РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року
Приморський районний суд м. Одеси

в складі: головуючого судді
Загороднюка В.І.

при секретарі
Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

05.10.2012 року позивачка звернулася до
суду з позовом до відповідача про
стягнення аліментів. В ході розгляду
справи позивачка надала суду заяву про
збільшення позовних вимог, в якій
просить стягнути з відповідача на її
користь аліменти на утримання
малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000
гривень щомісячно, починаючи з дня
подачі позовної заяви, тобто з 05.10.2012
року і до досягнення сином повноліття,
тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 року, а також
стягнути аліменти на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в
розмірі 3 000 гривень щомісячно,
починаючи з дня подачі позовної заяви,
тобто з 05.10.2012 року і до досягнення
донькою повноліття, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

При цьому посилається на те, що 15.10.1999 р.
між нею та відповідачем було
зареєстровано шлюб, який було
розірвано рішенням Приморського
районного суду м.Одеси від 24.01.2012 року.
Від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Приморського районного суду
міста Одеси від 28.01.2014 року, яке набрало
законної сили 24.02.2014 року, визначено
місце проживання малолітнього ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з нею. У задоволенні
позовних вимог про визначення місця
проживання неповнолітньої ОСОБА_5
відмовлено у зв'язку з тим, що їй на
момент ухвалення судового рішення,
виповнилось 14 років та вона самостійно
може обирати місце свого проживання.

В даний час ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають
разом з нею та вона самостійно повністю
забезпечує їх матеріально.

Після розірвання шлюбу, ОСОБА_3
припинив надання матеріальної
допомоги на утримання дітей у повному
обсязі. При цьому, ОСОБА_5 навчається у
школі, відвідує індивідуальні заняття,
що потребує значних матеріальних
витрат для її нормального
забезпечення. ОСОБА_4 з вересня 2013 року
навчається в Одеському приватному
учбово-виховальному комплексі
«Загальноосвітня школа першого
ступеня з поглибленим вивченням
іноземних мов - дошкільний учбовий
заклад «Мрія», а також, окрім основних
предметів, постійно відвідує ще 2
приватних уроки з поглибленим
вивченням іноземних мов. Вартість
одного місяця навчання у школі
становить 500 доларів США у гривневому
еквіваленті. До вступу у школу, ОСОБА_4
навчався у Одеському приватному
дошкільному закладі «Почемучки», де за
навчання вона сплачувала 3 600 гривень за
місяць.

Однак, ОСОБА_3 не сплачує на утримання
дітей ніяких грошових коштів. Свою
відмову сплачувати аліменти
відповідач мотивує тим, що у нього
немає грошових коштів. В зв'язку з чим
вона звернулася до суду з вказаним
позовом та простить його задовольнити.

07.12.2012 р. ОСОБА_3 звернувся до суду з
зустрічним позовом та просить стягнути
з ОСОБА_2 на його користь аліменти на
утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у
твердій грошовій сумі в розмірі 1 000
гривень щомісячно, починаючи з дня
пред'явлення позову до суду і до
досягнення нею повноліття, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_6 р.

При цьому посилається на те, що від
шлюбу з ОСОБА_2, який було розірвано
рішенням суду від 24.01.2012 р. вони мають
двох дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_4 проживає разом з ОСОБА_2 Донька
ОСОБА_5 проживає разом з ним та всі
обов'язки щодо утримання та виховання
доньки він несе самостійно. Донька
творча натура займається в музичній
школі, постійно приймає участь в
різноманітних конкурсах, бажає вивчати
англійську мову, а все це потребує
значних коштів. Сам він, на пенсію
інваліда війни 2 групи, не здатний в
повній мірі забезпечити всі бажання
доньки.

Місце роботи ОСОБА_2 на даний час не
відомо, вона має нерегулярний, мінливий
дохід. У зв'язку з цим він просить
стягувати з неї аліменти у твердій
грошовій сумі на утримання доньки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1000
гривень щомісяця.

Представник позивачки в судовому
засіданні позов підтримав та просив
його задовольнити, зустрічний позов не
визнав, вважає його необґрунтованим та
таким, що не підлягає задоволенню з
підстав викладений в первісному
позові.

Відповідач в судовому засіданні
позов не визнав, вважає його
необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню, зустрічний позов
підтримав в повному обсязі та просив
його задовольнити.

Вислухавши пояснення представника
позивачки, відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню та
зустрічний позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з
15.10.1999 р., який було розірвано рішенням
Приморського районного суду м. Одеси
від 24.01.2012 р., яке набрало законної сили
06.02.2012 р.

Від шлюбу сторони мають двох дітей
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Приморського районного суду
м.Одеси від 28.01.2014 р., яке набрало
законної сили 10.02.2014 р. визначено місце
проживання малолітнього ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю ОСОБА_2, за
місцем її проживання.

Також, як вбачається з мотивувальної
частини рішення в судовому засіданні
неповнолітня ОСОБА_5 зазначила, що в цей
час вона проживає разом з матір'ю
ОСОБА_2, проте бажає проживати як разом
із матір'ю, так і разом із батьком.
ОСОБА_5 вказала, що і її мати, і її батько
беруть участь у її вихованні і вона
прихильна до них однаково, тому й не
може остаточно визначитись, з ким із
своїх батьків вона бажала б проживати
постійно.

ОСОБА_4 з вересня 2013 року навчається в
Одеському приватному
учбово-виховальному комплексі
„Загальноосвітня школа першого
ступеня з поглибленим вивченням
іноземних мов - дошкільний учбовий
заклад „Мрія", що підтверджується
договором № 20 від 31.01.2013 року.
Відповідно до квитанції до
прибуткового касового ордеру №45 від
31.01.2013 року, ОСОБА_2, оплатила навчання
ОСОБА_4 за вересень та червень 2013 року, а
також вступний внесок до учбового
закладу в сумі 10640 гривень.

Як вбачається з квитанцій до
прибуткового касового ордеру №23 від
24.09.2013 р., № 98 від 23.10.2013 р., №38 від 25.11.2013
р., №73 від 19.12.2013 р., №60 від 23.01.2014 р., №21
від 24.02.2014 р., №107 від 24.03.2014 р., позивачка
сплатила за навчання сина у школі (з
вересня 2013 року по квітень 2014 року) на
загальну суму 30 125 гривень.

Згідно посвідчення ОСОБА_3 є інвалідом
війни 2 групи.

Як вбачається із довідки відповідача
про доходи він перебуває на обліку в
Головному управлінні Пенсійного фонду
України в Одеській області та отримує
пенсію по інвалідності, розмір якої
станом на жовтень 2012 р. складає 2 473,84
гривень.

Із пояснень представника позивачки в
суді вбачається, що відповідач має інші
доходи, розмір яких в багато разів
перевищує зазначену суму пенсії, разом
з тим надати докази конкретному
розміру таких доходів цей представник
не зміг. Відповідач не спростував
зазначену позицію представника
позивачки. Із довідок що надані
позивачкою, а також квитанцій щодо
сплати утримання неповнолітнього
ОСОБА_4 у дошкільному учбовому закладі
„Мрія" вбачається, що щомісячна сума
сплачена позивачкою становить 5000
гривень.

В ході розгляду справи позивачка не
надала довідки щодо матеріального
стану, разом з тим пояснила, що офіційно
не працює.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд,
відповідно до ст. 182 СК України враховує
стан здоров'я та матеріальне становище
дитини, стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів, інші
обставини що мають істотне значення.

Відповідно до ст.184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Зважаючи на те, що позивачка сплачує
всі матеріальні витрати на утримання
сина ОСОБА_4, а відповідач зобов'язаний
приймати в цьому рівну участь, тому з
нього слід щомісячно стягувати
аліменти на утримання сина в розмірі 2
500 гривень.

За весь період утримання дитини такі
виплати здійснювала позивачка. ОСОБА_1
доказів щодо участі в таких виплатах
не надав.

Зважаючи на ту обставину, що донька
ОСОБА_5 проживає з матір'ю, та те, що
батько дитини зобов'язаний приймати
участь в матеріальному утриманні
дитини суд вважає, що з ОСОБА_1 на
користь позивачки слід стягнути
аліменти на утримання доньки в розмірі
1 000 гривень щомісячно.

Суми, які підлягають стягненню з
відповідача на користь позивачки для
утримання неповнолітніх дітей сторін є
такими, що зазначеній конкретній
ситуації слугуватимуть інтересам
дітей та будуть забезпечувати
справедливість обох батьків в
матеріальному утриманні дітей.

Суд вважає, що рішення в частині
стягнення аліментів підлягає
негайному виконанню у межах суми
платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 180 - 184 СК України, ст.
ст. 213-215, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м.Васильків Київської
області на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 (дві
тисячі п'ятсот) гривень щомісячно,
починаючи з дня подачі позовної заяви,
тобто з 05.10.2012 року і до досягнення
дитиною повноліття, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м.Васильків Київської
області на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
твердій грошовій сумі в розмірі 1 000
(одна тисяча) гривень щомісячно,
починаючи з дня подачі позовної заяви,
тобто з 05.10.2012 року і до досягнення
дитиною повноліття, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

В іншій частині позову відмовити.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржено, про що
протягом десяти днів з дня
проголошення подається апеляційна
скарга на рішення суду першої
інстанції. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу потягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

24.04.2014