Дата документу 18.02.2014
Провадження № 2/334/388/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

18 лютого 2014 року Ленінський районний
суд м. Запоріжжя у складі головуючого
судді Турбіної Т.Ф. при секретарі
Нестеренко Ю.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м.
Запоріжжі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна
подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ
спільно нажитого майна подружжя, а
саме, квартири за адресою АДРЕСА_1.

Вказуючи, що вказана квартира була
придбана під час шлюбу, однак оформлена
на відповідачку, яка утримує у себе
документи на квартиру і не бажає
вирішити питання поділу майна
добровільно, просить відповідно до 60, 70
СК України поділити вказане спільне
майно подружжя, визнавши за ним право
власності на ? частину спірної
квартири.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, просив
задовольнити у повному обсязі з
наведених вище підстав.

Відповідач у судове засідання не
з'явилася вдруге, причини неявки суду
не повідомила. Про час та місце
розгляду справи повідомлялася за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем проживання.

Суд, за згодою представника позивача,
вважає можливим провести заочний
розгляд справи на підставі матеріалів
справи у відповідності зі ст. 224 ЦПК
України за відсутністю відповідача.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши та оцінивши надані докази,
суд дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.08.1996р. між
позивачем ОСОБА_1 і відповідачкою
ОСОБА_2 був укладений шлюб,
зареєстрований у Ленінському відділі
ЗАГС м. Запоріжжя. На підставі рішення
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 13.01.2005р. шлюб був
розірваний 15.02.2005р., актовий запис №63,
що підтверджується витягом з
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян про шлюб (а.с.40).

В період шлюбу, згідно договору
купівлі-продажу від 07.09.1999р., ОСОБА_2
купила квартиру АДРЕСА_1. Право
власності на спірну квартиру, яка
придбана за час шлюбу подружжя,
оформлене на ОСОБА_2, зареєстроване в
органах БТІ.

ТОВ ЗМБТІ надіслало з матеріалів
інвентаризаційної справи на вказану
квартиру копію зазначеного
правовстановлюючого документа на
квартиру, повідомивши, що з 01.01.2013р.
реєстрація речових прав на нерухоме
майно здійснюється реєстраторами
Державної реєстраційної служби та
нотаріусами, тому БТІ не має актуальної
інформації про реєстрацію відповідних
прав (а.с.37-38).

Згідно інформаційної довідки, у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого
майна - квартири АДРЕСА_1, станом на
17.02.2014р. відомості відсутні (а.с.39).

Право спільної сумісної власності
виникло у сторін в силу положень ст. 22
Кодексу про шлюб та сім'ю України, яка
встановлювала, що майно, нажите
подружжям за час шлюбу, є його спільною
сумісною власністю. Кожен з подружжя
має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном. Подружжя користується рівними
правами на майно і в тому разі, якщо
один з них був зайнятий веденням
домашнього господарства, доглядом за
дітьми або з інших поважних причин не
мав самостійного заробітку.

Аналогічні положення містяться в ч. 3
ст. 368 ЦК України (майно, набуте
подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом),
ст.ст. 57, 60 СК України, відповідно до
якої майно, нажите подружжям за час
шлюбу, є його спільною сумісною
власністю. Кожен з подружжя має рівні
права володіння, користування і
розпорядження цим майном.

Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними. Поділ спільного майна
подружжя здійснюється за правилами,
встановленими ст.ст. 69-72 СК та ст. 372 ЦК
України. У відповідності до ч. 3 ст.372 ЦК
України у разі поділу майна між
співвласниками право спільної
сумісної власності на нього
припиняється.

З огляду на викладене, спір між
подружжям про поділ спільного
сумісного майна підлягає вирішенню
шляхом припинення права спільної
сумісної власності і визнання за
кожним права власності на відповідну
частку в майні, із залишенням квартири
у спільній частковій власності сторін.

У відповідності до вимог закону та
встановлених обставин справи суд
дійшов висновку, що квартира АДРЕСА_1 є
спільною сумісною власністю сторін у
справі і кожен із подружжя має право на
? частину у спільному сумісному майні,
а тому суд визначає ідеальні частки
сторін у праві їх власності на об'єкт
права спільної сумісної власності без
його реального поділу і залишає майно у
їх спільній частковій власності.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК
України судові витрати суд покладає на
відповідачку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-214, 218 ЦПК
України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

В порядку поділу спільної сумісної
власності подружжя визначити, що в
квартирі АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 кожному по 1/2 ідеальній частці
квартири.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1, визнати за
ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1, залишивши квартиру
у їхній спільній частковій власності.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати по оплаті судового
збору в сумі 1435,00 грн.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення. Позивач може оскаржити
заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особа, без участі якої було
постановлено рішення, має право подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя:
Турбіна Т. Ф.