Провадження №2/485/362/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області в
складі:

головуючого - судді Квєтка І.А.,

при секретарі - Шеремет Ю.Є.,

за участі позивача - ОСОБА_2

представника позивача - ОСОБА_3.

відповідача - ОСОБА_4,

представника відповідача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Снігурівка цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Снігурівської міської ради,
ОСОБА_4 про визначення додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини,

ВСТАНОВИВ:

07 квітня 2014 року позивач звернувся в
суд з вказаним позовом. В позові
зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його
мати ОСОБА_7, після смерті якої
відкрилася спадщина на належну їй 2/3
частку будинку з підсобними
приміщеннями по АДРЕСА_1, яку мати
заповіла йому за заповітом. Крім нього,
спадкоємцем після смерті матері є його
рідний брат, який своєчасно звернувся
до нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини. З метою оформлення
своїх спадкових прав після смерті
матері звернувся до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини, проте, в задоволенні його
вимоги було відмовлено. Свою відмову
нотаріус обґрунтував тим, що строк,
установлений законом пропущено.
Просить визначити додатковий строк для
подання заяви про прийняття спадщини
за наявності поважних причин її
неприйняття, а саме: вважав, що спадкове
майно перейде до нього, оскільки мати
постійно, до смерті проживала разом з
ним, під час спливу строку для подання
заяви перебував у відрядженні за
межами району.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав в повному обсязі та
пояснив, що відповідач ОСОБА_4 є його
рідним братом, з яким у нього постійно
виникають конфлікти на побутовому
грунті та з приводу оформлення
спадкового будинку після смерті
батьків. Інших спадкоємців померлих
батьків, крім нього та брата немає.
Після смерті батька у судовому порядку
він оформив спадщину на 1/3 частину
спірного будинку. Мати на час смерті
постійно проживала разом з ним, він її
доглядав, а тому вона розпорядилася, що
по смерті її частка будинку у розмірі 2/3
перейде до нього. Про наявність
заповіту йому було відомо. Він не
звернувся до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини
своєчасно, оскільки на час закінчення
встановленого строку перебував у
відрядженні за межами району, а також
перебував на стаціонарному лікуванні у
Снігурівській ЦРЛ. Після прибуття з
відрядження дізнався, що брат подав до
нотаріуса заяву про прийняття спадщини
після смерті матері за законом, однак
йому про таке нічого не повідомив.
Після цього, відразу ж звернувся до
нотаріуса, однак за пропуском строку
йому у прийнятті заяви про прийняття
спадщини за заповітом було відмовлено.
Він має власне житло. Тривалий час у
спірному будинку не проживав, участі в
його утриманні не приймав, однак
вважає, що таке не може бути підставою
для позбавлення його спадщини. Просить
позов задовільнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, посилаючись
на відсутність поважних причин
неподання позивачем заяви про
прийняття спадщини після смерті
матері, про наявність заповіту матері
йому не було відомо, згоден на
успадкування братом половини частини
спадкового будинку у частці належній
матері, просив у задоволенні позовних
вимог позивачеві відмовити.

Представник відповідача Снігурівської
міської ради в судове засідання не
з"явився, суду надав заяву про розгляд
справи у його відсутність, проти
задоволення позовних вимог не
заперечує.

Дослідивши докази по справі, суд
прийшов до наступного.

Між сторонами виникли цивільні
правовідносини з приводу спадкування.

Дані правовідносини регулюються ЦК
України 2003 року, оскільки розпочалися
та продовжують існувати після 1 січня
2004 року.

Відповідно до ст.1268 ЦК України
спадкоємець за законом або за
заповітом має право прийняти спадщину
або не прийняти її. Статтею 1269 ЦК
України передбачено, що спадкоємець,
який бажає прийняти спадщину, але на
час відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини. Заява подається
особисто. Статтею 1270 ЦК України
встановлено строк для прийняття
спадщини, який складає 6 місяців та який
починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1271 ЦК України якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого ст.1270 цього Кодексу, не
подав заяву про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв її. За
письмовою згодою спадкоємців, які
прийняли спадщину, спадкоємець, який
пропустив строк для прийняття
спадщини, може подати заяву про
прийняття спадщини нотаріусу за місцем
відкриття спадщини. За позовом
спадкоємця, який пропустив строк для
прийняття спадщини з поважної причини,
суд може визначити йому додатковий
строк, достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є сином
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.7) та рідним братом
ОСОБА_4 (а.с.52).

ОСОБА_7, померла ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.5),
після її смерті відкрилася спадщина на
2/3 частини домоволодіння та підсобних
приміщень за АДРЕСА_1, яка належала
померлій на праві власності на
підставі рішення Снігурівського
районного народного суду від 06.04.1983
року та зареєстроване за померлою
Снігуріським ММБТІ 18.04.1983р. (а.с.8).

За даними архівної довідки (а.с.44)
будинок по АДРЕСА_1 перенумеровано на
АДРЕСА_1.

За життя, 23 червня 1998 року ОСОБА_7 склала
заповіт, яким заповіла належну їй вище
зазначену частку будинку, а також все
майно, що буде їй належати та на яке
вона матиме право, своєму синові ОСОБА_2
(а.с.11, 29).

На час смерті ОСОБА_7 з 2002 року
проживала разом з позивачем за місцем
його проживання у АДРЕСА_3, однак
зареєстрована була у спірному будинку
по АДРЕСА_1, що сторонами не
заперечується.

Позивач не звертався до суду з позовом
про встановлення факту постійного
проживання разом із спадкодавцем.

Частина спірного будинку у розмірі 1/3
частки належить позивачу за
встановлення в судовому порядку факту
прийняття спадщини після смерті його
батька ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3
(а.с.42,43, 45-48).

Земельна ділянка під спірним будинком
належить померлій ОСОБА_7 на підставі
державного акту на право приватної
власності на землю, виданого 22.12.1993 року
Снігурівською міською радою (а.с.49-50).

Померлі батьки сторін перебували у
шлюбі, який розірвали 25.01.1983 року (а.с.42).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_8 не
заводилась (а.с.62,63).

Після смерті ОСОБА_7 спадщину за
законом прийняв відповідач ОСОБА_4,
який у встановлений строк звернувся до
нотаріальної контори із відповідною
заявою (а.с.27).

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_7
не встановлено.

Листом від 03.03.2014 року позивачеві було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом після
смерті матері за пропуском
встановленого законом шестимісячного
строку для відповідного звернення
(а.с.4).

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування» №7
від 30.05.2008 року вирішуючи питання про
визначення особі додаткового строку,
суд досліджує поважність причини
пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно виходити
з того, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно п.2 Листа ВССУ від 16.05.2013 р. «Про
судову практику розгляду справ про
спадкування» судом не можуть бути
визнані поважними такі причини
пропуску строку для подання заяви про
прийняття спадщини як юридична
необізнаність позивача щодо строку та
порядку прийняття спадщини,
невизначеність між спадкоємцями хто
буде приймати спадщину, тощо.

Як вбачається з листа Снігурівської
ЦРЛ від 13.05.2014 року позивач з 20.01.2014р. по
07.02.2014р. знаходився на стаціонарному
лікуванні в неврологічному відділенні
вказаної лікарні з діагнозом ДДП
поперекового відділу, остеохондроз,
грижа дисків, стійкий больовий синдром.

Згідно довідки ПАТ
«Миколаївобленерго» від 28.02.2014 року
(а.с.9) позивач перебував у відрядженні з
14.02.2014р. по 25.02.2014р. згідно розпорядження
про відрядження від 13.02.2014 року у
зв"язку із проведенням
аварійно-відновлювальних робіт в
смт.Березанки.

На думку суду позивач пропустив строк
прийняття спадщини без поважних
причин, оскільки зазначені ним
підстави не були пов'язані з
непереборними труднощами для
спадкоємця, позивач не надав доказів
того, що він за станом здоров'я не мав
можливості у передбачений законом
строк звернутися до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини, а його лікування у
стаціонарному відділенні протягом 12
днів протягом шестимісячного строку
такими доказами не є. Крім того, після
закінчення лікування, відновивши
працездатність, позивач продовжував
працювати, мав можливість, знав про
наявність заповіту, однак до
нотаріальної контори не звернувся.
Щодо перебування позивача у
нетривалому відрядженні у період з 14.02
по 25.02.2014р. у межах Миколаївської
області, то слід зазначити, що про своє
відрядження він знав напередодні, а
тому міг вирішити питання пов"язані із
спадкуванням до його початку. За
такого, у суду відсутні передбачені
законом підстави для визначення йому
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини.

Приймаючи дане рішення суд враховує
також те, що позивач має власне житло, з
2002 року утриманням спадкового будинку
не займався, хоча має у власності його
1/3 частку, яку отримав в порядку
спадкування від батька, відповідач
разом з сім"єю проживає у цьому будинку
та зареєстрований, іншого житла не має,
до 2002 року мати проживала разом з ним,
він також її доглядав. Крім того, суд
зважає також на те, що позивач проявив
інтерес до спадкового майна лише після
того, як дізнався, що відповідач, який
не знав про наявність заповіту,
скористався своїм правом щодо
оформлення спадщини за законом після
смерті матері.

Саме встановлені у справі, конкретні
вище зазначені обставини, переконують
суд у тому, що справедливим і законним
буде саме відмова позивачеві у
задоволенні позову.

На підставі викладеного, ст. 1268, ст. 1269,
ст.1270, ст. 1272 ЦК України та керуючись ст.
ст. 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до
Снігурівської міської ради, ОСОБА_4 про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини
за заповітом після смерті матері
ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2-
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подання апеляційної
скарги через Снігурівський районний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення.

СУДДЯ