Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/1423/14
Головуючий у 1 інстанції: Дацюк О.І.
Суддя-доповідач Спас О.В.
РІШЕННЯ

Іменем України

09 квітня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів Полякова О.З.,

Бабак А.М.,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Шевченківського
районного суду м.Запоріжжя від 13 січня
2014 року

у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «РОДОВІД
БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В
И Л А:

У серпні 2013 року ПАТ «РОДОВІД БАНК»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

В позові зазначало, що 29 серпня 2008 року
між ВАТ «РОДОВІД БАНК»,
правонаступником якого є ПАТ «РОДОВІД
БАНК», та ОСОБА_2 було укладено договір
№Ск-543-001639/8-2008, відповідно до якого
відповідач отримав кредит у сумі 19 636,20
грн., який зобов'язався сплатити зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 7% річних, щомісячної
плати за обслуговування споживчого
кредиту в розмірі 2,65% від суми наданого
кредиту, в строк до 29.08.2010 року.
Відповідач умови договору не виконав,
внаслідок чого у нього утворилася
заборгованість у сумі 422 698,23 грн., яка
складається з: простроченої
заборгованості за кредитом - 18 767,83 грн.;
суми простроченої заборгованості за
процентами - 2605,76 грн.; суми
простроченої заборгованості за
прострочення плати за обслуговування
споживчого кредиту - 4 987,66 грн.; суми
нарахованої пені за прострочення
кредиту - 261 123,05 грн.; суми нарахованої
пені за прострочення процентів - 36 143,22
грн.; суми нарахованої пені за
прострочення плати за обслуговування
споживчого кредиту - 95 841,01 грн.; суми
нарахованих 3% річних за прострочення
кредиту - 2144,64 грн.; суми нарахованих 3%
річних за прострочення процентів - 296,83
грн.; суми нарахованих 3% річних за
прострочення плати за обслуговування
споживчого кредиту - 787,33 грн.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2
на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК»
заборгованість за Договором
№Ск-543-001639/8-2008 від 29.08.2008 року у сумі 422
698,23 грн., яка складається з:
простроченої заборгованості за
кредитом - 18 767,83 грн.; суми простроченої
заборгованості за процентами - 2605,76
грн.; суми простроченої заборгованості
за прострочення плати за
обслуговування споживчого кредиту - 4
987,66 грн.; суми нарахованої пені за
прострочення кредиту - 261 123,05 грн.; суми
нарахованої пені за прострочення
процентів - 36 143,22 грн.; суми нарахованої
пені за прострочення плати за
обслуговування споживчого кредиту - 95
841,01 грн.; суми нарахованих 3% річних за
прострочення кредиту - 2144,64 грн.; суми
нарахованих 3% річних за прострочення
процентів - 296,83 грн.; суми нарахованих 3%
річних за прострочення плати за
обслуговування споживчого кредиту -
787,33 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ПАТ «РОДОВІД БАНК» судові витрати в
розмірі 3441,00 грн.

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м.Запоріжжя від 13 січня
2014 року позов задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» 422
698,23 грн. в рахунок погашення
заборгованості за договором
№Ск-543-001639/8-2008 від 29.08.2008 року. Стягнуто
з ОСОБА_2 на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК»
судовий збір в сумі 3441 грн.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м.Запоріжжя від 06 лютого 2014 року
заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного
рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на незаконність, порушення
норм матеріального та процесуального
права, не відповідність висновків суду
обставинам справи, просить заочне
рішення суду скасувати, та ухвалити
нове рішення, яким стягнути з нього на
користь ПАТ «РОДОВІД БАНК»
заборгованість за договором
№Ск-543-001639/8-2008 від 29.08.2008 року в
підрахованому ним розмірі 30 579,05 грн., в
іншій частині просить позов залишити
без задоволення.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
представника апелянта ОСОБА_3,
представника позивача Черненко Г.В.,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

На підставі п.п.2,3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог, або змінити
рішення. Відповідно ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права. Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України
апеляційний суд ухвалює рішення у
випадках скасування судового рішення і
ухвалення нового або зміни рішення.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини та правовідносини.

29 серпня 2008 року ВАТ «РОДОВІД БАНК»,
правонаступником якого є ПАТ «РОДОВІД
БАНК», та ОСОБА_2 укладено договір
№Ск-543-001639/8-2008, відповідно до якого
відповідач отримав кредит у сумі 19
636,20грн. під сплату відсотків за
користування кредитом у розмірі 7%
річних, щомісячної плати за
обслуговування споживчого кредиту в
розмірі 2,65% від суми наданого кредиту.
Строк кредиту до 29.08.2010 року.

Відповідач умови договору не виконав.

За підрахунками позивача відповідач
має заборгованість у сумі 422 698,23 грн.,
яка складається з: простроченої
заборгованості за кредитом - 18 767,83 грн.;
суми простроченої заборгованості за
процентами - 2605,76 грн.; суми
простроченої заборгованості за
прострочення плати за обслуговування
споживчого кредиту - 4 987,66 грн.; суми
нарахованої пені за прострочення
кредиту - 261 123,05 грн.; суми нарахованої
пені за прострочення процентів - 36 143,22
грн.; суми нарахованої пені за
прострочення плати за обслуговування
споживчого кредиту - 95 841,01 грн.; суми
нарахованих 3% річних за прострочення
кредиту - 2144,64 грн.; суми нарахованих 3%
річних за прострочення процентів - 296,83
грн.; суми нарахованих 3% річних за
прострочення плати за обслуговування
споживчого кредиту - 787,33 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
рішення суду не повністю відповідає
ст.ст. 213, 214 ЦПК України, згідно яких
рішення суду повинно бути законним,
обґрунтованим, а також має вирішити
питання щодо наявності обставин, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення
та якими доказами вони
підтверджуються, які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин і яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зокрема судом не вирішене питання щодо
дотримання позивачем строку позовної
давності у частині вимог, що стосуються
стягнення пені, яка нарахована за увесь
час прострочення заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені) застосовується позовна давність
в один рік.

Статтею 253 ЦК України визначено, що
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За правилами ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.
Тобто пеня - це санкція, яка
нараховується з першого дня
прострочення й до тих пір поки
зобов'язання не буде виконано. Її
розмір збільшується залежно від
продовження правопорушення. Правова
природа пені така, що позовна давність
до вимог про її стягнення обчислюється
по кожному дню (місяцю), за яким
нараховується пеня, окремо. Право на
позов про стягнення пені за кожен день
(місяць) виникає щодня (щомісяця) на
відповідну суму, а позовна давність
обчислюється з того дня (місяця), коли
кредитор дізнався або повинен був
дізнатися про порушення права.

Отже аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК
України дає підстави для висновку про
те, що стягнення неустойки (пені,
штрафу) обмежується останніми 12
місяцями перед зверненням кредитора до
суду, а починається з дня (місяця), з
якого вона нараховується, у межах
загального строку позовної давності за
основною вимогою.

Разом з тим, згідно наявного в
матеріалах справи розрахунку з
відповідача стягнута пеня, починаючи з
01.11.2008р. до 01.01.2013р. (а. с. 6).

Таким чином рішення суду першої
інстанції у частині визначення розміру
заборгованості ухвалено при неповному
з'ясуванні обставин, які мають значення
для правильного вирішення справи, без
урахування норм матеріального та
процесуального права, які регулюють
спірні правовідносини.

Під час апеляційного розгляду справи
позивачем надано розрахунок
заборгованості відповідача з
урахуванням пені в межах річного
строку, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 258
ЦК України, за якою до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені)
застосовується спеціальна позовна
давність в один рік.

Виходячи з викладеного заборгованість
відповідача за вказаним кредитним
договором становить 123369,74грн. та
складається з: 18767,83грн. простроченої
заборгованості за кредитом, 2605,76грн.
простроченої заборгованості за
процентами, 4987,66грн. простроченої
заборгованості за прострочення плати
за обслуговування споживчого кредиту,
68502,58грн. пені за прострочення кредиту,
9511,02грн. пені за прострочення
процентів, 18204,96грн. пені за
прострочення плати за обслуговування
споживчого кредиту, 562,39грн. 3% річних за
прострочення кредиту, 78,08грн. 3% річних
за прострочення процентів, 149,46грн. 3%
річних за прострочення плати за
обслуговування споживчого кредиту.

У цій частині позовні вимоги
відповідають ст.ст. 526, 543, 625, 629, 1048-1050,
1054, 1055 ЦК України, з системного аналізу
яких вбачається, що зобов'язання за
договором, у тому числі за договором
кредиту, за яким кредитодавець надає
кошти, а позичальник зобов'язується їх
повернути за сплатою процентів, є
обов'язковими для виконання сторонами,
має виконуватися належним чином, з
застосуванням відповідальності за
порушення грошового зобов'язання.

Вимоги про стягнення 3% річних на суму
заборгованості підлягають стягненню
на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

За змістом ст. 552, ч. 2 ст. 625 ЦК України
інфляційне нарахування на суму боргу
за порушення боржником грошового
зобов'язання, вираженого в
національній валюті, та три проценти
річних від простроченої суми полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів унаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за неправомірне користування
утримуваними ним грошовими коштами,
належними до сплати кредиторові, тому
суд має виходити з того, що ці кошти
нараховуються незалежно від сплати ним
неустойки (пені) за невиконання або
неналежне виконання зобов'язання.

Доводи апеляційної скарги щодо
порушення судом першої інстанції умов
проведення заочного розгляду справи,
оскільки з боку відповідача не було
повторної неявки до суду, знайшли своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи і підтверджені
матеріалами справи, проте вказані
порушення норм процесуального права не
спростовують висновки рішення суду про
наявність правових підстав для
задоволення вимог про стягнення
заборгованості за вищевказаним
кредитним договором.

Доводи апеляційної скарги про
невідповідність рішення суду вимогам
ч. 2 ст. 258 ЦК України відносно розміру та
періоду нарахування пені знайшли своє
підтвердження і враховані апеляційним
судом, що відображено вище у цьому
рішенні.

Доводи апеляційної скарги, в яких
відповідач підрахував розмір пені,
виходячи з подвійної облікової річної
ставки НБУ, не можуть братися до уваги.

Відповідно п.п. 4.1.23, 5.2.16 укладеного
сторонами 29 серпня 2008 року кредитного
договору №Ск-543-001639/8-2008 ОСОБА_2
(держатель) за порушення строків
погашення заборгованості за споживчим
кредитом, сплати процентів, внесення
плати за обслуговування споживчого
кредиту сплачує пеню за кожний день
прострочки у розмірі 1% від суми
простроченого платежу.

Дана умова вказаного договору
споживчого кредиту є дійсною,
відповідачем не оспорена.

Таким чином, колегія суддів виходить з
встановленого з ст. 204 ЦК України
принципу презумпції правомірності
правочину, де вказано, що правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

За наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд вбачає, що
суд першої інстанції неповно з'ясував
обставини, що мають значення для
справи, ухвалив рішення, яке не у
повному обсязі відповідає нормам
матеріального і процесуального права,
а тому наявні підстави для часткового
задоволення апеляційної скарги та
ухвалення нового рішення в справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

Від суми сплаченого судового збору
3441грн. пропорційно до розміру вимог,
які підлягають задоволенню (123369,74грн.
від пред'явлених у позові 422698,23грн., що
складає 29,2%) присудженню позивачу
підлягає 1004,78грн.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Заочне рішення Шевченківського
районного суду м.Запоріжжя від 13 січня
2014 року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове рішення наступного
змісту.

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «РОДОВІД
БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«РОДОВІД БАНК» за кредитним договором
№СК-543-001639/8-2008 від 29 серпня 2008р.
123369,74грн. (сто двадцять три тисячі
триста шістдесят дев'ять гривень 74
коп.), що складається з: 18767,83грн.
простроченої заборгованості за
кредитом, 2605,76грн. простроченої
заборгованості за процентами, 4987,66грн.
простроченої заборгованості за
прострочення плати за обслуговування
споживчого кредиту, 68502,58грн. пені за
прострочення кредиту, 9511,02грн. пені за
прострочення процентів, 18204,96грн. пені
за прострочення плати за
обслуговування споживчого кредиту,
562,39грн. 3% річних за прострочення
кредиту, 78,08грн. 3% річних за
прострочення процентів, 149,46грн. 3%
річних за прострочення плати за
обслуговування споживчого кредиту.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«РОДОВІД БАНК» судові витрати в
розмірі 1004,78грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: