АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3602/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Гібалюк Т. Я. Доповідач - Рудь
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року
м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко
І.Ю., Повєткіна В.В.

при секретарі: Кравець
Є.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Заводського
районного суду м.Дніпродзержинська від
25 лютого 2014 року за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернулася з
позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу(а.с.4).

Позивачка зазначала, що з
відповідачем зареєструвала шлюб 27
грудня 2003 року, неповнолітніх дітей не
мають.

На пропозицію оформити розірвання
шлюбу в органах РАЦС відповідач не
відреагував, у зв'язку з чим змушена
звернутись до суду.

Сімейно-шлюбні відносини між нею та
відповідачем припинені, мешкають
окремо, подружніх відносин не
підтримують, сумісного господарства не
ведуть. Разом не проживають тривалий
час.

Спільне життя з відповідачем не
склалося через різні погляди на
сімейне життя, відчуття взаємної
поваги і любові пройшли, втратили
почуття взаємного кохання та поваги
один до одного.

Посилаючись на викладені обставини
та вказуючи на те, що подружнє життя
остаточно розпалось і не може бути
поновленим, збереження шлюбу
суперечить її інтересам, позивачка
просила задовольнити позов про
розірвання шлюбу між нею та
відповідачем.

Рішенням Заводського районного суду
м.Дніпродзержинська від 25 лютого 2014
року шлюб між подружжям ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 розірвано(а.с.24-25).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати, закрити
провадження у справі, посилаючись на
необгрунтований висновок суду про
припинення сімейних відносин більше
двох років, неповне з'ясування обставин
справи, що не вирішені питання про
розподіл майна подружжя, порушення
судом норм матеріального і
процесуального права(а.с.29-30).

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Статтею 110 СК України встановлено, що
позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.111 СК України суд
вживає заходів щодо примирення
подружжя, якщо це не суперечить
моральним засадам суспільства.

Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
бере до уваги наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

По справі встановлено, що ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 27 грудня 2003
року(а.с.5), неповнолітніх дітей від
шлюбу не мають.

Як видно із справи, з'ясувавши
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
обставини, які свідчать про припинення
сімейних відносин, що вжиті заходи щодо
примирення подружжя не привели до
збереження сім'ї, та встановивши, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечить інтересам
сторін, у тому числі ОСОБА_3, яка
наполягає на розірванні шлюбу, суд
дійшов обґрунтованого висновку про
неможливість збереження шлюбу та
наявність правових підстав для його
розірвання.

Доводи апеляційної скарги про
наявність не вирішених питань відносно
спільного майна подружжя, щодо поділу
якого позовна заява знаходиться на
стадії оформлення, не можуть бути взяті
до уваги, оскільки само по собі
розірвання шлюбу не припиняє права
спільної сумісної власності подружжя
на майно, набуте за час шлюбу, поділ
якого проводиться у встановленому
діючим законодавством порядку.

Посилання в скарзі на неповне
з'ясування фактичних взаємин подружжя,
дійсних причин позову про розірвання
шлюбу, не можуть бути взяті до уваги,
оскільки доводи скарги не спростовують
висновки суду про неможливість
збереження шлюбу.

Разом з тим, як вбачається із змісту
позовної заяви, ОСОБА_3, обгрунтовуючи
позовні вимоги, зазначала про
припинення сімейних відносин більше
двох років(а.с.4). Однак доказів,
передбачених ст.ст.57,58 ЦПК України, які
б свідчили про припинення подружжям
сімейних відносин більше двох років,
матеріали справи не містять, таких
доказів ОСОБА_3 не надала.

За таких обставин колегія суддів
вважає необхідним на підставі п.2 ст.309
ЦПК України виключити із рішення суду
висновок про припинення сімейних
відносин більше двох років, змінивши
рішення суду в цій частині.

В іншій частині рішення суду є таким,
що відповідає обставинам справи та
діючому законодавству, що регулює
зазначені правовідносини, підстав для
його скасування не встановлено.

З наведених мотивів апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню.

Керуючись ст.ст.303,307,308,309,316 ЦПК
України колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Виключити з рішення Заводського
районного суду м.Дніпродзержинська від
25 лютого 2014 року висновок про
припинення сімейних відносин більше
двох років, в іншій частині рішення
суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржено в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий-

Судді-