавлений премії.

Аналізом відповідності дій
адміністрації БМП №392 про зменшення
ОСОБА_6 приробітку та премії
встановлено, що підставою для зниження
йому приробітку були доповідні записки
його безпосереднього керівника як
інженера з обслуговування АСУ та
комп'ютерної техніки. Відповідно до
Положення розподіл приробітку
оформлюється поданням з оформленням
протоколу по КТУ на кожного працівника,
затверджується керівництвом поїзду і
разом з іншими документами на
заробітну плату здається в
бухгалтерію.

Додатком № 7 «Показники для збільшення
або зменшення КТУ при розподілі
колективного фонду» передбачені
конкретні в процентах показники
збільшення або зменшення КТУ.

З матеріалів справи вбачається, що
підставою для зменшення ОСОБА_6
показника КТУ за січень 2013 року
являється клопотання головного
механіка ОСОБА_7 з посиланням на
відповідні показники для збільшення
або зменшення КТУ без наведення жодних
підтверджуючих цьому доказів. За
квітень 2013 року підставою для
зменшення ОСОБА_6 КТУ на 20 % також
явилось клопотання головного механіка
ОСОБА_7 з посиланням на низьку
інтенсивність праці ОСОБА_6 без жодних
підтверджуючих цьому доказів. За
серпень 2013 року підставою для
зменшення ОСОБА_6 КТУ явилась доповідна
в.о. головного механіка ОСОБА_8 про
зниження йому КТУ за неналежне
виконання своїх посадових обов'язків. В
чому виражається неналежне виконання
ОСОБА_6 службових обов'язків не
зазначається.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6,
суд першої інстанції виходив з того, що
зменшення ОСОБА_6 за зазначені місяці
КТУ нічим не обгрунтовані, не наведені
будь-які докази того чи іншого
невиконання цих показників.

Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції вірно встановлені обставини
справи та відповідні їм правовідносини
та правильно застосовані норми
матеріального права.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про
оплату праці» структура заробітної
плати складається з основної
заробітної плати, додаткової
заробітної плати, а також інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат. До них належать виплати у формі
винагород за підсумками роботи за рік,
премії за спеціальними системами і
положеннями, компенсаційні та інші
грошові і матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України
«Про оплату праці» та ч. 2 ст. 97 КЗпП
України форми і системи оплати праці,
норми праці, розцінки, тарифні сітки,
схеми посадових окладів, умови
запровадження та розміри надбавок,
доплат, премій, винагород та інших
заохочувальних, компенсаційних і
гарантійних виплат встановлюються
підприємствами у колективному
договорі з дотриманням норм і гарантій,
передбачених законодавством,
генеральною та галузевими
(регіональними) угодами.

Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України
«Про оплату праці» працівник має право
на оплату своєї праці відповідно до
актів законодавства і колективного
договору на підставі укладеного
трудового договору.

Пункт 8 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року
«Про практику застосування суддями
законодавства про оплату праці»
роз'яснив, що при вирішенні спорів про
виплату премій, винагороди за
підсумками роботи за рік чи за вислугу
років, надбавок і доплат необхідно
виходити з нормативно-правових актів,
якими визначено умови та розмір цих
виплат. Працівники, на яких поширюються
зазначені нормативно-правові акти,
можуть бути позбавлені таких виплат
(або розмір останніх може бути
зменшено) лише у випадках і за умов,
передбачених цими актами.

Колегією суддів з'ясовано, що БМП № 392
регулює зазначені заохочувальні та
компенсаційні виплати своїм
«Положенням про розподіл колективного
фонду заробітної плати між
працівниками БМП № 392» і додатком до
зазначеного Положення - переліком
показників для збільшення або
зменшення КТУ, тобто має право
зменшувати КТУ. Разом з тим, зазначене
зменшення повинно бути вмотивованим,
підкріплено конкретними доказами
невиконання цих показників.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_6
працює інженером по АСУ та комп'ютерної
техніки на будівельно-монтажному
поїзді № 392, що являється виробничим
підрозділом ДТГО «Південно-Західна
залізниця». За березень, квітень,
серпень 2013 року йому було зменшено
приробіток у результаті зниження КТУ
по невідомій йому причині, хоча за ці
місяці жодних претензій щодо виконання
ним службових обов'язків не було.

З матеріалів справи вбачається (а.с. 50),
що розрахунок приробітку ОСОБА_6 за
березень 2013 року складає - 965 грн.,
квітень 2013 року - 382 грн., серпень 2013 року
- 1175 грн., вересень 2013 року - 453 грн.

Відповідно до приписів ст. 110 КзПП
України при кожній виплаті заробітної
плати власник або уповноважений ним
орган повинен повідомити працівника
про такі дані, що належать до періоду,
за який провадиться оплата праці:
розміри і підстави відрахувань та
утримань із заробітної плати.

Колегією суддів досліджено доповідні
записки на ОСОБА_6 про зменшення йому
показника КТУ(а.с. 35-37), зокрема, за
серпень 2013 року не вказано яке саме
неналежне виконання посадових
обов'язків допущено ОСОБА_6; за квітень
2013 року вказано зменшення КТУ на 20% за
низьку інтенсивність праці, але у чому
вона полягає не зазначено; за березень
2013 року не вказано взагалі про
погіршення якості роботи позивачем.

Також, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
незаконне позбавлення позивача премії
та зменшення приробітку по КТУ у
вересні 2013 року, внаслідок
безпідставного притягнення ОСОБА_6 до
дисциплінарної відповідальності, що
підтверджено рішенням апеляційного
суду Вінницької області від 22
листопада 2013 року, яким скасовано наказ
№ 19/к від 12 вересня 2013 року про
притягнення ОСОБА_6 до дисциплінарної
відповідальності.

Колегія суддів приймає до уваги доводи
апеляційної скарги у тій частині, що
комісія має право на прийняття рішення
щодо збільшення або зменшення
приробітку в залежності від
конкретного внеску робітника у
діяльність підприємства. Разом з тим,
під час прийняття такого рішення
комісією повинні дотримуватися
гарантії працівника на оплату праці, на
прозорий розгляд питання про
визначення КТУ працівника, а також
надання можливості працівнику
захищати своє право на належну йому
заробітну плату у разі необґрунтованих
претензій з боку власника
підприємства. Ці принципи були
порушені власником підприємства,
оскільки у доповідних записках не
конкретизовано суть допущених ОСОБА_6
порушень норм законодавства про працю.

Так, аналізуючи зміст показників для
збільшення чи зменшення КТУ при
розподілі колективного фонду оплати
праці, колегія суддів вважає, що вони є
доволі суб'єктивні та не підкріплені
конкретними показниками, що складають
норми праці (норми часу, виробітку,
обслуговування, посадові обов'язки,
виготовлення продукції, що виявилась
браком тощо), а тому рішення про
будь-яке зменшення КТУ повинно
опиратися на об'єктивні дані про
недоліки у роботі працівника, що
передбачено ч.2 ст.1 Закону України «Про
оплату праці».

В судовому засіданні відповідач не
надав будь-яких доказів, що ОСОБА_6 не
дотримувався безпеки умов праці,
виконав завдання у меншому розмірі ніж
від нього вимагалось та не зазначено у
чому полягала низька інтенсивність
його праці, тобто які норми праці не
були виконані.

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновком суду про
задоволення позову ОСОБА_6, оскільки
його трудові права на оплату праці були
порушені внаслідок безпідставного
зменшення приробітку.

За таких обставин, та в силу ст.308 ЦПК
України, колегія суддів приходить до
висновку, що рішення суду є законним та
обґрунтованим, постановлене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
його скасування не має.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Південно-Західна залізниця»
відхилити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 15 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ на протязі
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя : (підпис)
В.С. Вавшко

Судді : (підпис)
В.А. Іващук

(підпис) М.М. Якименко

З оригіналом вірно :