Номер провадження: 22-ц/785/2324/14
Номер справи місцевого суду: 495/7599/13-ц
Головуючий у першій інстанції
Гайда-Герасименко О.Д.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого судді:
Погорєлової С.О.

суддів: Цюри Т.В.,
Сєвєрової Є.С.

при секретарі
Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
заступника прокуратури Одеської
області в інтересах держави в особі
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області та Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області на рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 17 грудня 2013 року у справі за позовом
Білгород-Дністровської міжрайонної
прокуратури в інтересах держави в
особі Білгород-Дністровської міської
ради Одеської області та Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області до ОСОБА_2,
Головного управління юстиції в
Одеської області, третя особа - ОСОБА_3
про знесення об'єкта самочинного
будівництва, звільнення самовільно
зайнятої земельної ділянки,-

встановила:

Білгород-Дністровська міжрайонна
прокуратура звернулась до
відповідачів в інтересах держави в
особі Білгород-Дністровської міської
ради Одеської області та Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області з позовом
про знесення об'єкта самочинного
будівництва, звільнення самовільно
зайнятої земельної ділянки та просила
суд скасувати державну реєстрацію
права власності за ОСОБА_3 на об'єкт
незавершеного будівництва -
недобудований 25% готовності житловий
будинок АДРЕСА_1, Одеської області з
господарськими будівлями; зобов'язати
ОСОБА_2 знести вказане самочинне
будівництво та звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку, що
знаходиться під об'єктом незавершеного
будівництва. (а. с. 1-6)

Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 17 грудня 2013 року в задоволенні
позову Білгород-Дністровської
міжрайонної прокуратури - відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким його позов задовольнити у
повному обсязі, посилаючись на його
необґрунтованість, неповне з`ясування
обставин, що мають значення для справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. (а. с. 48-52)

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга заступника прокуратури
Одеської області підлягає відхиленню
виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України
встановлено, що під час розгляду справи
в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову
заступника прокурора Одеської області,
який діяв в інтересах держави в особі
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області та Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач не
надав належних та допустимих доказів в
підтвердженні того, що ОСОБА_2
самочинно побудований житловий
будинок з істотними порушеннями
будівельних норм і правил за адресою:
АДРЕСА_1, а також, не надано доказів
того, що він займає спірну земельну
ділянку.

З таким висновком слід погодитись,
оскільки він відповідає матеріалам
справи та вимогам закону.

Щодо позовних вимог заступника
прокуратури Одеської області про
скасування державної реєстрації
права власності за ОСОБА_3 на об'єкт
незавершеного будівництва -
недобудований 25% готовності житловий
будинок АДРЕСА_1, Одеської області з
господарськими будівлями: літ. «Б» -
сарай, літ. «В» - літня кухня, літ «Г» -
вбиральня, № 1 - споруда слід зазначити
наступне.

Судом встановлено, що рішенням
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 21 травня 2012 року позовні вимоги
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та визнання
права власності були задоволені. За
ОСОБА_3 визнано право власності на
недобудований 25% готовності житловий
будинок АДРЕСА_1 Одеської області з
господарськими будівлями: літ.«Б» -
сарай, літ.«В» - літня кухня, літ.«Г» -
вбиральня, № 1 - споруда.

Рішенням колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області від 25 грудня 2012 року,
було задоволено апеляційну скаргу
заступника Білгород-Дністровського
міжрайонного прокурора в інтересах
держави в особі Білгород-Дністровської
міської ради, Головного управління
Держземагентства в Одеській області,
рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 25 грудня 2012 року скасовано,
ухвалене нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3
відмовлено.

З інформаційної довідки з Реєстру прав
власності на нерухоме майно від 26.07.2013
року за № 6890799, яка міститься в
матеріалах справи, вбачається, що
ОСОБА_3 на підставі скасованого рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 25 грудня 2012 року здійснила державну
реєстрацію права власності на
недобудований 25% готовності житловий
будинок АДРЕСА_1 Одеської області з
господарськими будівлями: літ.«Б» -
сарай, літ.«В» - літня кухня, літ.«Г» -
вбиральня, № 1 - споруда.

Відповідно п. 7 ст. 3 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме мано та їх обтяжень» державна
реєстрація права власності та інших
речових прав проводиться за місцем
розташування об'єкта нерухомого майна
в межах території, на якій діє
відповідний орган державної
реєстрації прав.

Отже, державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно здійснюють державні
реєстратори реєстраційних служб
відповідних районних, районних у
містах, міських (міст обласного
значення), міськрайонних, міжрайонних
управлінь юстиції в залежності від
місця розташування об'єкта нерухомого
майна, а тому, в даному випадку,
скасування державної реєстрації прав
повинно бути здійснено державним
реєстратором реєстраційної служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області.

Положенням про районні, районні в
містах (міста обласного значення)
міськрайонні, міжрайонні управління
юстиції, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 23.06.2011
року за № 1707/5, визначено, що районні,
районні у містах, міські (міста
обласного значення), міськрайонні,
міжрайонні управління юстиції (далі -
управління юстиції) є територіальними
органами Міністерства юстиції України
(далі - Мін'юст). У складі управлінь
юстиції діють реєстраційні служби, які
є структурними підрозділами управлінь
юстиції, що забезпечують реалізацію
повноважень Державної реєстраційної
служби України (далі - Укрдержреєстр),
та підпорядковані реєстраційним
службам головних управлінь юстиції та
безпосередньо Укрдержреєстру.
Основними завданнями структурного
підрозділу управління юстиції, що
забезпечує реалізацію повноважень
Укрдержреєстру (далі - реєстраційна
служба), є забезпечення реалізації
державної політики у сферах державної
реєстрації актів цивільного стану,
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно, державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, реєстрації (легалізації)
об'єднань громадян, громадських спілок,
інших громадських формувань, статутів.

Управління юстиції є юридичною особою,
має печатку із зображенням Державного
Герба України і своїм
найменуванням(п.п.1,11,16 Положення).

Положенням про Головні управління
юстиції Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, в областях,
містах Києві та Севастополі,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 23.06.2011 року №1707/5,
передбачено основні завдання та
повноваження Головного управління
юстиції в Одеській області, а саме
організаційні, методичні та контрольні
функції. Цим Положенням не передбачено
повноваження Головного управління
юстиції в Одеській області щодо
здійснення державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно,
скасування записів про реєстрацію
речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до роз'яснень п. 11 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 14
від 18.12.2009 року «Про судове рішення у
цивільній справі», оскільки правом на
звернення до суду за захистом наділена
особа в разі порушення, невизнання або
оспорювання саме її прав, свобод чи
інтересів, то суд повинен встановити,
чи були порушені, невизнані або
оспорені права, свободи чи інтереси цих
осіб, а якщо були, то вказати, чи є
залучений у справі відповідач
відповідальним за це.

Відповідачем у справі
позивач визначив Головне управління
юстиції в Одеській області, яке прав
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області та Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області не
порушувало та не оспорювало, як
установа у будь-яких відносинах з
Білгород-Дністровської міською радою
Одеської області та Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області не
перебувала, а відтак, є неналежним
відповідачем у справі, що є самостійною
підставою для відмови у задоволенні
позову.

Щодо позовних вимог
заступника прокуратури Одеської
області щодо зобов'язання ОСОБА_2
знести самочинне будівництво, а саме
об'єкт незавершеного будівництва -
недобудований 25% готовності житловий
будинок АДРЕСА_1 Одеської області з
господарськими будівлями: літ. «Б» -
сарай, літ. «В» - літня кухня, літ «Г» -
вбиральня, № 1 - споруда та звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку,
що знаходиться під об'єктом
незавершеного будівництва слід
зазначити наступне.

Згідно зі ст. 15, п. 4 ч. 2 ст. 16, ст. ст. 386, 391
ЦК України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування
своїм майном.

Підставою для задоволення
позову власника є встановлення факту
порушення прав власника і об'єктивно
існуючих перешкод у здійсненні ним цих
прав.

Згідно зі ст. ст. 90, 152 ЗК
України держава забезпечує громадянам
та юридичним особам рівні умови
захисту прав на землю. Власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою і відшкодування
завданих збитків.

Захист прав громадян та
юридичних осіб здійснюється шляхом: а)
визнання прав; б) відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав; в) визнання
угоди недійсною; г) визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування; г)
відшкодування заподіяних збитків; д)
застосування інших, передбачених
законом, способів.

Однією з особливостей
подання негаторного позову є
відсутність спорів з приводу
належності позивачу майна на праві
власності і наявність протиправності у
діях особи-відповідача. Для
задоволення вимог власника достатньо
встановити факт об'єктивно існуючих
перешкод у здійсненні власником своїх
правомочностей. Таким чином, право
власності як абсолютне право має
захищатися лише при доведенні самого
факту порушення.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Рішенням апеляційного суду
Одеської області від 25 грудня 2012 року
(справа 22ц/1590/11311/2012) встановлено, що
згідно договору про надання в
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку від
10 травня 10990 року ОСОБА_4 - батьку ОСОБА_2
- була надана земельна ділянка для
будівництва житлового будинку АДРЕСА_1
Одеської області з господарськими
будівлями (справа 22ц/1590/11311/2012 а. с. 5).

Згідно рішення виконавчого
комітету м. Білгород-Дністровський від
19.04.1990 року ОСОБА_4 була виділена
земельна ділянка площею 600 кв.м. за
вказаною адресою для будівництва
житлового будинку (справа 22ц/1590/11311/2012 а.
с. 10).

Головним архітектором м.
Білгород-Дністровський 25 квітня 1990
року ОСОБА_4 надано згоду на виконання
будівельних робіт для будівництва
житлового будинку з строком
будівництва до 15 травня 1993 року (справа
22ц/1590/11311/2012 а. с. 8).

В матеріалах справи
відсутні докази того, що ОСОБА_4 було
прийнято в експлуатацію вказаний
будинок та видано правовстановлюючі
документи на спірний будинок.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року. Відсутні відомості про те, що
ОСОБА_2 після смерті батька звертався
до нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини та отримував
свідоцтво про право на спадщину.

Указані обставини
встановлені судовим рішення і за
правилами ч. 3 ст. 61 ЦПК України не
доказуються при розгляді цієї справи.

За положеннями частин 1, 4, 7 ст. 376
ЦК України житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно
вважається самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельні ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без належного
дозволу чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил. Якщо власник
(користувач) земельної ділянки
заперечує проти визнання права
власності на нерухоме майно за особою,
яка здійснила (здійснює) самочинне
будівництво на його земельній ділянці,
або якщо це порушує права інших осіб,
майно підлягає знесенню особою, яка
здійснила (здійснює) самочинне
будівництво, або за її рахунок.

Отже, колегія суддів вважає
доведеним, що померлим ОСОБА_4
здійснювалось будівництво житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1, з
господарськими будівлями при
наявності належного дозволу на
виконання будівельних робіт, на
земельній ділянці, яка була відведена
для цієї мети, а відтак доводи
заступника прокуратури Одеської
області про те, що указане будівництво
було самочинним і здійснювалось
відповідачем по справі, є
неспроможними.

Будь-яких інших доказів на
підтвердження позовних вимог
матеріали справи не містять.

Аналізуючи наведене, оцінюючи
зібрані по справі докази в їх
сукупності колегія суддів робить
висновок, що оскільки ОСОБА_2 спірний
будинок не будував, земельну ділянку за
адресою: АДРЕСА_1 самовільно не займав,
будь-яких перешкод у здійсненні права
власності або права користування не
створював, вимоги прокурора про
зобов'язання ОСОБА_2 знести самочинне
будівництво та звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку не
ґрунтуються на законі і не
відповідають матеріалам справи.

Рішенням Білгород-Дністровської
міської ради № 572- VІ від 31.05.2013 року,
пунктом 1.105 ОСОБА_3 надано дозвіл на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд. На
підставі цього рішення ОСОБА_3
розробила проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, узгодила
його у відповідності до ст.186 - 1 ЗК
України, та 06.11.2013 року звернулась до
міської ради про його затвердження (а.
с. 25).

17.01.2014 року ОСОБА_3 отримала свідоцтво
про право власності на земельну
ділянку за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0636
га, цільове призначення - для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка),
кадастровий номер :01:006:0863.

Зі змісту акту Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм і стандартів від
18.02.2014 року вбачається, що під час
виїзду на місце 18.02.2014 року за адресою:
АДРЕСА_1 розміщено житловий будинок з
господарськими спорудами та гаражем.

Враховуючи наявні в Інспекції
документи та пред'явлені ОСОБА_3
документи при перевірці: а саме
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт по реконструкції
недобудованого житлового будинку з
мансардою, зареєстрованого Інспекцією
№ ОД 65 від 28.03.2013 року, декларації
про готовність об'єкта до експлуатації
№ ОД 98 від 22.01.2014 року, технічного
паспорту, виготовленого техніком з
інвентаризації нерухомого майна
Тімотіною Т.І. (кваліфікаційний
сертифікат НОМЕР_1) від 24.12.2013 року,
свідоцтва на право власності на
земельну ділянку САЕ № 7765380, витяг з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності АТ № 725018 встановлено, що
ОСОБА_3 здійснена реконструкція
недобудованого житлового будинку з
мансардою, загальною площею 181,5 кв.м.,
згідно будівельного паспорту № 31,
виданого управлінням містобудування
та архітектури м.
Білгород-Дністровський, від 20.03.2014 року,
на підставі повідомлення про початок
виконання будівельних робіт протягом
2013 року. На період проведення перевірки
житловий будинок літ. «А» з мансардою
літ. «А1», з гаражем літ. «Д» введено в
експлуатацію, на підставі декларації
про готовність об'єкта до експлуатації
та оформлено свідоцтво на право
власності.

За результатами перевірки, враховуючи
надані документи, встановлено
відсутність порушень містобудівного
законодавства при реконструкції
недобудованого житлового будинку та
оформлення правоустановчих документів
на об'єкт нерухомості ОСОБА_3

Отже, земельна ділянка за адресою:
АДРЕСА_1 і побудований на ній будинок
належить інший особі ніж та, яку
зазначає прокурор в своєму позову, що,
відповідно, унеможливлює його
задоволення.

При зазначених обставинах, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
повно й всебічно дослідив та надав
оцінку обставинам по справі, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, що їх регулює.
Рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 17 грудня 2013 року ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстав для його
скасування немає.

Керуючись ч. 1 ст. 303, ч. 1 п. 1 ст. 307,
ст.308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Одеської області в інтересах
держави в особі Білгород-Дністровської
міської ради Одеської області та
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області - відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 17 грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Погорєлова С.О.

Судді
Сєвєрова Є.С.

Цюра Т.В.