Справа № 495/2761/13-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

02 квітня 2014 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області в складі:

головуючої одноособово судді: Чебан
Н.В.

при секретарі: Ткаченко О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Білгород-Дністровський
Одеської області цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
відносно предмету спору: служба у
справах дітей Білгород-Дністровської
районної державної адміністрації,
відділ ДРАЦС по
м.Білгород-Дністровському
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області про оспорювання
батьківства особою, яка записана
батьком дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом, посилаючись на те, що з
17.12.1995 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_2,
від якого мають 3-х дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4 р.н, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 Однак, у 2005 році
сімейні відносини погіршилися, тому у
березні 2007 року як стверджує позивач,
він покинув сім`ю та став проживати
окремо від дружини. Діти залишилися з
бабусею - ОСОБА_6. Наприкінці грудня 2012
року позивач отримав копію позовної
заяви про позбавлення його
батьківських прав та стягнення
аліментів на утримання малолітньої
дитини - ОСОБА_7, у свідоцтві про
народження якого батьком дитини
записаний ОСОБА_1. Позивач стверджує, що
не являється біологічним батьком
дитини ОСОБА_7, а записаний батьком
оскільки подружжя не припинило шлюбні
відносини. На підставі вищевикладеного
ОСОБА_1 просить суд визнати відсутність
родинних відносин між ним та
малолітньою дитиною -
ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_3; виключити з
актового запису виконавчого комітету
Старокозацької сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області ( запис № 10 від 17.02.2011
)про народження ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3
відомості про ОСОБА_1 як про батька
дитини; зобов'язати відділ ДРАЦС внести
зміни до актового запису про
народження № 10 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3

Представник служби у справах дітей у
судовому засіданні проти задоволення
позовних вимог не заперечувала.

Позивач у судове засідання не з'явився,
про дату, час та місце слухання справи
повідомлявся належним чином, причина
неявки суду невідома (а.с.84).

Відповідач у судове засідання не
з'явилася, причина неявки суду
невідома.

Представник відділу ДРАЦС у судове
засідання не зявився, надавши суду
заяву, відповідно до якої просив
розглядати справу у його
відсутність(а.с.92)

Вислухавши пояснення третьої особи,
ретельно перевіривши надані докази,
суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 17 грудня 1995 року
ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_1, виданим відділом
реєстрації актів цивільного стану по
Білгород-Дністровському району
Білгород-Дністрвоського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області (а.с.4).

Від шлюбу сторони мають 4-х дітей:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.5-7,18).

Заочним рішенням
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 18.12.2008 року та додатковим рішенням
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 25.03.2009 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1
позбавлено батьківських прав відносно
неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнуто аліменти на
користь ОСОБА_8 на утримання
неповнолітніх дітей (а.с.26-28).

ОСОБА_7 згідно довідки № 1050 від 16.11.2012
року перебуває на вихованні та
утриманні у Білгород-Дністровському
спеціалізованому будинку дитини з
20.09.2011 року по теперішній час (а.с.19).

Позивач заперечуючи своє батьківство
над ОСОБА_7 у своїй позовній заяві
посилається на те, що не проживає з
відповідачкою з березня 2007 року, на
протязі даного часу жодного разу з нею
не зустрічався, оскільки проживав без
реєстрації зі своїми батьками в
с.Ларжанка, Ізмаїльського району
Одеської області. Даний факт
підтверджує відповідними довідками №
225 від 05.03.2013 та № 226 від 05.03.2013 року,та
заявами ОСОБА_9,ОСОБА_10, ОСОБА_11,та
ОСОБА_12 (а.с.8,9,14-17).

Згідно ч.1 ст.122 Сімейного кодексу
України дитина, яка зачата і
народжена у шлюбі, походить від
подружжя. Походження дитини від
подружжя визначається на підставі
Свідоцтва про шлюб та документа
закладу охорони здоров'я про
народження дружиною дитини.

Відповідно до п.14 розділу 1 глави 111
«Правил державної реєстрації актів
громадянського стану в України»
затверджених Наказом Міністерства
юстиції України №52/5 від 18.10.2000 та
зареєстрованих 18.10.2000 за № 719/4940 якщо
дитина народилася у подружжя ,
дружина записується матір»ю а чоловік
батьком дитини за заявою будь-кого з
них .

Відповідно до положень ч.1 ст.136
Сімейного кодексу України особа, яка
записана батьком дитини відповідно до
ст. 122, 124, 126, 127 СК України, має право
оспорити своє батьківство, пред'явивши
позов про виключення запису про нього
як батька з актового запису про
народження дитини. До вимоги чоловіка
про виключення запису про нього як
батька з актового запису про
народження дитини позовна давність не
застосовується.

Відповідно до ч.3 ст.136 Сімейного
кодексу України, оспорювання
батьківства можливе лише після
народження дитини і до досягнення нею
повноліття.

Відповідно до ч.5 ст.136 Сімейного
кодексу України, не має права
оспорювати батьківство особа, записана
батьком дитини, якщо в момент
реєстрації себе батьком дитини вона
знала, що не є її батьком.

В п. 11 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
від 15.05.2006 року №3 зазначено, що судам
слід враховувати, що відповідно до
ст.136 СК України, оспорювання
батьківства можливе тільки після
реєстрації народження дитини і до
досягнення нею повноліття, а в разі її
смерті не допускається. Предметом
доказування в таких справах є
відсутність кровного споріднення між
особою, записаною батьком, і дитиною. У
разі доведеності цієї обставини суд
постановляє рішення про виключення
оспорених відомостей з актового запису
про народження дитини.

Положенням ч. 2 ст. 128 СК України
визначено, що підставою для визнання
батьківства є будь-які відомості, що
засвідчують походження дитини від
певної особи, зібрані відповідно до
Цивільного процесуального кодексу
України.

При подачі позовної заяви, ОСОБА_1
заявив клопотання про призначення
судово-медичної (генетичної)
експертизи, на розгляд якої просив
поставити питання: чи є ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5 батьком малолітньої
дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3

Ухвалою Білгород-Дністрвоського
міськрайонного суду від 10.09.2013 року,
клопотання ОСОБА_1 про призначення
генотипоскопічної експертизи було
задоволено (а.с.42-43).

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно листа КУ «Одеське обласне бюро
судово-медичної експертизи» № 2598-02 від
16.12.2013 року, 05.12.2013 року ОСОБА_1 прибув до
Одеського обласного бюро
судово-медичної експертизи. Відбір
біологічних зразків не проводили у
зв'язку з неприбуттям ОСОБА_2 з дитиною
ОСОБА_7 до експертної установи (а.с.54).
Також, згідно листа КУ «Одеське обласне
бюро судово-медичної експертизи» №
0122-02 від 16.01.2014 року, 14 лютого 2014 року
відбір біологічних зразків в Одеському
обласному бюро судово-медичної
експертизи не проводили у зв'язку з
неприбуттям ОСОБА_1, ОСОБА_2 з дитиною
ОСОБА_7 до експертної установи (а.с.57).

У п. 9 постанови вказано, що питання щодо
походження дитини суд вирішує на
підставі будь-яких доказів про це.
Висновки експертизи, у тому числі
судово-генетичної, необхідно оцінювати
з урахуванням положень ст. 212 ЦПК,
згідно з якою жоден доказ не має для
суду наперед установленого значення,
він оцінює докази в їх сукупності, а
результати оцінки відображає в рішенні
з наведенням мотивів їх прийняття чи
відхилення.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України,
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Таким чином, виходячи зі змісту
заявлених позовних вимог, аналізу
положень чинного законодавства
України та матеріалів справи, суд не
знаходить підстав для задоволення
позовних вимог позивача про виключення
запису про батька з актового запису про
народження дитини, оскільки, в
матеріалах справи відсутні належні та
допустимі докази щодо відсутності
кровного споріднення між ОСОБА_1 та
дитиною ОСОБА_7, тому в задоволенні
позову необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст. 136 СК України, ст. ст. 3,
10, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
відносно предмету спору: служба у
справах дітей Білгород-Дністровської
районної державної адміністрації,
відділ ДРАЦС по
м.Білгород-Дністровському
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області про оспорювання
батьківства особою, яка записана
батьком дитинивідмовити в повному
обсязі.

Рішення суду набирає законної сили
через десять днів з моменту його
проголошення.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
через Білгород-Дністровський
міськрайонний суд Одеської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Н.В.Чебан