Справа № 361/8908/13-ц Головуючий у І
інстанції Петришин Н.М.Провадження №
22-ц/780/2254/14 Доповідач у 2
інстанції СержанюкА.С.Категорія 46
УХВАЛА

Іменем України

07 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі головуючого - судді
Сержанюка А.С., членів колегії - суддів
Білоконь О.В., Коцюрби О.П., із участю
секретаря Лопатюк В.Ю., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м.
Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 04 лютого 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И Л А :

20 вересня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із позовною заявою, де, з
урахуванням проведених уточнень,
просив розірвати шлюб між ним та
ОСОБА_2.

На обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що спільне життя з
відповідачкою у них не склалось і
примирення між подружжям неможливе.

Свої батьківські обов'язки щодо
утримання малолітньої дитини він
виконує в добровільному порядку.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 04
лютого 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_3 та
ОСОБА_2.

На обґрунтування ухваленого рішення
суд першої інстанції зазначив
обставини, викладені у позові.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу, посилаючись на його
незаконність та необґрунтованість,
неповне з'ясування всіх обставин, які
мають важливе значення для вирішення
справи, порушення матеріального та
процесуального права при його
ухваленні.

Просить рішення суду першої
інстанції скасувати та направити
справу на новий розгляд до суду для
з'ясування всіх обставин, які мають
важливе значення для вирішення справи
і прийняття законного рішення, змінити
рішення.

Суд, закінчивши з'ясування обставин
справи і перевірку їх доказами у межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
вислухавши учасників процесу у судових
дебатах, вважає за необхідне
апеляційну скаргу відхилити, керуючись
наступним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 112
Сімейного кодексу України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено судом, що
підтверджується і матеріалами справи,
29 вересня 2010 року між сторонами
зареєстровано шлюб, від якого вони
мають малолітнього сина - ОСОБА_4 ( а.с. 4,
5 ).

Починаючи з 28 квітня 2013 року сторони не
проживають разом, шлюбні відносини між
подружжям не підтримують, спільного
господарства не ведуть.

Строк, наданий судом 18 жовтня 2013
року для примирення подружжя,
позитивних результатів не дав,
оскільки позивач наполягає на
розірванні шлюбу.

На переконання апеляційного суду,
суд першої інстанції правильно прийшов
до переконання про те, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам позивача
по справі.

Там паче, що таку точку зору
висловила в суді другої інстанції і
ОСОБА_2, погодившись із рішенням суду
першої інстанції про розірвання шлюбу.

За таких обставин, суд першої
інстанції правильно прийшов до
висновку про те, що подальше спільне
життя подружжя шкодить їх інтересам і
ухвалив рішення з дотримання вимог ст.
112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 212-215
ЦПК України.

А тому, доводи ОСОБА_2 про незаконність
та необґрунтованість ухваленого судом
першої інстанції рішення,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права
при його ухваленні, на переконання
апеляційного суду не знайшли свого
підтвердження під час розгляду
апеляції.

Інші доводи апеляції, зокрема, про
недослідження судом першої інстанції
питання місця проживання дитини,
ненадання ним додаткового строку для
примирення подружжя, на переконання
апеляційного суду, не спростовують
обґрунтованість заявлених позовних
вимог і не свідчать про підставність
заявлених апеляційних вимог.

Враховуючи наведене та керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, 308, 314-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити. Рішення Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 04 лютого 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою апеляційного суду
законної сили.

Головуючий
А.С. Сержанюк

Судді:
О.В. Білоконь

О.П. Коцюрба