Справа № 161/9636/13-ц Головуючий у 1
інстанції: Філюк Т.М. Провадження №
22-ц/773/618/14 Категорія: 6 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого судді Бовчалюк З.А.,

суддів Стрільчука В.А., Карпук А.К.,

при секретарі Шугаловій О.М.,

з участю відповідача ОСОБА_1 та її
представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зобов'язання
знесення самочинного будівництва за
апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на
рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 05 березня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 05 березня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3
просить скасувати це рішення і
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
першої інстанції залишити без змін з
таких підстав.

Судом встановлено і це підтверджується
наявними у справі доказами, що ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 на праві спільної
сумісної власності належить квартира
АДРЕСА_1 (а. с. 9-11, 13).

Відповідач ОСОБА_1 та ОСОБА_6, ОСОБА_7 є
співвласниками суміжної з позивачем
квартири АДРЕСА_2.

Будинок АДРЕСА_1 набув статусу
житлового будинку внаслідок
перепланування 9-ти поверхового
гуртожитку ВАТ «Завод апаратури
зв'язку Іскра».

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 самочинно без відповідного
дозволу та погодженого проекту було
проведено реконструкцію входу (сходів)
у квартиру АДРЕСА_2.

При цьому в судовому засіданні
встановлено, що сходи, які самовільно
реконструйовані ОСОБА_1, є єдиним
входом у квартиру відповідача.

Відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи №
8297-8298, Волинського відділення
Львівського науково-дослідного
інституту судових експертиз від 30.01.2014
року, в процесі обстеження входу та
сходів до квартири АДРЕСА_2 було
встановлено, що площа входу та сходів
згідно робочого проекту на будівництво
9-ти поверхового гуртожитку на 600 місць,
розробленого ВАТ «Волинський
Діпроміст» в 1985 році становить 4, 69
кв.м., а їх площа визначена в результаті
замірів становить 5,94 кв.м, що не
відповідає за площею та розмірами
проектним. Також встановлено, що при
облаштуванні входу мало місце
відхилення від проекту, розробленому
ВАТ «Волинський Діпроміст» у 1985 році та
скорегованому у 2000 році, зокрема,
змінено їх місце розташування,
фактично вони встановлені не вздовж
стіни по осі, а зміщені і повернуті під
кутом в 90 градусів, при цьому збільшена
довжина площадки і відповідно її площа.

При цьому даним висновком також
констатовано, що реконструйовані сходи
відповідають вимогам будівельних та
протипожежних норм і правил.

Згідно зі ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Порушення або оспорювання прав та
інтересів особи, яка звертається до
суду за їх захистом, є обов'язковою
умовою задоволення позову

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог статті 376 ЦК право
на звернення до суду з позовом про
знесення або перебудову самочинно
збудованого об'єкта нерухомості мають
як органи державної влади, так і органи
місцевого самоврядування.

У випадках порушення прав інших осіб
право на звернення до суду належить і
таким особам за умови, що вони доведуть
наявність порушеного права (стаття 391
ЦК), а також власнику (користувачу)
земельної ділянки, якщо він заперечує
проти визнання за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на його
земельній ділянці, права власності на
самочинно збудоване нерухоме майно
(частина четверта статті 376 та стаття 391
ЦК) (п. 5 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, від 30.03.2012 № 6 "Про практику
застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України".

З врахуванням викладеного слід дійти
висновку, що для звернення ОСОБА_3 з
позовом в порядку ст. 376 ЦК України,
закон передбачає необхідність
доведення порушення його власного
права, а не лише встановлення самого
факту самочинного будівництва.

Звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_1
про знесення самочинно побудованого
входу (сходів) позивач лише надав
докази, які підтверджують самочинність
здійсненого відповідачем
переобладнання, при цьому не надав
жодних належних допустимих і
беззаперечних доказів, які б
підтвердили, що здійснене
переобладнання порушує його законні
права та інтереси.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Збирання судом доказів за власною
ініціативою у справах позовного
провадження цивільним процесуальним
законодавством заборонено.

Відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Всупереч вищенаведеним нормам, позивач
не надав жодних доказів на
підтвердження доводів викладених в
апеляційній скарзі про порушення його
законних прав зі сторони відповідача, а
тому ці заперечення не можуть бути
прийняті до уваги.

Доводи апеляційної скарги фактично
зводяться лише до оцінки законності
переобладнання ОСОБА_1 сходів.

Висновки суду першої інстанції
відповідають встановленим обставинам
справи та наведеним вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про
підставність позовних вимог є власним
тлумаченням встановлених обставин
справи та норм Закону, були предметом
дослідження суду першої інстанції і їм
суд в сукупності з іншими доказами по
справі дав правильну юридичну оцінку.

Отже, рішення постановлене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстав для
його зміни чи скасування колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 -
відхилити, а рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 05 березня 2014 року в даній
справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: