Справа № 2-1284/12
Провадження № 8/369/1/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2014 року

Києво-Святошинський районний суд
Київської області в складі:

головуючого
судді Волчка А.Я.,

за участю
секретаря Шевчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про
перегляд за нововиявленими
обставинами рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області у цивільній справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2013 року заявник звернувся з
цією заявою до суду, посилаючись на те,
що рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 21
лютого 2012 року, яке було залишене без
змін ухвалою Апеляційного суду
Київської області від 15 жовтня 2012 року
та ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 27 грудня 2012 року
було задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про стягнення грошових коштів та
стягнуто з останнього 1592000 грн. боргу та
судовий збір у розмірі 3222 грн.

25 червня 2013 року
Києво-Святошинським судом Київської
області було ухвалене рішення за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та позовом ПАТ
КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про
визнання недійсним попереднього
договору купівлі-продажу житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1. Зазначеним
рішенням попередній договір було
визнано недійсним.

На вищевказане рішення ОСОБА_3 була
подана апеляційна скарга, яка була
відхилена ухвалою Апеляційного суду
Київської області від 30 жовтня 2013 року,
а рішення було залишене без змін.

На думку заявника попередній
договір, про який іде мова у рішенні
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 21 лютого 2012 року
на даний момент визнано недійсним, а
тому ОСОБА_1 не повинен сплачувати
штрафні санкції позивачу у розмірі 796000
грн., у зв'язку з чим рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області підлягає перегляду
за нововиявленими обставинами, що є
істотними для справи.

Посилаючись на вищевикладені
обставини та норми закону з
урахуванням доповнень до заяви від
03.01.2014 року заявник ОСОБА_1 просив
переглянути рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 21.02.2012 року за
нововиявленими обставинами.

Скасувати рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 21.02.2012 року і
ухвалити нове, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

В судовому засіданні представник
заявника вимоги зазначені у заяві
ОСОБА_1 про перегляд рішення за
нововиявленими обставинами підтримав
у повному обсязі, та просив їх
задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлявся.

Заслухавши пояснення представника
заявника, перевіривши матеріали справи
та наявні в ній докази в їх сукупності,
суд приходить до висновку, що заява
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У ст. 3 ЦК України передбачено, що
загальними засадами цивільного
законодавства є: 1) неприпустимість
свавільного втручання у сферу
особистого життя людини; 2)
неприпустимість позбавлення права
власності, крім випадків, встановлених
Конституцією України та законом; 3)
свобода договору; 4) свобода
підприємницької діяльності, яка не
заборонена законом; 5) судовий захист
цивільного права та інтересу; 6)
справедливість, добросовісність та
розумність.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст. 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути: 1)
визнання права; 2) визнання правочину
недійсним; 3) припинення дії, яка
порушує право; 4) відновлення становища,
яке існувало до порушення; 5) примусове
виконання обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом. Суд може відмовити у
захисті цивільного права та інтересу
особи в разі порушення нею положень
частин другої - п'ятої статті 13 цього
Кодексу.

Зважаючи на рекомендації, викладені
у п. 3 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року № 4 «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами»
нововиявлені обставини - це юридичні
факти, які мають істотне значення для
розгляду справи та існували на час
розгляду справи, але не були і не могли
бути відомі заявнику, а також
обставини, які виникли після набрання
судовим рішенням законної сили та
віднесені законом до нововиявлених
обставин (частина друга статті 361 ЦПК).
Необхідними умовами нововиявлених
обставин, визначених пунктами 1, 2
частини другої статті 361 ЦПК, є те, що
вони існували на час розгляду справи;
ці обставини не могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи; вони
входять до предмета доказування у
справі та можуть вплинути на висновки
суду про права та обов'язки осіб, які
беруть участь у справі. Для визначених
пунктами 3, 4 частини другої статті 361
ЦПК нововиявлених обставин
необхідними умовами є те, що вони
існували на час розгляду справи, але
підстави виникли після ухвалення
рішення у справі (зокрема, шляхом
скасування судового рішення, яке стало
підставою для його ухвалення),
спростовують обставини, встановлені
судом на час розгляду справи, та мають
важливе значення для її розгляду.
Нововиявлені обставини мають
підтверджуватися фактичними даними
(доказами), що в установленому порядку
спростовують факти, покладені в основу
судового рішення. Суд має право
скасувати судове рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами лише за
умови, що ці обставини можуть вплинути
на юридичну оцінку обставин, здійснену
судом у судовому рішенні, що
переглядається.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. У випадках,
встановлених законом, до суду можуть
звертатися органи та особи, яким надано
право захищати права, свободи та
інтереси інших осіб, або державні чи
суспільні інтереси.

Статтею 10 ЦПК України передбачено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на ч. 1 ст. 14 ЦПК України
судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами.

У ст. 60 ЦПК України визначено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

З гідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Частиною 1 ст. 229 ЦПК України
передбачено, що рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

У відповідності до ст. 361 ЦПК України
рішення або ухвала суду, якими
закінчено розгляд справи, що набрали
законної сили, а також судовий наказ
можуть бути переглянуті у зв'язку з
нововиявленими обставинами.
Підставами для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу у
зв'язку з нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи; 2) встановлені вироком суду, що
набрав законної сили, завідомо
неправдиві показання свідка, завідомо
неправильний висновок експерта,
завідомо неправильний переклад,
фальшивість документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення; 2-1) встановлення вироком суду,
що набрав законної сили, вини судді у
вчиненні злочину, внаслідок якого було
ухвалено незаконне або необґрунтоване
рішення; 3) скасування судового рішення,
яке стало підставою для ухвалення
рішення чи постановлення ухвали, що
підлягають перегляду; 4) встановлена
Конституційним Судом України
неконституційність закону, іншого
правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконане.

З огляду на ст. 362 ЦПК України чітко
передбачено, що заяви про перегляд у
зв'язку з нововиявленими обставинами
можуть бути подані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі,
протягом одного місяця з дня
встановлення обставини, що є підставою
для перегляду. При цьому заява про
перегляд судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами з підстави,
передбаченої пунктом 1 частини другої
статті 361 цього Кодексу, може бути
подана не пізніше трьох років з дня
набрання судовим рішенням законної
сили. У разі якщо така заява подана до
суду після закінчення цього строку, суд
відмовляє у відкритті провадження за
нововиявленими обставинами, незалежно
від поважності причини пропуску цього
строку. Строк для подання заяви про
перегляд у зв'язку з нововиявленими
обставинами обчислюється: 1) у випадках,
встановлених пунктом 1 частини другої
статті 361 цього Кодексу, - з дня
встановлення обставин, що мають
істотне значення для справи; 2) у
випадках, встановлених пунктами 2, 2-1
частини другої статті 361 цього Кодексу,
- з дня, коли вирок у кримінальній
справі набрав законної сили; 3) у
випадках, встановлених пунктом 3
частини другої статті 361 цього Кодексу,
- з дня набрання законної сили судовим
рішенням, яким скасовано судове
рішення, що стало підставою для
ухвалення рішення чи постановлення
ухвали, які підлягають перегляду; 4) у
випадках, встановлених пунктом 4
частини другої статті 361 цього Кодексу,
- з дня ухвалення Конституційним Судом
України відповідного рішення.

Статтею 365 ЦПК України визначено, що
заява про перегляд судового рішення у

зв'язку з нововиявленими обставинами
розглядається у судовому засіданні.
Заявник та інші особи, які беруть
участь у справі, повідомляються про час
і місце засідання. Неявка цих осіб не є
перешкодою для розгляду заяви. Розгляд
заяви здійснюється судом за правилами,
встановленими цим Кодексом для
провадження у суді тієї інстанції, яка
здійснює перегляд. Розглянувши заяву,
суд може скасувати судове рішення, що
переглядається, і прийняти нове судове
рішення або залишити заяву про
перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами без
задоволення. Судове рішення за
наслідками провадження за
нововиявленими обставинами може бути
оскаржено в порядку, встановленому цим
Кодексом для оскарження судових рішень
суду відповідної інстанції. З
набранням законної сили новим судовим
рішенням втрачають законну силу судові
рішення інших судів у цій справі.

Судом установлено, що рішенням
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 21 лютого 2012 року,
яке набрало законної сили, ухвалене у
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
задоволені вимоги позивача та вирішено
стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
1592000 боргу, 3222 грн. судового збору, а
всього 1595222 грн.

Вирішальною підставою для
задоволення позову було те, що 21 квітня
2011 року між сторонами укладено
попередній договір купівлі-продажу
житлового будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. Вказаний попередній
договір посвідчений нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 ( запис у реєстрі за № 716).

Внаслідок вини відповідача та
невиконання ним умов попереднього
договору, основний договір не укладено.

Відповідач у порушення пункту 8
попереднього договору відмовився
повернути позивачу гарантійний
авансовий платіж та сплатити штраф, що
стало підставою для ухвалення судового
рішення про задоволення вимог ОСОБА_2

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
25.06.2013 року, яке набрало законної сили
ухваленого у цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, третя
особа ПАТ КБ « Приват Банк» про
витребування з незаконного володіння
майна, документів, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
усунення перешкод в користуванні
майном, виселення, визнання
попереднього договору недійсним, за
позовом ПАТ КБ « Приват Банк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 про визнання недійсним
попереднього договору позов ОСОБА_1
задоволено частково.

Позов ПАТ КБ « Приват Банк» задоволено
у повному обсязі, та вирішено визнати
недійсним попередній договір від 21
квітня 2011 року укладений між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 за
реєстровим № 716.

Тобто, в розрізі ст. 361 ЦПК України
рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
25.06.2013 року є у даній справі
нововиявленою обставиною, оскільки в
ньому встановлено обставини, які мають
істотне значення для розгляду справи,
існували на час розгляду справи, але не
були і не могли бути відомими заявнику,
а також входять до предмета
доказування у справі та можуть
вплинути на висновки суду про права та
обов'язки осіб, які беруть участь у
справі.

Зважаючи на викладене вище, а також
на те, що попередній договір від 21
квітня 2011 року укладений між сторонами
у справі визнаний недійсним, у суду
відсутні підстави стягувати з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 борг за невиконання
умов попереднього договору, якого на
день розгляду справи не існує.

Враховуючи вищезазначені
обставини, з огляду на рекомендації,
викладені у Постанові Пленуму
Верховного суду України «Про судове
рішення у цивільній справі» № 14 від
18.12.2009 року та Постанові Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року № 4 «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами, керуючись
ст.ст. 3, 4, 10, 11, 14, 15, 60, 61, 209, 212-215, 218, 229, 361-365
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області у цивільній справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості -
задовольнити.

Скасувати рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 21 лютого 2012 року
року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
протягом 10 днів, починаючи з дня
наступного після його проголошення,
ОСОБА_2 з дня отримання його копії.

Суддя

А.Я. Волчко