У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О.,
Наумчука М.І.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу
за договором позики та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання
договору позики недійсним, за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Подільського районного суду м. Києва
від 19 грудня 2013 року та рішення
Апеляційного суду міста Києва від 18
лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_1 звернулась до
суду із зазначеним позовом посилаючись
на те, що 13 грудня 2009 року вона уклала
договір позики (безпроцентної
цільової) з ОСОБА_2, поручителем по
зобов'язанням останнього виступив
ОСОБА_3 Вказує, що відповідно до п. 2.3.
вказаного договору вона зобов'язана
була передати ОСОБА_2 130 000 гривень, а
позичальник згідно п. 4.3. повинен був
повернути позику в два етапи -до 05 січня
2010 року в сумі 40 000 гривень (п. 4.3.1.), та до
05 лютого 2010 року в сумі 90 000 гривень (п.
4.3.2).

Зазначала, що вона належним чином
виконала умови зазначеного договору та
особисто передала ОСОБА_2 64 000 гривень
та через його представника ОСОБА_4 - 44 000
грн.

З огляду на викладене та те, що
відповідачем умови договору позики
належним чином не виконуються, позивач
просила суд стягнути з ОСОБА_2 суму
заборгованості за договором з
урахуванням індексу інфляції та 3%
річних в сумі 127 906 грн.

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1
про визнання договору позики від 03
грудня 2009 року недійсним. Свої доводи
обґрунтовував тим, що спірний договір
він не укладав, позивача за первісним
позовом та ОСОБА_4 не знає. Вважає, що
договір позики є удаваною угодою.

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 09 грудня 2013 року позов
ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму
заборгованості за договором позики в
розмірі 45 640 грн та 3 % річних від
простроченої суми в розмірі 6 038 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Подільського районного суду м.
Києва від 03 січня 2014 року виправлено
описку у зазначеному рішенні, а саме: в
другому абзаці його резолютивної
частини правильно зазначено «Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму
заборгованості за договором позики в
розмірі 121 868 грн, 3 % річних від
простроченої суми в розмірі 6 038 грн».

Рішенням Апеляційного суду міста Києва
від 18 лютого 2014 року, ухвала суду першої
інстанції скасована. Рішення
Подільського районного суду міста
Києва від 19 грудня 2013 року змінено,
викладено його резолютивну частину в
наступній редакції: «Стягнути з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 суму заборгованості
за договором позики в розмірі 64 000 грн,
індекс інфляції - 7 872 грн та 3 % річних
від простроченої суми - 3 755,84 грн., а
всього 75 627,84 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 756,28 грн. В решті
рішення залишити без змін.»

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування судових рішень
судів попередніх інстанцій із
направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції, мотивуючи
свої вимоги порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідача,
обговоривши доводи скарги та вивчивши
обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, вважає, що підстави для
скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішення суду
першої інстанції в його незмінній
частині та рішення суду апеляційної
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Задовольняючі первісні позовні вимоги
та відмовляючи у задоволенні
зустрічних вимог суд першої інстанції
виходив з того, що відповідач свої
зобов'язання за договором позики
належним чином не виконав. Доказів
того, що спірний договір є удаваним
суду не надано.

Змінюючи рішення суду першої інстанції
апеляційний суд виходив з того, що
доводи позивача про передачу
відповідачу 44 000 грн є недоведеними, з
огляду на що висновок суду про
отримання ОСОБА_2 указаних коштів є
передчасним.

Доводи касаційної скарги, перевірені
вивченням матеріалів справи, висновків
судів попередніх інстанцій не
спростовують та не дають підстав
вважати, що при розгляді справи було
неправильно застосовано норми
матеріального права або порушено норми
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК
України, за наслідками розгляду
касаційної скарги суд касаційної
інстанції має право постановити ухвалу
про відхилення касаційної скарги і
залишення судового рішення без змін,
оскільки судом першої та апеляційної
інстанцій не було допущено
неправильного застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст.
332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Подільського районного суду м.
Києва від 19 грудня 2013 року в його
незмінній частині та рішення
Апеляційного суду міста Києва від 18
лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. КадєтоваВ.О. Кузнєцов
М.І. Наумчук