Справа № 129/921/14-ц Провадження №
22-ц/772/1641/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Швидкий О. В.Категорія: 48
Доповідач: Шемета Т. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області у складі:

головуючої: Шемети Т.М.,

суддів: Марчук В.С., Сопруна В.В.,

при секретарі: Пантелеймоновій
А.І.,

за участю: позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення Гайсинського
районного суду Вінницької області від
17 квітня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання дитини, -

в с т а н о в и л а :

01 квітня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із позовом про стягнення
аліментів на утримання дитини та
просила стягнути з відповідача на її
користь аліменти на утримання
мілолітньої дочки - ОСОБА_4 у твердій
грошовій сумі 1000 грн. щомісяця,
починаючи з дня звернення до суду до
досягнення дитиною повноліття,
допустити до негайного виконання
рішення суду в межах стягнення платежу
за один місяць та стягнути з
відповідача понесені нею витрати за
надання правової допомоги.

Рішенням Гайсинського районного суду
Вінницької області від 17 квітня 2014 року
позовні вимоги задоволено частково:
стягнуто щомісячно з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 500 грн., яка
підлягає індексації відповідно до
закону, але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 01.04.2014 р.
і до її повноліття. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 витрати на правову
допомогу в сумі 100 грн . та вирішено
питання про судовий збір.

Не погодившись із вказаним рішенням
суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу,
в якій, посилаючись на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи та недоведеність обставин,
просить скасувати прийняте рішення та
ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі. Доводи
апеляційної скарги мотивовані тим, що
суд першої інстанції в оскаржуваному
рішенні вказує те, що висновки суду
підтверджуються довідками виконкому
Карбівської сільської ради від 14.04.2014
року №405, № 420 за якими ОСОБА_3 проживає
разом з батьками ОСОБА_5, ОСОБА_6 і у
нього немає житлового будинку та
земельних ділянок, але судом не взято
до уваги що у відповідача на праві
приватної власності є земельна ділянка
площею 0, 10 га, яка розташована по
АДРЕСА_1, на даній земельній ділянці
розпочато будівництво житлового
будинку. Висновки суду про те, що на
утриманні відповідача знаходяться
батьки пенсіонери також не відповідає
дійсності, жодного доказу на
підтвердження цих обставин подано не
було, крім того вони отримують пенсію.
Висновки суду були зроблені також на
підставі копії трудової книжки, згідно
якої ОСОБА_3 не працює та отримує
допомогу по безробіттю з 08.02.2010 року,
хоча згідно законодавства допомога по
виплачується лише один рік.

В судовому засіданні апеляційного суду
позивач ОСОБА_2 подану апеляційну
скаргу підтримала з викладених у ній
підстав, відповідач ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явився, про день та час
розгляду справи повідомлений належним
чином.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, заслухавши пояснення
ОСОБА_2, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 141 СК України батьки
мають рівні права та обов'язки щодо
дитини.

Відповідно до ст.ст. 180-182 СК
України батьки зобов'язані утримувати
свою дитину до досягнення нею
повноліття, в тому числі і шляхом
виплати аліментів; при визначенні
розміру аліментів суд враховує стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини і платника аліментів, наявність
у платника аліментів інших дітей,
непрацездатних членів сім'ї, інші
обставини, що мають істотне значення.

Так, судом встановлено наступні факти
та відповідні їм правовідносини: з
04.11.2006 року сторони перебувають у
зареєстрованому шлюбі, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_1 (а.с. 4). Свідоцтвом про
народження (а.с. 6) доведено, що під час
перебування в шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 у
подружжя народилася дочка ОСОБА_4,
батьком якої є відповідач по справі
ОСОБА_3. Дитина проживає з матір'ю та
перебуває на її утриманні, що
підтверджується довідкою виконавчого
комітету Карбівської сільської ради
Гайсинського району № 379 від 31.03.2014 року
(а.с. 3), та не заперечується
відповідачем. Таким чином, батько
зобов'язаний брати участь в
матеріальному утриманні дитини
(обов'язок батьків утримувати дитину до
досягнення нею повноліття закріплено
статтею 180 СК України).

Стягуючи аліменти у твердій
грошовій сумі, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідач не працює,
має нерегулярний мінливий дохід та
вірно застосував норми ст.184 СК України.
При цьому суд послався на наявність у
відповідача на утриманні
непрацездатних батьків, перебування
його на обліку у центрі зайнятості та
визначив розмір аліментів 500 грн.
щомісячно.

Однак висновок суду щодо розміру
стягуваних аліментів недостатньо
мотивований, до такого висновку суд
дійшов, взявши до уваги факти, які не
доведені матеріалами справи, а саме:
пославшись на те, що у відповідача на
утриманні є батьки-пенсіонери, суд не
навів доказів цьому адже наявність
батьків у відповідача не означає, що
вони перебувають на його утриманні, так
як при цьому не було з'ясовано їх
матеріальний стан (пенсія, тощо), не
перевірено чи відповідач є їх єдиною
дитиною. Невірно суд послався і на те,
що відповідач перебуває на обліку у
центрі зайнятості, оскільки така
інформація в матеріалах справи була
відсутня, а запис в трудовій книжці про
постановку на облік в центрі
зайнятості та початок виплат допомоги
по безробіттю датований 08.02.2010 роком,
тоді як допомога по безробіттю
призначається на термін не більше 1
року (стаття 22 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" від 02.03.2000, № 1533-III).

-2-

Таким чином, виходячи з рівного
обов'язку батьків утримувати своїх
неповнолітніх дітей, з урахуванням
всіх обставин справи: те, що відповідач
є працездатним, не хворіє будь-якими
хронічними захворюваннями, відомості
про наявність в нього інших утриманців
відсутні, враховуючи прожитковий
мінімум для дитини відповідного віку,
слід змінити визначений судом першої
інстанції розмір аліментів з 500 грн. на
700 гривень.

Таким чином, апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
оскаржуване рішення - зміні як таке, що
постановлене без повного з'ясування
обставин справи та невідповідність
висновку суду обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317,
319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Гайсинського районного суду
Вінницької області від 17 квітня 2014 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання малолітньої дитини, -
змінити в частині розміру аліментів з «
500 гривень» на « 700 гривень». В решті
рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуюча:
Т. М. Шемета

Судді:
В.С. Марчук

В.В.Сопрун