Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа №22-ц/778/2218/14Головуючий у 1-й
інстанції Козлова Н.Ю. Суддя-доповідач
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі
головуючого судді Савченко
суддів Стрелець
при секретарі Мосіній
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 01 квітня 2014 року у справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Запоріжгаз" (надалі - ПАТ
«Запоріжгаз») до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
надані послуги з газопостачання

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року ПАТ «Запоріжгаз»
звернулось до суду із вищевказаним
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, в якому просило солідарно
стягнути з відповідачів на свою
користь заборгованість за надані
послуги з газопостачання за адресою:
АДРЕСА_1 за період з лютого по листопад
2013 року у розмірі 943,04 грн., від сплати
якої у добровільному порядку
відповідачі ухиляються, а також
понесені судові витрати.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 01 квітня 2014 року позов
ПАТ "Запоріжгаз" до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за надані послуги з
газопостачання задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ
"Запоріжгаз" заборгованість в сумі 943,04
грн. та судовий збір 229,40 грн.

Відповідач ОСОБА_2 від імені усіх
відповідачів, але лише за своїм
підписом, подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального права
судом першої інстанції, просив рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове.

Оскільки, у матеріалах справи та
апеляційної скарги відсутня
довіреність на ім'я ОСОБА_2 на
представництво у цій справі інтересів
інших відповідачів, апеляційним судом
було відкрите апеляційне провадження у
цій справі лише за апеляційною скаргою
відповідача ОСОБА_2 (а.с.49).

У судове засідання 22.05.2014 року
(повторно) на апеляційний розгляд цієї
справи за апеляційною скаргою
відповідача ОСОБА_2 усі відповідачі у
цій справі не з'явились, останні
мешкають та зареєстровані за однією
адресою; про причини своєї неявки
апеляційному суду відповідачі не
повідомили, окрім апелянта -
відповідача ОСОБА_2, якій надіслав суду
поштою із м. Запоріжжя (Україна) заяву, в
якій зазначав, що він не перебуває на
території України та просив відкласти
розгляд справи на другу половину
червня-місяця, при цьому, будь-яких
доказів на підтвердження поважності
причини своєї неявки відповідач -
апелянт ОСОБА_2 апеляційному суду до
своєї заяви не додав.

При вищевикладених обставинах, колегія
суддів апеляційного суду визнала
неповажною причину неявки у дане
судове засідання у цій справі усіх
відповідачів, та ухвалила розглядати
дану справу в апеляційному порядку за
відсутністю останніх, що не суперечить
вимогам ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
представника позивача, перевіривши
доводи апеляційної скарги та
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів апеляційного суду дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд має право її
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права.

Встановлено що, задовольняючи позов
ПАТ «Запоріжгаз» до відповідачів про
солідарне стягнення заборгованості за
надані послуги з газопостачання за
адресою: АДРЕСА_1 за період з лютого по
листопад 2013 року у сумі 943,04 грн. та
судового збору 229,40 грн., суд першої
інстанції виходив з того, що позовні
вимоги позивача є обґрунтованим та
позов останнім подано до суду у межах
строків позовної давності.

Такі висновки суду першої інстанції є
правильними, оскільки основані на
доказах, поданих сторонами, та оцінені
судом у відповідності до вимог ст. 212
ЦПК України, до встановлених
правовідносин вірно застосовані норми
матеріального права, відсутні
порушення норм процесуального права.

В силу вимог ст. 303 ч. 1 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Доводи апелянта - відповідача ОСОБА_2 є
такими, що не спростовують висновків
суду першої інстанції, а лише
відображають позицію відповідача,
висловлену останнім у запереченнях на
позов позивача і яку він вважає такою,
що є єдино вірною та єдино можливою.

Так, встановлено, що ПАТ «Запоріжгаз»
на підставі ст. 526 ЦК України, ст. ст.
64,67-68 ЖК України та умов договору (а.с.7) у
цій справі у суді першої інстанції було
заявлено позовні вимоги до
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, які зареєстровані за адресою:
АДРЕСА_1, про солідарне стягнення
заборгованості за надані послуги з
газопостачання за період з лютого по
листопад 2013 року у сумі 943,04 грн.,
оскільки останні ухиляються від оплати
цієї заборгованості у добровільному
порядку.

Відповідачі будь-яких зустрічних
позовних вимог у цій справі, у тому
числі щодо неправильності нарахування
позивачем боргу з 1999 року, коли вони
начебто не споживали газ через
реконструкцію житлового будинку, не
заявляли.

Будь-які рішення суду про встановлення
даного факту окремо від цієї справи на
час ухвалення судом першої інстанції
оскаржуємого у цій справі рішення
також відсутні.

Таким чином, у цій справі й відсутні
підстави для звільнення відповідачів
від доказування, передбачені ст. 61 ЦПК
України.

Суд першої інстанції правильно
розглянув дану справу з додержанням
вимог ст.ст.10-11 ЦПК України, тобто в
межах заявлених сторонами вимог на
підставі доказів останніх.

Висновки суду першої інстанції
узгоджуються із наявними дослідженими
судом доказами у цій справі і не
суперечать вимогам законодавства.

Так, судом першої інстанції було
правильно встановлено, що відповідачі
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 та
користуються послугами ПАТ
«Запоріжгаз».

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства.

Крім того, за умовами договору № 871 від
29.08.2011 року (п.27.3), укладеного між ПАТ
«Запоріжгаз» та відповідачем ОСОБА_2
(а.с.7), на якого відкрито особовий
рахунок за адресою: АДРЕСА_1,
відповідачі в силу ст.ст. 64, 67-68 ЖК
України зобов'язанні своєчасно та
повно оплачувати отримані послуги з
газопостачання.

Однак, у порушення вищезазначених норм
закону та умов договору, відповідачі не
сплачували своєчасно та у повному
обсязі отримані послуги з
газопостачання, у зв'язку з чим, у них
утворилася заборгованість перед ПАТ
«Запоріжгаз» за період з лютого по
листопад 2013 року у сумі 943,04 грн. (а.с.13),
від оплати якої у добровільному
порядку відповідачі ухиляються.

Доводи відповідача ОСОБА_2 стосовно
застосування судом строків позовної
давності при вирішенні цієї справи
щодо стягнення зазначеної
заборгованості (заява а.с.18-19) суд
першої інстанції не прийняв до уваги.

Оскільки, відповідно до ст. 264 ЦК
України перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дій, що
свідчать про визнання нею боргу. Після
переривання строк позовної давності
починається заново; час, що минув до
перерви, не зараховується в новий
термін.

У суді першої інстанції позивачем було
доведено письмовими доказами (а.с.11-12),
що з боку відповідачів мали місце
щомісячні переплати, які свідчать про
переривання перебігу строку позовної
давності.

Таким чином, судом першої інстанції
було правильно встановлено, що позов
ПАТ «Запоріжгаз» було подано до
відповідачів до суду у межах строків
позовної давності.

При вищевикладених обставинах, рішення
суду першої інстанції ухвалено з
додержанням вимог ст. ст. 213-214 ЦПК
України, є законним та обґрунтованим.

Суд першої інстанції правильно
встановив правовідносини, які склалися
між сторонами по справі, дав їм належну
правову оцінку, а також дослідив надані
сторонами докази і відповідно їх
оцінив. Суд першої інстанції вірно
застосував норми матеріального та
процесуального права та прийняв
рішення, яким спір знайшов своє належне
вирішення.

Крім того, суд першої інстанції
правильно з додержанням вимог ст. 88 ЦПК
України вирішив питання про розподіл
судових витрат у цій справі.

За таких обставин, судова колегія не
вбачає передбачених законом підстав
для скасування рішення суду першої
інстанції або ж його зміни.

Крім того, у разі відмови ОСОБА_2 у
задоволенні його апеляційної скарги на
рішення суду першої інстанції у
повному обсязі у цій справі, останній
не має права на компенсацію за рахунок
позивача судових витрат, понесених ним
у зв'язку із розглядом справи у суді
апеляційної інстанції (а.с.45 а).

Керуючись ст.ст. 307-308, 315, 317 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 01 квітня 2014 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте вона може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддяСуддяСуддяСавченко
О.В.Стрелець Л.Г.Гончар М.С.