Справа № 182/8919/13-ц
Провадження № 2/0182/285/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.04.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді - Рунчевої О.В.,

при секретарі - Снєгульській В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Нікополь цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
виключення відомостей про батька із
актового запису у свідоцтві про
народження дитини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про виключення відомостей про
батька із актового запису у свідоцтві
про народження дитини, в якому просить
виключити відомості про нього як
батька дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з
актового запису про народження та
призначити по справі судово-генетичну
експертизу.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначає, що з 30.10.2012 року по
теперішній час перебуває з
відповідачкою у зареєстрованому шлюбі.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у шлюбі народилася дитина -
ОСОБА_3. Згодом він дізнався, що не є
біологічним батьком
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на положення ст. 136 СК
України просив позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав, просить їх
задовольнити у повному обсязі.Крім
того пояснив суду, що на момент
одруження йому було відомо, що
відповівдач чекає дитину не від нього,
але він одружився з нею. На теперішній
час, вони не проживають разом і
оскільки це не його дитина просить
позов задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні
пояснила, що не заперечує той факт, що
позивач не є біологічним батьком
ОСОБА_3, однак зазначила, що позивача
знав з самого початку, що він не є
біологічним батьком ОСОБА_3. Проти
задоволення позову не заперечувала.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, дійшов до висновку,
що позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони 30.10.2012
року уклали шлюб (а.с.3).

Від цього шлюбу сторони мають
малолітню дитину ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, у
свідоцтві про народження якого батьком
вказаний позивач (а.с.4).

Згідно ст. 122 СК України, дитина, яка
зачата і (або) народжена у шлюбі,
походить від подружжя.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 136 СК України,
особа, яка записана батьком дитини
відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього
Кодексу, має право оспорити своє
батьківство, пред'явивши позов про
виключення запису про нього як батька з
актового запису про народження дитини.
У разі доведення відсутності кровного
споріднення між особою, яка записана
батьком, та дитиною суд постановляє
рішення про виключення відомостей про
особу як батька дитини з актового
запису про її народження.

При поданні позову та в заяві від
30.09.2013 року позивач ставить питання про
призначення у справі судово-медичної
експертизи на вирішення якої просив
поставити питання про наявність чи
відсутність кровного споріднення з
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. У своїх
поясненнях, даних в судовому засіданні,
а також відповідачка зазначає, що
біологічним батьком вказаної дитини є
не позивач, а інший чоловік, і позивач
знав про це ще до укладення шлюбу та
народження дитини, суд вважає не
доцільно признанчати експертизу.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини,
визнані сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Отже, враховуючи, що відповідачка
визнає ту обставину, що позивач не є
біологічним батьком ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, суд, з огляду на положення
ст. 145 ЦПК України та з метою
недопущення затягування строків
розгляду справи, вважає недоцільним
проведення у справі судово-медичної
експертизи.

Відповідно до ч.5 ст. 136 СК України, не
має права оспорювати батьківство
особа, записана батьком дитини, якщо в
момент реєстрації себе батьком дитини
вона знала, що не є її батьком, а також
особа, яка дала згоду на застосування
допоміжних репродуктивних технологій
відповідно до частини першої статті 123
цього Кодексу.

Отже, аналізуючи зібрані у справі
докази та встановлені судом обставини,
суд приходить до висновку, що позивачу
в момент реєстрації себе батьком
дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, була
відома та обставина, що не він є його
біологічним батьком.

За таких обставин, суд вважає позовні
вимоги необґрунтованими і такими, що не
підлягають задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, керуючись
ст. 122, ч. 5 ст. 136 Сімейного кодексу
України, ст.ст.10, 57-61, 88, 212, 214, 215
Цивільного процесуального кодексу
України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про виключення відомостей про батька
із актового запису у свідоцтві про
народження дитини - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може
бути подана в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області в
десятиденний строк після його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутніми в судовому
засіданні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя: О. В. Рунчева