Ухвала

іменем України

26 березня 2014 року
м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О., суддів:
Касьяна О.П., Коротуна В.М.,Кафідової
О.В., Ступак О.В.,розглянувши у судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до
Дніпродзержинського міського
управління Головного управління
Міністерства надзвичайних ситуацій та
у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи у
Дніпропетровській області, третя особа
- ОСОБА_7, про відшкодування майнової та
моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, за
касаційною скаргою Державного
пожежно-рятувального загону Головного
управління державної служби України з
надзвичайних ситуацій у
Дніпропетровській області на рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 29 липня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2009 року ОСОБА_6 звернувся до
суду із позовом, та уточнивши його
просив стягнути з Дніпродзержинського
міського управління Головного
управління Міністерства надзвичайних
ситуацій та у справах захисту
населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи у
Дніпропетровській області 26 317 грн 48
коп. матеріальної та 20 000 грн моральної
шкоди, вирішити питання про судові
витрати.

В обґрунтування своїх вимог посилався
на ті обставини, що 29 червня 2006 року о
13 годині 15 хвилин ОСОБА_7, перебуваючи у
трудових відносинах з відповідачем та
керуючи автомобілем «ЗИЛ 130 АЦ 130/636»,
належним відповідачу, на перехресті
нерівнозначних доріг вул. Сачко та вул.
Медичної у м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області при виїзді
з другорядної дороги не надав переваги
у русі автомобілю «ВАЗ-21099» під
керуванням позивача, який рухався по
головній дорозі, внаслідок чого
позивач отримав тілесні ушкодження
середньої тяжкості, а його автомобіль
механічні пошкодження, у зв'язку з чим
йому була завдана майнова та моральна
шкода, просив задовольнити позов.

Рішенням Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 15 квітня 2011 року у
задоволенні позовних вимог відмовлено
у зв'язку із спливом строку позовної
давності.

29 липня 2013 року рішенням апеляційного
суду Дніпропетровської області
рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове, яким
стягнуто з відповідача на користь
ОСОБА_6 20 252 грн 99 коп., в решті позовних
вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі Державний
пожежно-рятувальний загін Головного
управління ДСНС України у
Дніпропетровській області просить
скасувати рішення апеляційного суду і
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, ухвалене згідно з законом,
мотивуючи свою вимогу порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення
суду першої інстанції та частково
задовольняючи позов, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що строк
позовної давності позивачем не
порушено, ДТП сталася з вини обох її
учасників, тому шкода, завдана
позивачу, підлягає стягненню з
відповідача з урахуванням ступеня вини
кожного з них.

Проте погодитися з
висновками суду апеляційної інстанції
не можна на таких підставах.

Відповідно до ст. ст. 213,
303 ЦПК України рішення суду повинно
бути законним і обґрунтованим,
ухваленим з виконанням усіх вимог
цивільного судочинства, згідно з
законом, на основі повно та всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилають як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції перевіряє
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Цим вимогам рішення суду апеляційної
інстанції не відповідає.

Судами встановлено, що
29 червня 2006 року в районі вул. Медичної
у м. Дніпродзержинську ОСОБА_7,
перебуваючи у трудових відносинах з
відповідачем та керуючи спеціальним
пожежним автомобілем марки «ЗІЛ 130 АЦ
130», що належить Самостійній державній
пожежній частині № 7, здійснюючи виїзд
із пожежного відділення, порушивши
правила дорожнього руху та не
забезпечивши безпеки руху, не надав
переваги у русі автомобілю «ВАЗ-1-21099»
під керуванням позивача.

При цьому позивач, маючи обов'язок при
наближенні транспортного засобу з
увімкненим синім проблисковим маячком
та спеціальним звуковим сигналом,
уступити дорогу і забезпечити
безперешкодний проїзд автомобіля
відповідача, своєчасно його не побачив,
не надав йому переваги у русі,
внаслідок чого сталося зіткнення та
автомобілі отримали механічні
ушкодження, а позивач тілесні
ушкодження середнього ступеня
тяжкості.

23 січня 2008 року постановою Заводського
районного суду м.
Дніпродзержинська кримінальна справа
за обвинуваченням ОСОБА_7 за вчинення
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК
України, закрита у зв'язку із передачею
його на поруки трудовому колективу
СДПЧ № 7 Заводського району м.
Дніпродзержинська.

Згідно звіту від 10 серпня 2009 року сума
завданої матеріальної шкоди позивачу
внаслідок пошкодження його автомобіля
складає 25 143 грн 72 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила
(ст. 257, 261 ЦК України).

Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК
України).

Ухвалюючи рішення, суд апеляційної
інстанції не врахував, що за змістом
закону строк позовної давності починає
свій перебіг від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права.

При цьому не перевірив, чи може бути цим
днем, день вчинення
дорожньо-транспортної пригоди, не
з'ясував коли відбулося пошкодження
його автомобіля і йому стало відомо
чиїми діями заподіяна шкода, не
перевірив чи було заявлено позов у
кримінальній справі та не дав цим
обставинам відповідної оцінки.

Пославшись на те, що строк позовної
давності потрібно обчислювати з дня
закриття провадження у кримінальній
справі, суд не навів мотивів свого
рішення та норми права на підставі якої
він зробив такий висновок, ухвалив
передчасне рішення про задоволення
позову з порушенням норм
процесуального права.

Невиконання судом апеляційної
інстанції норм процесуального права
унеможливлює встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи, і є
підставою для скасування ухваленого
апеляційним судом рішення та
направлення справи на новий розгляд до
цього суду, як передбачено ч. 2 ст. 338 ЦПК
України.

За таких обставин, касаційну скаргу
потрібно задовольнити частково,
рішення суду апеляційної інстанції
скасувати, а справу направити на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 336,
338, 344, 345 ЦПК України, Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державного
пожежно-рятувального загону Головного
управління державної служби України з
надзвичайних ситуацій у
Дніпропетровській області
задовольнити частково, рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 29 липня 2013 року скасувати, а
справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.О. Дьоміна

Судді

О.П. Касьян

О.В. Кафідова

В.М. Коротун

О.В. Ступак