Ухвала

іменем україни

24 квітня 2014 рокум.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Євграфової Є.П.,

суддів: Горелкіної Н.А.,
Журавель В.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
територіальної громади в особі
Іванівської сільської ради
Чернігівського району Чернігівської
області, ОСОБА_2, третя особа -
Чернігівська державна нотаріальна
контора, про визначення додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
територіальної громади в особі
Іванівської сільської ради
Чернігівського району Чернігівської
області, ОСОБА_2, третя особа -
Чернігівська державна нотаріальна
контора, про визначення додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини.

Рішенням Чернігівського районного
суду Чернігівської області від
04 грудня 2013 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Чернігівської області від 03 лютого 2014
року, позов задоволено. Визначено
ОСОБА_1 додатковий двомісячний строк з
моменту рішенням суду набрання
законної сили для подання заяви про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2
просить зазначені судові рішення
скасувати, посилаючись на порушення
судами норм матеріального і
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Суд першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд,
задовольняючи позов, посилався на те,
що ОСОБА_1 не знала про смерть
спадкодавця та про існування заповіту
на її користь, що позбавило її
можливості звернутися до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини в установлений законом
шестимісячний строк.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Установлено й це вбачається з
матеріалів справи, що зазначені судові
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права;
наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів cудової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду
Чернігівської області від
04 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Чернігівської
області від 03 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є.П.
Євграфова

судді:
Н.А. Горелкіна

В.І. Журавель