РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2014 року
Першотравневий районний суд

Донецької області

в складі:

головуючого судді Трегубенко С.В.

при секретарі Павлічевої
А.І.

за участю представників сторін
адвокатів: ОСОБА_1.

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Мангуш цивільну справу
за позовом

ОСОБА_3

до

ОСОБА_4

про

визнання права власності на майно
,набуте за час приживання однією
родиною ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3звернувся до суду з
позовом,посилаючись на те,що з літа він
та відповідачка проживали однією
сім*єю,спочатку-без реєстрації шлюбу,а
з 02.10.2006 року-у зареєстрованому шлюбі.

Під час спільного проживання в
АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_5,за
пропозицією останьої та спільною
згодою між ним та відповідачкою,11.02.2005
року між ОСОБА_5та ОСОБА_6 було укладено
договір довічного утримання (догляду) і
вже 22.02.2005 року відповідачка
зареєструвала право власності на
квартиру АДРЕСА_1 на себе.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла.

Вважаючи,що він та відповідачка
придбали зазначену квартиру під час
спільного проживання , бо разом
проживали у цій квартирі,де й зробили
ремонт,спільно несли витрати по сплаті
комунальних послуг,однак ,не зважаючи
на це, відповідачка не визнає за ним
право спільної сумісної власності на
квартиру,тому позивач,з урахуванням
уточнених позовних вимог,змушений
звернутися до суду з позовом про
визнання юридичного факту проживання з
відповідачкою однією сім*єю без
реєстрації шлюбу з початку 2004 року до 02
жовтня 2006 року в смт.Мангуш та визнання
спільною сумісною власністю квартири
АДРЕСА_1, придбаної за час проживання
однією сім*єю,без реєстрації шлюбу.

Позивач в судовому засіданні свої
позовні вимоги підтримав,уточнив їх ,
та просить суд визнати юридичний факт
проживання з відповідачкою однією
сім*єю без реєстрації шлюбу з вересня
2004 року до 02 жовтня 2006 року в смт.Мангуш
та визнати спільною сумісною
власністю квартиру АДРЕСА_1, придбану
за час проживання однією сім*єю,без
реєстрації шлюбу,оскільки він дійсно
проживав з відповідачкою у цій
квартирі, яка належала ОСОБА_5,яку разом
вони і доглядали,спільно несли витрати
по комунальним послугам, а крім того, в
квартирі зробили ремонт.

Відповідачка позовні вимоги позивача
не визнала в повному обсязі ,бо тільки
27.01.2005 року вона розірвала шлюб з
ОСОБА_7,а 11.02.2005 року уклала договір
довічного утримання з ОСОБА_5,за якою
сама доглядала і яку поховала на свої
кошти. І тільки в жовтні 2006 року уклала
шлюб з ОСОБА_3Тому квартира АДРЕСА_1, не
може належити їй з позивачем на праві
спільної сумісної власності.

Суд,вислухавши сторони ,їх
представників,свідків,дослідивши
матеріали цивільної справи,приходить
до наступного.

Так, дійсно 11 лютого 2005 року між ОСОБА_5
далі Відчужувачта ОСОБА_6далі Набувач,
було укладено договір довічного
утримання (догляду),посвідченого
нотаріусом Першотравневої державної
нотаріальної контори в Донецькій
області ,відповідно до якого,
Відчужувач передає,а Набувач отримує у
власність квартиру ,(надалі-предмет
договору), замість чого Набувач
зобов*язується забезпечити
Відчужувача довічним утриманням та
доглядом на умовах цього
договору.(а.с.14).

Факт підписання 11 лютого 2005 року
договору довічного утримання (догляду)
між ОСОБА_5та ОСОБА_6підтвердили
допитані в судовому засіданні
свідки:ОСОБА_8, ОСОБА_9та ОСОБА_10

22.02.2005 року ОСОБА_6зареєструвала право
власності на квартиру АДРЕСА_1.(а.с.16).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.17),витрати на поховання якої
здійснила ОСОБА_6,що підтверджується
квитанцією від 21.03.2006 року(а.с.18).

Відповідачка 27.01.2005 року отримала
свідоцтво про розірвання шлюбу з
ОСОБА_7(а.с.20),про що не заперечує і
допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_7-колишній чоловік відповідачки.

02 жовтня 2006 року сторони зареєстрували
шлюб (а.с.19).

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_11,ОСОБА_12,ОСОБА_13 пояснили суду,що
дійсно, десь з кінця 2004 року, позивач та
відповідачка проживали, з початку в
одній із квартир на першому поверсі
будинку АДРЕСА_1,а згодом перейшли жити
до ОСОБА_5в квартиру 27 в цьому ж будинку
,тільки на четвертому поверсі.

Зі слів свідка ОСОБА_14позивач є його
родичем,з відповідачкою познайомився в
2005 році ,а в жовтні 2005 року вони вже
разом були присутні у нього на весіллі.

Однак, пояснення свідків
ОСОБА_11,ОСОБА_12,ОСОБА_13 суд не вважає ,як
докази для встановлення факту
проживання ОСОБА_3з ОСОБА_4однією
сім*єю без реєстрації шлюбу з вересня
2004 року по 02 жовтня 2006 року ,бо вони
достовірно не свідчать про проживання
сторін однією сім*єю,з
відносинами,притаманними подружжю.

Що стосується позовних вимог
ОСОБА_3щодо визнання спільною сумісною
власністю квартири АДРЕСА_1, придбану
за час проживання однією сім*єю,без
реєстрації шлюбу,суд виходить з
наступного.

Відповідно до ст.74 Сімейного кодексу
України якщо жінка та чоловік
проживають однією сім*єю, але не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте
ними за час спільного проживання,
належить їм на праві спільної сумісної
власності, якщо інше не встановлено
письмовим договором між ними.

Проте,правило зазначеної норми
поширюється на випадки, коли чоловік
та жінка не перебувають у будь-якому
іншому шлюбі і між ними склалися
усталені відносини, що притаманні
подружжю.

Так, судом встановлено, що саме з
ОСОБА_6,яка 27.01.2005 року розірвала шлюб з
ОСОБА_7, 11.02.2005 року було укладено
договір довічного утримання
(догляду),відповідно до якого
ОСОБА_5передала,а відповідачка
отримала у власність квартиру та
зобов*язалася забезпечити
ОСОБА_5довічним утриманням та доглядом
на умовах договору, що саме вона 22.02.2005
року зареєструвала право власності на
квартиру АДРЕСА_1 і тільки лише 02.10.2006
року зареєструвала шлюб з ОСОБА_3

Умови договору довічного утримання
(догляду) виконувала ОСОБА_6,яка і
понесла витрати на поховання ОСОБА_5

Позивач не довів в судовому засіданні і
не надав до суду жодних доказів,що між
ним та відповідачкою склалися
усталені відносини,які притаманні
подружжю, а саме:ведення спільного
господарства,побуту та бюджету.

Ствердження позивача про те,що він
здійснював догляд за ОСОБА_5 і всі свої
кошти витрачав на її догляд і
утримання, за час проживання в квартирі
ОСОБА_5 до її смерті, для спільного
життя придбав майно,зробив ремонт в
квартирі та сплачував комунальні
послуги ,суд не може прийняти до уваги,
як свідчення проживання з
відповідачкою однією сім*єю з
відносинами притаманними подружжю і що
квартира набута ними за час спільного
проживання, оскільки вони, окрім його
пояснень нічим не підтверджуються і
спростовуються, як договором довічного
утримання (догляду) так і квитанціями
про сплату відповідачкою комунальних
послуг за квартиру,квитанцією на
витрати на поховання ОСОБА_5

Таким чином,оскільки квартира АДРЕСА_1,
перейшла у власність ОСОБА_6внаслідок
укладення нею договору довічного
утримання(догляду), до шлюбу з ОСОБА_3,
тому суд не може визнати цю квартиру
спільною сумісною власністю ОСОБА_3та
ОСОБА_4

Отже,позовні вимоги позивача
задоволенню не підлягають

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України,
ст. 74 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3
про встановлення юридичного факту
проживання з ОСОБА_4 однією сім*єю без
реєстрації шлюбу з вересня 2004 року по 02
жовтня 2006 року та визнання за ним та
ОСОБА_4 спільною сумісною власністю
квартири АДРЕСА_1 , придбану за час
проживання однією сім*єю,без
реєстрації шлюбу-відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційна
скарга не була подана.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається
Апеляційному суду Донецької області в
місті Маріуполі через Першотравневий
районний суд.

Суддя:С.В. Трегубенко