Провадження №6/761/1065/2014
У Х В А Л А

іменем України

28 квітня 2014 року Шевченківський
районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Осаулова
А.А.

при секретарі Вольда
М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
Савчук К.П. про примусове проникнення
до житла боржника, -

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Савчук К.П. звернувся
до суду з поданням про примусове
проникнення до житла боржників ОСОБА_2,
ОСОБА_3, а саме: квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування подання зазначено, що
на виконанні у Відділі державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції м. Києві
(надалі - ВДВС) перебувають виконавчі
провадження з виконання виконавчого
листа Апеляційного суду м.Києва від
21.01.2008 року № 1-38 про конфіскацію на
користь держави у ОСОБА_2, ОСОБА_3 всього
майна, що належить їм на праві
власності.

При цьому, для подальшого виконання
рішення суду необхідно провести опис
майна боржників, яким виявилась по ?
частині квартири АДРЕСА_1, що належить
кожному з них. Між тим, потрапити до
вказаної квартири державний
виконавець не може, оскільки ніхто
двері не відкриває, а тому здійснення
опису та арешту майна боржника для
подальшої його реалізації в рахунок
конфіскації майна не виявляється
можливим.

Сторони виконавчого провадження
відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України у
судове засідання не викликалися.

Державний виконавець у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду подання повідомлявся
належним чином.

Дослідивши подання, додані до нього
матеріали, суд прийшов до наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 376 ЦПК
України питання про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної особи або
особи, у якої знаходиться майно
боржника чи майно та кошти, належні
боржникові від інших осіб, при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи на
виконанні у ВДВС Шевченківського
районного управління юстиції м. Києві
перебуває виконавче провадження з
виконання виконавчого листа
Апеляційного суду м.Києва від 20.06.2008
року № 1-38/08 про конфіскацію на користь
держави всього майна, що є власністю
ОСОБА_3, та з виконання виконавчого
листа Апеляційного суду м.Києва від
20.06.2008 року № 1-38/08 про конфіскацію на
користь держави всього майна, що є
власністю ОСОБА_2.

Між тим, в наданих суду матеріалах
міститься лише одна постанова про
відкриття виконавчого провадження, що
винесена у відповідності до вимог
Закону України «Про виконавче
провадження» державним виконавцем
27.01.2009 року про конфіскацію майна
ОСОБА_2 на користь держави.

Ніяких даних про відкриття виконавчого
провадження з виконання виконавчого
листа про конфіскацію майна ОСОБА_3
суду не надано, а тому проведення
виконавчих дій, в тому числі примусове
проникнення до належного йому житла, за
відсутністю постанови про відкриття
виконавчого провадження щодо
вказаного боржника, є неможливим.

Судом встановлено, що з метою
проведення опису та арешту майна
боржників державним виконавцем 10.11.2011
року, 05.01.2011 року, 10.04.2012 року, 07.05.2013 року
було здійснено вихід за адресою:
квартира АДРЕСА_1, однак провести опис
та арешт майна не виявилося можними так
як на стук в двері ніхто не відчинив, що
підтверджується актами державного
виконавця.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 5 ст.
25 Закону України «Про виконавче
провадження» (надалі - Закон) копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження надсилаються не пізніше
наступного робочого дня стягувачу та
боржникові.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону
копії постанов державного виконавця та
інші документи виконавчого
провадження, що державний виконавець
зобов'язаний довести до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до ст. 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Крім того, згідно вимог ч. 1 ст. 27 Закону
у разі ненадання боржником у строки,
встановлені ч. 2 ст. 25 цього Закону для
самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення.

Таким чином, державний виконавець,
починаючи виконувати рішення, повинен
пересвідчитися, чи отримана боржником
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження і чи здійснені
ним дії, спрямовані на добровільне
виконання рішення у встановлений
постановою строк.

Разом з тим, як вбачається зі змісту
подання копія постанови про відкриття
виконавчого провадження взагалі
боржникам не направлялась. Жодних
доказів, які б підтверджували
місцезнаходження боржників чи
отримання ними копії постанови про
відкриття виконавчого провадження до
суду не надано.

Як вбачається з матеріалів доданих до
подання, окрім актів державного
виконавця щодо виходу за місцем
знаходження майна боржників, складених
та підписаних самим державним
виконавцем, інші докази того, що
боржники ОСОБА_2, ОСОБА_3 отримали копію
постанови про відкриття виконавчого
провадження та відповідно пропозицію
стосовно добровільного виконання
рішення суду, відсутні.

Крім того, у своєму поданні державним
виконавцем не зазначено та не надано
доказів, хто саме перешкоджає
входженню державного виконавця до
квартири, а також, враховуючи те, що
боржники знаходиться під вартою у
Київському СІЗО, не надано доказів,
зокрема довідки (форми № 3), хто на даний
час проживає у квартирі, по 1/4 частин
якої належать ОСОБА_2, ОСОБА_3

Державним виконавцем не наведено
жодних пояснень щодо проведення усіх
можливих заходів для виконання рішення
суду, передбачених ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження», зокрема
щодо з'ясування фактичного місця
знаходження та місця реєстрації
боржника, не перевірено інформації
щодо фактичного проживання боржника за
адресою вказаною у виконавчому листі
та наявності за вказаною адресою майна
боржника.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що подання є необґрунтованим
та таким, що не підлягає задоволенню, а
тому у його задоволенні слід відмовити,
що не позбавляє можливості звернення
до суду з аналогічним питання у
майбутньому у встановленому законом
порядку.

Враховуючи викладене, на підставі
ст.ст. 11, 25, 27, 31 Закону України «Про
виконавче провадження» та керуючись
ст.ст. 209, 210, 376 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Савчук К.П., боржники -
ОСОБА_2, ОСОБА_3, про примусове
проникнення до житла боржників -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд міста
Києва шляхом подання апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя: