У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Леванчука А.О., Нагорняка В.А.,
Фаловської І.М., −?

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський акціонерний банк»,
третя особа - приватний нотаріус
Івано-Франківського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, про
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню, за касаційною
скаргою ОСОБА_4, подану представником
ОСОБА_6, на рішення Деснянського
районного суду

м. Києва від 20 листопада 2013 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25
лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із позовом, в якому просив визнати
виконавчий напис № 6107, вчинений 24
жовтня 2008 року приватним нотаріусом
Івано-Франківського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, таким, що
не підлягає виконанню.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 20 листопада

2013 року, залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від

25 лютого 2014 року, відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський акціонерний банк»,
третя особа - приватний нотаріус
Івано-Франківського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, про
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, із ухваленням
нового рішення в справі про
задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Ухвалені у справі судові рішення
відповідають вимогам ст. ст. 213, 214, 303, 315
ЦПК України, а доводи касаційної скарги
не дають підстав для висновку про
порушення судами норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану
представником ОСОБА_6, відхилити,
рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 20 листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду

м. Києва від 25 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Леванчук А.О., Нагорняк В.А.,
Фаловська І.М.