Справа №266/1564/14-ц
Провадження№ 4-с/266/28/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2014 року
м.
Маріуполь

Приморський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого - судді Дзюба М.В.,

при секретарі - Петрухіной Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Маріуполі
скаргу Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Донецькобленерго» на
дії державного виконавця Приморського
відділу державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції Головного управління юстиції у
Донецькій області Мошко С.М.,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла скарга ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» на дії державного
виконавця Мошко С.М. Заявник
посилається на те, що державним
виконавцем неправомірно було винесено
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження за судовим
наказом № 266/3957/13-ц від 09.09. 2013 року про
стягнення з ОСОБА_2 заборгованість за
спожиту електроенергію в розмірі 439,97
грн. та судовий збір у розмірі 57,35 грн.,
виданий Приморським районним судом
міста Маріуполя Донецької області, з
тих підстав, що у судовому наказі
відсутній ідентифікаційний номер
боржника або номер і серія паспорта
боржника. Просив суд визнати дії
державного виконавця незаконними та
скасувати постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження №
42399849 від 11.03.2014 року.

В судове засідання представник
заявника Ватраль О.Д., яка діє на
підставі довіреності, не з'явилась,
надавши суду заяву про розгляд скарги
за її відсутності, заявлені вимоги
підтримала та просила їх задовольнити
у повному обсязі.

Державний виконавець Мошко С.М. в
судове засідання не з'явився, надав до
суду заяву про розгляд скарги у його
відсутність.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи, приходить до висновку про
задоволення скарги з наступних
підстав.

Судом встановлено, 09 вересня 2013 року
Приморським районним судом міста
Маріуполя Донецької області було
винесений судовий наказ № 266/3957/13-ц про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» заборгованості за
спожиту електричну енергію у розмірі
та витрат на оплату судового збору, в
загальній сумі 554,67 гривень.

11 березня 2014 року державним виконавцем
ВДВС Приморському району ММУЮ у
Донецькій області Мошко С.М. винесено
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження в зв'язку з
тим, що судовий наказ не відповідає
вимогам ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження», а саме у
судовому наказі відсутній
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника.

Згідно із ч. 2 ст. 103 ЦПК України,
судовий наказ має відповідати вимогам
до виконавчого документа, встановленим
Законом України «Про виконавче
провадження» та обов'язково містити
положення про дату видачі судового
наказу стягувачу, дату набрання
судовим наказом законної сили та строк
пред'явлення судового наказу до
виконання. Зазначені відомості
вносяться до судового наказу у день
його видачі стягувачу для пред'явлення
до виконання.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження», у
виконавчому документі зазначаються,
зокрема: ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець з метою захисту інтересів
стягувача може самостійно одержувати
безоплатно від органів, установ,
організацій, посадових осіб, сторін та
учасників виконавчого провадження
необхідні для проведення виконавчих
дій пояснення, довідки та іншу
інформацію, в тому числі конфіденційну.
Тобто, у разі не зазначення
індивідуального ідентифікаційного
номера (реєстраційного номера
облікової картки платника податків) у
рішенні суду, судовому наказі, згідно
із п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець може самостійно звернутися
до відповідного державного органу
державної податкової служби із запитом
про витребування довідки про
індивідуальний ідентифікаційний номер
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків) боржника.

Відмовляючи у відкритті виконавчого
провадження, державний виконавець не
звернув увагу на визначену ЦПК
України судову процедуру розгляду заяв
про видачу судового наказу. Так,
відповідно до ч. 2 ст. 102 ЦПК України,
видача судового наказу проводиться без
судового засідання і виклику стягувача
та боржника для заслуховування їх
пояснень.

В той самий час, розділом ІІ «Наказне
провадження» ЦПК України не
передбачена така процесуальна дія суду
як витребування інформації, в тому
числі, в органах Державної податкової
служби України.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно
зі ст. 32 Конституції України, ст. 302 ЦК
України, ніхто без згоди особи не може
збирати та поширювати конфіденційну
інформацію про неї чи її персональні
дані.

Таким чином, у суду чи заявника
відсутні можливості без згоди
боржника, який не викликався до суду,
отримати дані, на підставі відсутності
яких державним виконавцем було
винесено постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження.

Разом із тим, суд звертає увагу
державного виконавця на те, що судовий
наказ містить основні його реквізити,
передбачені ч. 2 ст. 103 ЦПК України, дату
видачі судового наказу стягувачу, дату
набрання судовим наказом законної сили
та строк пред'явлення судового наказу
до виконання, судовий наказ підписаний
суддею, скріплений гербовою печаткою.

Тобто, державний виконавець ВДВС
Приморського району ММУЮ у Донецькій
області при винесенні постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
судового наказу № 266/3957/13-ц не
використав в повному обсязі надані
йому права, не виконав обов'язки,
покладені на нього як державного
виконавця Законом України «Про
виконавче провадження» та
неправомірно відмовив у відкритті
виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України, у разі
встановлення обґрунтованості скарги,
суд визнає оскаржуване рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу особу державної виконавчої служби
задовольнити вимогу заявника та
усунути порушення або іншим шляхом
поновлює його порушені права чи
свободи.

За таких обставин, скарга ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» підлягає
задоволенню.

Саме такої позиції притримався ВССУ
ухвалами від 18.09.2013р. по справі №
6-22388св13, від 27.12.2013р. по справі № 6-44536св13
в аналогічних правовідносинах.

Керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Донецькобленерго» на
дії державного виконавця Приморського
відділу державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції Головного управління юстиції у
Донецькій області Мошко С.М. -
задовольнити.

Визнати постанову державного
виконавця Приморського відділу
державної виконавчої служби
Маріупольського МУЮ у Донецькій
області Мошко С.М. від 11.03.2014р. про
відмову у відкритті виконавчого
провадження ВП № 42399849 неправомірною.

Зобов'язати державного виконавця
Приморського відділу державної
виконавчої служби Маріупольського МУЮ
Мошко С.М. прийняти заходи по
скасуванню вищезазначеної постанови.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається до апеляційного суду
Донецької області в м. Маріуполі, через
Приморський районний суд м. Маріуполя
протягом п'яти днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Дзюба М. В.