УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

05.09.2014 року суддя Юр»ївського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Разом з поданням вказаної позовної заяви позивач в п.1 прохальної частини позову просив відстрочити сплату ним судового збору за подання вказаної позовної заяви до ухвалення судового рішення по справі, посилаючись на те, що є пенсіонером та отримує незначний розмір пенсії.

Розглянувши вказану заяву, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про необхідність відмовити в задоволенні зазначеної заяви позивача з наступних підстав:

Відповідно до ст. 8 Закону України « Про судовий збір», ч. 1 ст. 82 ЦПК України, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При розгляді вказаної заяви встановлено, що позивач просить відстрочити сплату судового збору з врахуванням його майнового стану з посиланням на те, що він є пенсіонером та отримує незначну пенсію.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, приходжу до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення заяви позивача, оскільки зазначені позивачем підстави для відстрочення сплати судового збору не є достатніми.

Так, як вбачається з наданої позивачем довідки , останній отримує пенсію за віком в розмірі 1 450, 49 грв. (ас. 4), при цьому будь-яких інших доказів, які б свідчили про незадовільний майновий стан та необхідності відстрочення з цих підстав сплати судового збору позивачем не надано, останнім лише зазначено про те, що він є пенсіонером. У той же час перебування позивача на пенсії не є належною обставиною, яка б безумовно засвідчувала незадовільний майновий стан сторони по справі, при цьому розмір отримуваної позивачем пенсії за віком не є мінімальним чи нижче мінімального, встановленого на 2014 рік.

Згідно статті 4 Закону України « Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору в розмірі 1 відсотка від ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що встановлена законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду. Приймаючи до уваги, що з 01 січня 2014 року розмір мінімальної заробітної плати становить 1 218 грн., то розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить не менше 243, 60 грн., який, з огляду на ціну позову зазначену позивачем, останній і мав сплатити саме в зазначеному розмірі, тобто 243, 60 грв..

За викладених вище обставин, не вбачаю підстав для задоволення заяви позивача про відстрочення сплати судового збору.

В зв»язку з даним позивачеві слід запропонувати сплатити судовий збір по справі в розмірі 1 відсотка від ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч.1 ст. 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Разом з тим, подана позивачем позовна заява містить ряд недоліків та не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України ціна позову це грошовий вираз майнових вимог позивача. Ціна позову визначається лише щодо майнових вимог, тобто тих, які мають грошову оцінку.

Як вбачається з позовної заяви ціна позову зазначена позивачем в розмірі 3 000 грв..

Разом з тим, дане є незрозумілим, оскільки в прохальній частині позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача по справі доходи, отримані від використання сінокосилки в сумі 5 000 грв. та зобов»язати повернути йому саму сінокосилку, що вже значно перевищує зазначену позивачем ціну позову в розмірі 3 000 грв..

Окрім того, в п.2 прохальної частини позовної заяви позивач заявляє вимогу про визнання за ним права власності на сінокосилку марки » Трав»янка» за набувальною давністю Дана вимога є вимогою майнового характеру.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 80 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю цього майна. При цьому вартість майна це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач. В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані договори купівлі-продажу цього майна, відомості про його залишкову балансову вартість, звіт про оцінку майна, тощо.

На порушення даних вимог позивачем в позовній заяві взагалі нічого не зазначено про вартість сінокосилки право власності на яку він просить за ним визнати та повернути останню йому, при цьому на підтвердження вартості сінокосилки позивачем до позову не додано жодного доказу.

Відтак, позивачу в позовній заяві слід навести обставини щодо вартості сінокосилки та зазначити докази на підтвердження її вартості у вказаному ним розмірі.

Таким чином, ціну позову позивачеві слід зазначити з урахуванням вартості сінокосилки та вимог про стягнення з відповідача на його користь доходів від її використання в розмірі 5 000 грв., зазначивши ціну позову належним чином.

Відповідно до п. п. 5, 6 ч.2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Разом з тим, на порушення даних вимог, позивач заявляючи в прохальній частині позову вимогу про стягнення з відповідача на його користь доходів від використання сінокосилки в розмірі 5 000 грв. не виклав обставин та не зазначив жодних доказів на підтвердження отримання відповідачем таких доходів та розміру останніх у вказаній позивачем сумі. Дане потребує викладенню в позовній заяві належним чином.

Також, позивач в позовній заяві не зазначив жодного доказу на підтвердження отримання ним сінокосарки від КСП »Заповіт Леніна» в рахунок оплати за роботу в господарстві ( акт прийому - передачі, рішення про передачу, тощо ) , що також підлягає зазначенню в позові належним чином.

Окрім того , позивач звернувся до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Разом з тим, в прохальній частині позовної заяви позивачем заявлено вимогу і про визнання за ним права власності на майно (сінокосарку) за набувальною давністю.

Суд звертає увагу позивача на те, що дані вимоги є різними за своїм правовим характером та відповідач ОСОБА_3 не може бути відповідачем за вимогами про визнання права власності на майно за набувальною давністю.

Відтак, позивачу слід привести зміст своїх позовних вимог щодо витребування майна з чужого незаконного володіння відповідно до вимог чинного законодавства, виклавши останні належним чином , а щодо вимог про визнання права власності на майно за набувальною давністю заявити такі до належного відповідача.

Таким чином, позивачу слід усунути вищезазначені недоліки позову , оплатити судовий збір за подання позовної заяви до суду та на виконання даної ухвали надати суду нову редакцію позовної заяви.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п»яти днів з дня отримання ухвали.

Керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння - залишити без руху, повідомивши позивача по справі про необхідність усунути вищенаведені в мотивувальній частині ухвали недоліки позову не пізніше п»яти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала в частині сплати судового збору може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С.О.Маренич