АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
Справа № 22-ц7966044
Головуючий у 1 інстанції - Супрун Г.Б.
Доповідач - Шахова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ.

21 травня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Поливач
Л.Д .

при секретарі Колотілову О.О.

розглянула в відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Міністерства
внутрішніх справ України про усунення
перешкод у здійсненні права власності

за апеляційною скаргою Міністерства
внутрішніх справ України

на рішення Подільського районного
суду м. Києва від 12 березня 2014 року ,

В С Т А Н О В И Л А
:

В лютому 2014 року ОСОБА_1,через свого
представника, звернувся за зазначеним
позовом до суду з вимогами про усунення
перешкод у здійсненні ним права
власності квартирою АДРЕСА_1, шляхом
звільнення з-під арешту, накладеного на
підставі постанови слідчого ОВС ГСУ
МВС України від 01.09.2012 року в рамках
кримінального провадження, порушеного
за статтями ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК
України (в редакції 1960 року).

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на
вказана квартир належить йому на праві
власності накладений арешт в межах
кримінального провадження, по якому
він не є ні підозрюваним, а ні
обвинуваченим.

Ухвалою суду від 12.03.2014 року за заявою
представника позивача залишено без
розгляду позовні вимоги в частині
усунення перешкод у здійсненні права
власності, шляхом зобов'язання
Реєстраційної службу Головного
управління юстиції у м. Києві вилучити
з Єдиного реєстру речових прав на
нерухоме майно запис про обтяження
арештом квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 12 березня 2014 року позов
задоволено.

Не погодившись з рішенням суду
представник відповідача Міністерства
внутрішніх справ України подав
апеляційну скаргу та посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального і порушення норм
процесуального права просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити ОСОБА_1 в задоволені позову .

На обґрунтування доводів апеляційної
скарги вказує, зокрема, що на час
винесення рішення суду у провадженні
цього ж суду перебувала на розгляді
цивільна справа за аналогічним позовом
ОСОБА_1 до МВСУ,а тому суду належало
залишити позовну заяву без розгляду.

В судове засідання суду
апеляційної інстанції з'явилися
представники сторін. Проте представник
МВС України (який не брав участі в суді
першої інстанції) свої повноваження
підтвердив лише службовим
посвідченням та не надав довіреності
для участі в справі.

З огляду на те, що сторони про місце та
час справи повідомлені належно,
колегія суддів ухвалила продовжити
розгляд справи без участі представника
МВС України.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК неявка
сторін,або інших осіб,які беруть участь
у справі,належним чином повідомлених
про час та місце розгляду справи, не
перешкоджає розглядові справи в
апеляційному суді.

Заслухавши доповідь судді Шахової
О.В., пояснення осіб, які брали участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши апеляційну скаргу, в
межах її доводів, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Згідно положень ст. 126 КПК України в
редакції 1960 року в процесі
розслідуванні кримінальної справи
арешт може бути накладений на майно
обвинуваченого чи підозрюваного або
осіб, які несуть за законом матеріальну
відповідальність за його дії лише з
метою забезпеченні цивільного позову і
можливої конфіскації майна.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, позивачу ОСОБА_1 на
підставі свідоцтва про право власності
від 14.09.2010 року, виданого головним
управлінням житлового забезпечення
виконавчого органу Київської міської
ради, є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.
5)

17.08.2013 року ОСОБА_1 зареєстрував своє
право власності на вказану квартиру, що
підтверджується витягом з державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності (а.с. 6).

Згідно витягу з державного реєстру
речових прав на нерухоме майно та
квартиру ОСОБА_1 накладено арештна
підставі постанови ОВС ГСУ МВС України
від 01.09.2012 року (а.с.7-8).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1
суд виходив з його доведеності та того,
що позивач є власником спірної
квартири, та не є особою на майно якої,
відповідно до положень ст. 126 КПК
України в редакції 1960 року може бути
накладений арешт,в той час як
представник відповідача в судовому
засіданні підтвердив цей факт.

Таких висновків суд першої інстанції
дійшов після повного, всебічного
з'ясування обставин справи, перевірки
доводів і заперечень сторін, надання
належної правої оцінки зібраним у
справі доказів та застосування
правових норми, які регулюють дані
правовідносини, з огляду на що рішення
суду відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, є законним та
обґрунтованим і підстав для його
скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про
необхідність залишення позовної заяви
ОСОБА_1 без розгляду у зв'язку з
розглядом судом аналогічної справи,
колегією суддів не приймаються до
уваги, оскільки в судовому засіданні
представником ОСОБА_1 надано копію
ухвали Подільського районного суду м.
Києва від 21 березня 2014 року про
залишення іншого позову ОСОБА_1 до МВС
України про усунення перешкод у
здійсненні права власності по справі
№ -ц (суддя Трегубенко Л.О.) без
розгляду, з підстав п.5 ч.1 ст.207 ЦПК та у
зв'язку з подачею позивачем заяви про
залишення позову без розгляду. При
цьому, слід зазначити, що під час
розгляду даної справи в суді першої
інстанції за заявою позивача його
позовні вимоги заявлені до
Реєстраційної служби головного
управління юстиції в м. Києві ухвалою
суду від 12 березня 2014 року також
залишено без розгляду (а.с.24-26).Отже, на
момент розгляду даної справи,
позивачем вже було подано заяву про
залишення без розгляду позову з
аналогічного спору.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
щодо порушення судом першої інстанції
норм процесуального та матеріального
права не знайшли свого підтвердження,
на правильність висновків суду не
впливають та їх не спростовують та не є
такими, що тягнуть за собою безумовне
скасування рішення суду.

Відповідно до ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307,308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника
Міністерства внутрішніх справ України
відхилити.

Рішення Подільського районного суду
м. Києва від 12 березня 2014 року залишити
без змін .

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді