АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1062/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19, 23 Калашник С. І.
Доповідач в апеляційній інстанції
Міщенко С. В. УХВАЛА
10 квітня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоМіщенко С. В. суддівМагда Л.
Ф. , Сіренко Ю. В. при секретаріПосипайко
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
сільськогосподарського підприємства
«Нива» с. Лукашівка, Чорнобаївського
району, Черкаської області на рішення
Чорнобаївського районного суду
Черкаської області від 04 березня 2014
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_6 до приватного
сільськогосподарського підприємства
«Нива» с. Лукашівка, Чорнобаївського
району, Черкаської області про
визнання поважною причини пропуску
строку звернення до суду, визнання
договору оренди земельної частки (паю)
припиненим, розірвання його та
витребування земельної ділянки з
незаконного користування, а також
стягнення понесених при зверненні до
суду судових витрат , -
в с т а н о в и л а :
У січні 2014 року ОСОБА_6 звернулась до
суду з позовом до ПСП «Нива» с.
Лукашівка, Чорнобаївського району,
Черкаської області , про визнання
поважною причини пропуску строку
звернення до суду, визнання договору
оренди земельної частки (паю)
припиненим, розірвання його та
витребування земельної ділянки з
незаконного користування, а також
стягнення понесених при звільненні до
суду судових витрат.
В обґрунтування свого позову
вказувала, що 01 квітня 2000 року між
сторонами було укладено договір оренди
земельної частки (паю), відповідно до
умов якого позивач передала, а
відповідач прийняв в оренду для
сільськогосподарського використання
строком на 10 років, належну ОСОБА_6, у
відповідності до сертифікату серії ЧР
№ 0319255 від 14 лютого 2000 року, земельну
частку (пай), без визначення меж цієї
частки в натурі на місцевості, розміром
- 2.96 га в умовних кадастрових гектарах.
19 листопада 2002 року ОСОБА_6 на підставі
державного акту на право приватної
власності на землю серії ІV-ЧР №046689,
виданого на підставі рішення
Лукашівської сільської Ради народних
депутатів від 07 листопада 2002 року за №
4-3 стала власником земельної ділянки
площею 5,2510 га, яка належить їй та
розташована на території Лукашівської
сільської ради, Чорнобаївського
району, Черкаської області.
У кінці 2013 року позивачу стало відомо,
що після отримання державного акта,
договір оренди земельної частки (паю) -
втрачає свою чинність, але відповідач
продовжує протиправно використовувати
її земельну ділянку, посилаючись на
договір від 01 квітня 2000 року за № 524,
хоча даний договір за Законом є вже
Тому ОСОБА_6 вимушена була звернутися
до суду з позовом . Та, уточнивши свої
вимоги в ході розгляду справи судом
першої інстанції , просила визнати
поважною причину пропуску строку
звернення до суду. Постановити рішення,
яким визнати припиненим договір оренди
земельної частки (паю) від 01 квітня 2000
року та витребувати з користування ПСП
«Нива» с.Лукашівка, Чорнобаївського
району, Черкаської області належну
позивачу земельну ділянку та стягнути
з відповідача сплачений судовий збір.
Рішенням Чорнобаївського районного
суду Черкаської області від 04 березня
2014 року позов задоволено повністю.

Визнано поважною причину пропуску
строку звернення до суду, договір
оренди земельної частки (паю) від 01
квітня 2000 року укладений між ОСОБА_6 та
ПСП «Нива» с. Лукашівка,
Чорнобаївського району, Черкаської
області визнано припиненим та
зобов'язано відповідача повернути з
незаконного користування ОСОБА_6
земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 5.2510 га. Стягнуто з ПСП
«Нива» с. Лукашівка, Чорнобаївського
району, Черкаської області на користь
ОСОБА_6 судовий збір в розмірі 1825 грн. 12
коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ПСП «Нива» через
представника за довіреністю подало
апеляційну скаргу. Обґрунтовуючи яку
апелянт вказував, що суд першої
інстанції, ухвалюючи рішення про
задоволення позову ОСОБА_6, не врахував
ту обставину, що між сторонами був
укладений договір оренди, який
виконувався безпретензійно. Позивач
отримувала орендну плату та не
визнавала договір в цілому, чи окрему
його частину недійсною. Крім того п. 2.2
Договору передбачено термін дії
договору та можливість його
пролонгації і умови за якої
пролонгація не відбувається , - у разі
звернення зацікавленою стороною з
письмовим повідомленням щодо його
припинення не пізніше ніж за рік до
закінчення строку дії договору. А
позивачем не було надано до суду
письмового доказу про її звернення до
ПСП «Нива» з вимогою розірвання
договору від 01 квітня 2000 року у зв'язку
з закінченням терміну його дії. Тому
ПСП «Нива» користується земельною
ділянкою позивача на відповідних
правових підставах. А суд допустив
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального і процесуального права.
У зв'язку з чим ПСП «Нива» просило
скасувати рішення Чорнобаївського
районного суду Черкаської області від
04 березня 2014 року та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
сторін, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах заявлених позовних
вимог та доводів апелянта, судова
колегія приходить до висновку про
відсутність підстав для задоволення
вимог апеляційної скарги.

З досліджених судом матеріалів справи
вбачається, що 01 квітня 2000 року між
сторонами було укладено договір оренди
земельної частки (паю), відповідно до
умов якого позивач передала, а
відповідач прийняв в оренду для
сільськогосподарського використання
строком на 10 років , належну ОСОБА_6 , у
відповідності до сертифікату серії ЧР
№ 0319255 від 14 лютого 2000 року, земельну
частку (пай), без визначення меж цієї
частки в натурі на місцевості, розміром
- 2.96 га в умовних кадастрових гектарах.

19 листопада 2002 року ОСОБА_6 на підставі
державного акту на право приватної
власності на землю серії ІV-ЧР №046689,
виданого на підставі рішення
Лукашівської сільської Ради народних
депутатів від 07 листопада 2002 року за №
4-3 стала власником земельної ділянки
площею 5,2510 га, яка належить їй та
розташована на території Лукашівської
сільської ради, Чорнобаївського
району, Черкаської області.

Відповідно до п. 2.3 Типового договору
оренди земельної частки (паю),
затвердженого наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах
від 17 січня 2000 року N 5, зобов'язання
сторін за договором оренди земельної
частки (паю) можуть бути припинені
після одержання державного акта на
право приватної власності на землю і
виділення земельної ділянки в натурі.
При відмові орендаря розірвати цей
договір із зазначених підстав та
припинити користування земельною
ділянкою право власності власника
земельної ділянки (орендодавця) на
землю підлягає захисту в законному
порядку.

За вказаних обставин суд першої
інстанції дійшов до правильного
висновку, що з часу отримання
державного акта на право приватної
власності на землю власник сертифікату
на право на земельну частку (пай) набув
статусу власника конкретної земельної
ділянки, а тому змінився як предмет
оренди, так і статус орендодавця, а
сертифікат, на підставі якого укладено
договір оренди, втратив чинність, у
зв'язку з чим договір оренди земельної
частки (паю) слід вважати припиненим.

Згідно ч.1 ст.93 ЗК України право оренди
земельної ділянки - це засноване на
договорі строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.

Частиною 2 ст. 792 ЦК України встановлено,
що відносини щодо найму (оренди)
земельної ділянки регулюються законом.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про
оренду землі» оренда землі - це
засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для
проведення підприємницької та інших
видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України
«Про оренду землі» договір оренди
землі - це договір, за яким орендодавець
зобов?язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов?язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Згідно з ст. ст. 16, 18, 19 Закону України
«Про оренду землі» договір оренди
земельної ділянки набирає чинності
після досягнення домовленості з усіх
істотних умов, підписання його
сторонами і державної реєстрації в
порядку, встановленому законом. Строк
дії договору оренди землі визначається
за згодою сторін, але не може
перевищувати 50 років.

Відповідач не заперечує як права
ОСОБА_6 на земельну ділянку, так і ту
обставину, що ПСП «Нива» користується
нею . Але ПСП «Нива» не надало доказів
про укладення з позивачем в порядку , що
передбачений законом , договору оренди
її земельної ділянки чи про наявність
інших правових підстав на користування
її власністю.

Згідно ч.3 ст.152 ЗК України захист прав
громадян та юридичних осіб на земельні
ділянки здійснюється шляхом: а)
визнання прав; б) відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав; в) визнання
угоди недійсною; г) визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування; ґ)
відшкодування заподіяних збитків; д)
застосування інших, передбачених
законом, способів.

Ст.387 ЦК України передбачено, що власник
має право витребувати своє майно від
особи, яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Тому , враховуючи відсутність у
відповідача передбачених законом
підстав на володіння земельною
ділянкою , що належить ОСОБА_6 та на ту
обставину, що ПСП «Нива» відмовилося
повернути позивачу її земельну
ділянку, не зважаючи на подану ОСОБА_6
претензію /а.с.7/, - суд першої інстанції
дійшов до правильного висновку про її
витребування з незаконного володіння
ПСП «Нива» , шляхом повернення в
користування ОСОБА_6, яка як власник
виявила бажання самостійно обробляти
свою земельну ділянку.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, районний суд повно і
всебічно оцінив та дослідив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює, і як наслідок ухвалив рішення
по справі з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта про те, що рішення суду
є незаконним не підтверджено
підставами, передбаченими ст. 309 ЦПК
України, для скасування рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення у справі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України,
колегія суддів , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу приватного
сільськогосподарського підприємства
«Нива» с. Лукашівка, Чорнобаївського
району, Черкаської області на рішення
Чорнобаївського районного суду
Черкаської області від 04 березня 2014
року - відхилити.

Рішення Чорнобаївського районного
суду Черкаської області від 04 березня
2014 року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_6 до приватного
сільськогосподарського підприємства
«Нива» с. Лукашівка, Чорнобаївського
району, Черкаської області про
визнання поважною причини пропуску
строку звернення до суду, визнання
договору оренди земельної частки (паю)
припиненим, розірвання його та
витребування земельної ділянки з
незаконного користування, а також
стягнення понесених при зверненні до
суду судових витрат - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів до суду
касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :