У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ 10 квітня 2014
року м.
Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Горелкіної Н.А.,
Євграфової Є.П.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, третя особа - приватний
нотаріус Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_6 про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу, за касаційною скаргою
ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5 на рішення
апеляційного суду Запорізької області
від 28 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом, у якому просила на
підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України визнати
недійсним договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1, укладений 15 квітня 2013
року між ОСОБА_9 та ОСОБА_5

В обґрунтування своїх вимог посилалась
на те, що власником спірної квартири
був її батько ОСОБА_9, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто за дев'ять місяців
до вчинення правочину, а тому не міг
укласти вказаний договір з покупцем
ОСОБА_5

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від
04 вересня 2013 року позовні вимоги
залишено без задоволення.

Застосовано наслідки нікчемного
правочину - договору купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_2, посвідченого
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_6
за реєстраційним № 171, скасовано
державну реєстрацію права власності на
вказану квартиру за ОСОБА_5, проведену
на підставі зазначеного вище договору
купівлі-продажу.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 28 листопада 2013
року скасовано рішення суду першої
інстанції та ухвалено нове, яким позов
задоволено.

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3,
укладений 15 квітня 2013 року між померлим
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 та ОСОБА_5, й
посвідчений приватний нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_6 за реєстровим № 1716.

У касаційній скарзі, поданій
представником ОСОБА_7, ОСОБА_5 просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції, справу направити на новий
апеляційний розгляд, мотивуючи свою
вимогу порушенням норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відмовляючи ОСОБА_4 у задоволенні
позову, суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що оспорюваний
правочин є нікчемним, оскільки на
момент його укладення правоздатність
продавця ОСОБА_9 була припинена.

Застосовуючи наслідки нікчемного
правочину, суд послався на норми ст.ст.
19, 27 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень».

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове про
задоволення позову, апеляційний суд,
застосувавши до даних правовідносин
норми ст.ст. 203, 215, 658 ЦК України, дійшов
висновку про недійсність оспорюваного
договору з огляду на відсутність у
продавця ОСОБА_9 необхідного обсягу
цивільної дієздатності на момент його
вчинення.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками апеляційного суду.

Оцінивши всі зібрані у справі докази,
правильно встановивши характер
правовідносин та вірно застосувавши
норми матеріального права, суд
апеляційної інстанції з урахуванням
встановлених обставин справи
обґрунтовано дійшов висновку про
задоволення позову.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав
вважати, що судом при розгляді даної
справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені статтями
338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, а тому доводи касаційної
скарги не можуть бути визнані як
підстава для призначення справи до
судового розгляду.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
суду не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332
ЦПК України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_7 в інтересах
ОСОБА_5 відхилити, рішення апеляційного
суду Запорізької області від 28
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
Н.А. Горелкіна

Є.П. Євграфова