права № 265/4061/13-ц
Провадження № 2/265/752/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року
місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого судді Ковтуненко О. В.,

при секретарі - Григор А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Маріуполі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, -

В С Т А Н О В И В:

01 червня 2013 року позивач ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про стягнення суми
боргу за договором позики. В
обґрунтування позовних вимог
позивачка зазначає, що 30 листопада 2011
року між нею та ОСОБА_2 був укладений
договір позики, за яким вона передала
останньому у власність грошові кошти в
сумі 12 000 доларів США без нарахування
процентів за користування вказаними
грішми. На підтвердження отримання
грошей відповідач склав розписку.
Позичені кошти ОСОБА_2 зобов'язався
повернути їй не пізніше 01 жовтня 2012
року. Але у порушення умов даного
договору відповідач суму позики в
обумовлений строк не повернув, у
зв'язку з чим вона змушена звертатись
до суду з даним позовом. Просить
стягнути з відповідача борг в сумі 95 916
гривень, що еквівалентно 12 000 доларам
США станом на 01 жовтня 2012 року, а також 3
% річних за прострочення зобов'язання у
сумі 1 438,74 гривень та інфляційні
витрати в сумі 191,54 гривень. Крім того,
просить стягнути з відповідача на її
користь витрати в сумі 40 гривень,
понесені нею за отримання довідки у
відділі статистики у Сокирянському
районі, витрати на правову допомогу в
сумі 1500 гривень та судовий збір в сумі
975,46 гривень.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явилась. Згідно матеріалів справи
позивачка проживає та зареєстрована у
АДРЕСА_1 Від неї надійшла заява з
проханням розглядати справу за її
відсутності, оскільки на її утриманні
знаходиться малолітній син ОСОБА_20,
ІНФОРМАЦІЯ_2, а також письмові
пояснення, згідно до яких позивачка
позовні вимоги підтримує у повному
обсязі. Зазначає, що відповідно до п. 4
укладеного між ними договору, розписка
є невід'ємною частиною договору, її
оригінал на даний час знаходиться в
неї, тому що відповідач ОСОБА_2 позичені
кошти в сумі 12 000 доларів США їй досі не
повернув.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, просив справу розглядати
за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_3 в ході
розгляду справи пояснював, що
відповідач позов не визнає, обставини,
на які посилається позивачка, не
відповідають дійсності. Він дійсно
позичав в позивачці гроші, але позичені
кошти вже повернув у передбачений
договором строк, а позивачка на
підтвердження отримання грошей
повернула відповідачу оригінал
розписки, складений ним 30 листопада 2011
року. На спростування доводів позову
надав суду розписку ОСОБА_2 від 30
листопада 2011 року, зазначаючи, що саме
ця розписка є оригіналом (а.с. 97). В
останнє судове засідання представник
відповідача не з'явився, надіславши
заяву, в якій просив розглянути справу
за його відсутності, просив у позові
відмовити, стягнути з позивачки на
користь відповідача судові витрати,
пов'язані з проведенням експертизи.

Матеріалами справи встановлено, що 30
листопада 2011 року між ОСОБА_1 (далі
Позикодавець) з одного боку та ОСОБА_2
(далі Позичальник) з іншого, був
укладений договір позики, за умовами
якого Позикодавець передала у
власність Позичальникові грошові
кошти в сумі 12 000 доларів США без
нарахування процентів за користування
грішми. ОСОБА_2 зобов'язався повернути
ОСОБА_1 суму позики у строк не пізніше 01
жовтня 2012 року включно. Відповідно до п.
4 Договору договір вважається
укладеним з моменту фактичної передачі
позикодавцем позичальникові
обумовленої суми, що відповідно до ч. 2
ст. 1047 ЦК України підтверджуватиметься
розпискою, яка є невід'ємною частиною
даного договору. (а.с. 8).

Факт отримання ОСОБА_2 позики в сумі 12
000 доларів США підтверджується доданою
до позову розпискою останнього з його
особистим підписом.

Як вбачається з витягу з Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян про шлюб щодо підтвердження
дошлюбного прізвища від 28 лютого 2012
року, після реєстрації шлюбу прізвище
ОСОБА_1 змінено на «ОСОБА_1».

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3,
виданого 17 липня 2012 року ОСОБА_5 та
ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 17 липня 2012
року, актовий запис № 35, прізвище
дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_1

Згідно з положеннями ст. ст. 526, 527 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, при
цьому боржник зобов'язаний виконати
свій обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання зобов'язання.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

За положеннями ч. 2 ст. 1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
тій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у тій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Позика
вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

На доведення невиконання відповідачем
зобов'язань за договором позики
позивачка посилається на те, що
оригінал розписки, складеної ОСОБА_2
під час отримання позики, знаходиться в
неї, відповідачу вона його не
повертала, отже факт повернення їй
боргу є вигаданим ОСОБА_2 До письмових
пояснень позивачка додала розписку
ОСОБА_2 від 30 листопада 2011 року (а.с. 88),
зазначаючи, що це оригінал, та договір
позики від 30 листопада 2011 року (а.с. 87).

Однак, відповідно до висновку експерта
від 25 березня 2014 року № 136, зображення
рукописного тексту, який починається
словами «Расписка. Я, ОСОБА_2.
получил………….» та закінчується
словами «………расписке до 01.10.2012 г. 30
ноября 2011г.» та зображення підпису в
документі № 1 (а.с. 88), виконані за
допомогою копіювально-розмножуваної
техніки з електрографічним способом
відтворення зображення. Рукописні
записи які починаються словами
«Расписка. Я, ОСОБА_2. получил………….» та
закінчується словами «………расписке до
01.10.2012 г. 30 ноября 2011г.» та підпис у
документі № 2 (а.с. 97), виконані пишучим
приладом.

Отже оригінал розписки ОСОБА_2 від 30
листопада 2011 року, перебував в ОСОБА_2

Повернення позикодавцем (у даному
випадку ОСОБА_1) боргового документу
(розписки позичальника) позичальнику (у
даному випадку ОСОБА_2) суд розцінює як
підтвердження прийняття ОСОБА_1
виконання зобов'язання з боку ОСОБА_2

На підставі викладеного, зважаючи, що
позивачкою не надано будь-яких інших
переконливих доказів невиконання
відповідачем ОСОБА_2 зобов'язань за
договором позики від 30 листопада 2011
року, суд вважає позов таким, що
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з
позивачки на користь відповідача
підлягають судові витрати, а саме:
судовий збір в сумі 114,70 гривень та
витрати, пов'язані з проведенням у
справі судової технічної експертизи в
сумі 450,24 гривень.

На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1046, 1047, 1049
Цивільного Кодексу України, керуючись
ст. ст. 10, 11, 60, 79, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення суми боргу - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2, судовий
збір в сумі 114,70 гривень (сто
чотирнадцять гривень 70 копійок), та
витрати, пов'язані з проведенням у
справі судової технічної експертизи в
сумі 450,24 гривень (чотириста п'ятдесят
гривень 24 копійки).

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Донецької області
через Орджонікідзевський районний суд
міста Маріуполя Донецької області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання його копії.

Суддя ___________________________