У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Нагорняк В.А.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Драбівського районного суду
Черкаської області від 19 лютого 2014
року, ухвалу апеляційного суду
апеляційного суду Черкаської області
від 27 березня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
заповіту недійсним,

в с т а н о в и в:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання
заповіту недійсним.

Обґрунтовував свої вимоги тим, що він є
онуком ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.
Після смерті бабусі відкрилася
спадщина - земельна ділянка для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва площею 2,11 га, що
розташована с. Кобиляки,
Звенигородського району, Черкаської
області, та належала їй.

05 травня 2001 року ОСОБА_4 склала заповіт,
згідно якого заповідала йому земельну
ділянку. Копію даного заповіту ОСОБА_4
надала позивачу. 14 листопада 2013 року
позивач звернувся із заявою про
прийняття спадщини до приватного
нотаріуса Драбівського районного
нотаріального округу ОСОБА_5, та від
останнього стало відомо про наявність
іншого заповіту на ім'я відповідачки,
посвідченого секретарем
Рецюківщинської сільської ради 21
червня 2011 року реєстровий № 11.

Вважає, що даний заповіт від 21 червня 2011
року ОСОБА_4 не могла скласти, так як з
2010 року по день смерті вона була
повністю сліпою і не мала можливості
будь-що написати. При зверненні до
відповідачки 14 листопада
2013 року про надання пояснень щодо
порядку оформлення заповіту сліпою
бабусею, остання будь-яких
аргументованих пояснень не надала,
добровільно вирішити спір не виявила
бажання, показати заповіт чи його копію
відмовилася. У зв'язку з цим позивач
просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Драбівського районного суду
Черкаської області від
19 лютого 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
апеляційного суду Черкаської області
від 27 березня 2014 року, у задоволенні
позову відмовлено.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла касаційна
скарга ОСОБА_2, з пропущенням
передбаченого ст. 325 ЦПК України строку
на касаційне оскарження. Скарга
містить клопотання про поновлення
строку на касаційне оскарження судових
рішень з посиланням на поважність
причин пропущення такого строку.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК
України касаційна скарга може бути
подана протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішенням
(ухвалою) апеляційного суду (зі змінами,
внесеними згідно із Законом №2453-VI від
07.07.2010 року). У разі пропущення
зазначеного строку з причин, визнаних
поважними, суддя касаційної інстанції
за заявою особи, яка подала скаргу, може
поновити цей строк.

Перевіривши доводи заявника та додані
до касаційної скарги матеріали, вважаю
за можливе клопотання про поновлення
строку на касаційне оскарження судових
рішень задовольнити.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу апеляційного суду, а
справу направити на новий розгляд до
суду першої або апеляційної інстанції.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2, правильно
встановили характер правовідносин
сторін у справі та застосували норми
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини, вирішили спір з
урахуванням меж заявлених позовних
вимог та конкретних обставин справи на
підставі наданих сторонами доказів з
дотриманням норм процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів попередніх інстанцій
та з їх оцінкою.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку, що судами попередніх
інстанцій при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судових
рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне
оскарження рішення Драбівського
районного суду Черкаської області від
19 лютого 2014 року, ухвали
апеляційного суду апеляційного суду
Черкаської області від 27 березня 2014
року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
заповіту недійсним.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
В.А. Нагорняк