Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/2190/14
Головуючий у 1-й інстанції: Геєць Ю.В.
Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.,

суддів:
Краснокутської О.М.

Сапун О.А.,

при секретарі: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
особі Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Запоріжжя на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 02 квітня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в особі Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Запоріжжя про
відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА :

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в особі Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Запоріжжі про
відшкодування моральної шкоди.

Посилався на те, що з 1965 року по 19 липня
2012 року перебував у трудових
відносинах з ПАТ „Запоріжабразив",
остання професія на вказаному
підприємстві - вантажник в управлінні
відвантажування продукції.

20 серпня 2001 року актом розслідування
хронічного професійного захворювання
йому був поставлений діагноз: „пиловий
бронхит 1-2 ст., эмфизема легеніув 1-2 ст.,
ДН 2 ст., захворювання професійне».

Внаслідок цього захворювання він
змушений тривалий час знаходитись на
лікарняному, проходити численні
медичні огляди та обстеження,
відновлювальні процедури. Всі витрати
на ліки він оплачує самостійно.

За результатами висновку обстеження
Медико-соціальної експертної комісії
від 24 вересня 2001 року у результаті
професійного захворювання, пов'язаного
з виробництвом, йому було встановлено 30
% стійкої втрати професійної
працездатності - безстроково. У зв'язку
з професійним захворюванням,
пов'язаним з виробництвом, було
порушено його нормальні життєві
зв'язки, він позбавлений можливості
реалізувати свої звички та бажання, в
нього постійно виникають складнощі, у
зв'язку із поганим самопочуттям. Він не
може вести повноцінний образ життя,
постійно відчуває страждання,
психологічний дискомфорт. Все це
постійно і негативно позначається на
його душевному стані. Посилаючись на ці
обставини, позивач просив суд стягнути
з відповідача на відшкодування
моральної шкоди 36 540 грн. та допустити
виконання судового рішення у межах
суми стягнення з-відповідача
відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 367 ЦПК
України.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 02
квітня 2014 року позов задоволено
частково.

Стягнуто з Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в особі Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Запоріжжя на
користь ОСОБА_2 у відшкодування
моральної шкоди 15 000 грн.

В решті позовних вимог про стягнення
моральної шкоди у визначеному
позивачем розмірі та щодо негайного
виконання судового рішення -
відмовлено.

ОСОБА_2 судове рішення в апеляційному
порядку не оскаржив.

Не погоджуючись з рішенням суду, Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в особі Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Запоріжжя
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на допущені судом першої
інстанції порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення Орджонікідзевського
районного суду міста Запоріжжя від 02
квітня 2014 року скасувати, ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду доповідь судді, вислухавши
пояснення представника апелянта,
заперечення представника позивача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Суд першої інстанції, частково
задовольняючи позов, заявлений ОСОБА_2
до Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
особі Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Запоріжжі, правильно виходив з того, що
на момент виникнення у позивача права
на відшкодування моральної шкоди у
вересні 2001 року були чинними положення
ст.ст. 21, 28, 34 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", які передбачали
обов'язок Фонду провести страхову
виплату за моральну шкоду за наявності
заподіяння такої шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, ОСОБА_2 з 1965 року по 19
липня 2012 року перебував у трудових
відносинах з ПАТ „Запоріжабразив", під
час роботи отримав професійне
захворювання. ( а. с. 7-20 ).

Згідно акта розслідування хронічного
професійного захворювання від 20 серпня
2001 року, професійне захворювання
виникло у ОСОБА_2 внаслідок тривалої
праці в умовах шуму, високої
концентрації пилу, високої температури
( а. с. 11 ).

Висновком МСЕК від 24 вересня 2001 року
позивачу у зв'язку з професійним
захворюванням було встановлено втрату
30% професійної працездатності
безстроково. Цей відсоток не змінився
до цього часу ( а. с. 13 ).

ОСОБА_2 перебуває на обліку у
відділенні виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в м. Запоріжжі, як такий, що
ушкодила здоров'я внаслідок отриманого
на виробництві професійного
захворювання, отримує відповідні
виплати, що сторонами не оспорюється.

За вказаних обставин при вирішенні
питання про право позивача на
відшкодування моральної шкоди суд
правильно виходив із вимог ст.ст. 21,28, 34
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" в їх сукупності, якими
передбачено, що право на отримання
потерпілим страхових виплат у разі
настання стійкої втрати
працездатності, у тому числі виплати
компенсації за моральну шкоду, виникає
у особи з дня встановлення їй стійкої
втрати працездатності вперше
висновком медико-соціальної
експертизи.

Оскільки право на відшкодування такої
шкоди виникло у ОСОБА_2 до 01 січня 2006
року, тобто до набрання чинності як
Законом України "Про державний бюджет
України на 2006 рік", так і Законом
України "Про державний бюджет України
на 2007 рік", якими було зупинено дію норм,
що передбачали право потерпілих на
відшкодування моральної шкоди, та
Законом України від 23.02.2007 року № 717-У
"Про внесення змін до Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", що набрав чинності з
30.03.2007 року, то висновок суду про
відшкодування моральної шкоди з Фонду
соцстраху є правомірним.

Щодо посилань апелянта про відсутність
медичного висновку про факт завдання
моральної шкоди, то суд вважає, що такі
посилання є безпідставними. Так,
відповідно до статті 23 ЦК України
моральна шкода полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, у душевних
стражданнях, які вона зазнає.

З матеріалів справи вбачається та не
заперечується сторонами, що позивач
внаслідок професійного захворювання
зазнав стійкої втрати професійної
працездатності, це само по собі
свідчить про наявність моральної
шкоди, і суд наділений правом визначати
розмір відшкодування незалежно від
наявності або відсутності будь-якого
медичного висновку.

Між тим, стягуючи із Фонду соціального
страхування на користь ОСОБА_2 у
відшкодування моральної шкоди 15 000 грн.,
як вид страхової виплати, суд першої
інстанції з достатньою повнотою не
врахував всіх обставин справи у їх
сукупності, те, що процент втрати
позивачем професійної працездатності
внаслідок отриманого на виробництві
професійного захворювання є невеликим
- 30%, з 2001 року цей процент не збільшився,
незважаючи на те, що позивач
продовжував працювати у ПАТ
«Запоріжабразив» до 2012 року.

Відповідно до роз'яснень п. 9 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 31
березня 1995 року № 4 з подальшими
змінами "Про судову практику в справах
про відшкодування
моральної(немайнової) шкоди", розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає в межах заявлених
вимог залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням у
кожному конкретному випадку ступеня
вини відповідача та інших обставин.
Зокрема враховуються характер і
тривалість страждань, стан здоров'я
потерпілого, тяжкість завданої травми,
наслідки тілесних ушкоджень,
істотність вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках.

З урахуванням викладеного, рішення
суду в частині визначення розміру
страхової виплати за моральну шкоду, що
підлягає стягненню з відповідача в
особі Фонду соціального страхування на
користь ОСОБА_2, підлягає зміні, а саме:
стягнуту суму у розмірі 15 000 грн. слід
зменшити до 10 000 грн., виходячи при цьому
з засад розумності і справедливості та
враховуючи конкретні обставини справи.

Керуючись ст.ст. 307,309 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в особі Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Запоріжжя
задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 02
квітня 2014 року змінити, зменшивши
розмір моральної шкоди, стягнутий з
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
особі Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Запоріжжя на користь ОСОБА_2, з 15 000 грн.
до 10 000 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: