Справа № 640/3519/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2014 року Київський
районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді
Бородіної Н.М.,

при секретарі -
Вітковській О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Харкові
цивільну справу за позовом
Комунального підприємства «Харківські
теплові мережі» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою, в якій, просить суд стягнути з
відповідача борг за неналежне
виконання договірних зобов'язань за
договором купівлі-продажу теплової
енергії в гарячій воді № 16612 у розмірі
7998 грн. 20 коп., а також судовий збір в
сумі 229,40 грн., що був сплачений
позивачем при подачі позовної заяви.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
задовольнити.

Відповідач в судове засідання з'явився,
проти позову заперечував та зазначив,
що він здійснював повноцінну та
своєчасну сплату послуг
теплопостачання, яка була здійснена на
рахунки за адресою житлової квартири
за адресою АДРЕСА_1, що відповідає
нежитловим приміщенням за надання
послуг до яких вимагає сплати позивач,
але КП «ХТМ» не зважаючи на письмову
заяву відповідача не зробило
перерахунок цих коштів на відповідно
закріплений рахунок за відповідним
нежитловим приміщенням і тим самим
позивач вимагає від відповідача
повторно сплатити за надані послуги не
зважаючи на раніше здійснені платежі.
На підтвердження своїх заперечень
відповідач надав копії квитанцій про
сплату за послуги теплопостачання.
Також просив застосувати стврок
позовної давності.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав:

Судом було встановлено та визано
сторонами, що на відповідача був
відкритий особовоий рахунок НОМЕР_2 по
квартирі АДРЕСА_1 на сплату за наданих
позивачем послуг з теплопотачання та
гарячої води. В подальшому рішенням
суду від 18.05.2007 року за позивачем
визнано право власності на ввказану
квартиру, як нежитлові приміщення
першого поверху в житловому будинку
АДРЕСА_2 з централізованою системою
опалення.

05.03.2012 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір
купівлі- продажу теплової енергії №
16612, згідно якого позивач постачає
відповдіачу теплову енергію на
опалення та гарячу воду, по о/р НОМЕР_3 у
нежитлових приміщеннях відповідача в
житловому будинку АДРЕСА_2 за
встанволеним для нежитловим приміщень
тарифами.

Постачання теплової енергії
відповідачу підтверджуються актами
про підключення вбудованого споживача
до джерела теплової енергії від 09.04.2012
р. за № 175/12831-В, від 14.04.2013 р. за № 175/13209-В.

До моменту укладання договору
позивач сплачував за спожиту теплову
енергію по нежитловим приміщенням
за тарифами для житлових приміщень, не
повідомляючи позивача про зміну
статусу його житла.

Згідно п.3.2.19 вказаного договору
купівлі- продажу теплової енергії №16612,
споживач сплачує вартість теплової
енергії, спожитої до моменту укладання
цього договору, з моменту виникнення
права користування приміщеннями
вартість якої вказана у додатку до
цього договору. Відповідно додатку №1
до договору, відповідповідач узгодив
з позивачем вартість спожитої
тепловї енергії та гарячої води в сумі
9300,38 грн. (вкзаана сума проведена по
особовому рахунку, як сума до сплати у
березні та квітні 2012 року), яку він
спожив до укладання угоди, та
підписавши угод ута додакто до неї
зобов"язався сплатити, однак свої
зобов"язання не виконав.

Крім того, судом встановлено та
підтверджено відповідачем, що
останнім, до укладання договору
купівлі-продажу теплової енергі в
гарячій воді, проводилась сплата на о/р
НОМЕР_2 за послуги теплопостачання як
за житлове приміщення за адресою
АДРЕСА_1, та по зазначеному рахунку
виникла переплата в сумі 8759,13 грн.
Однак, після укладання договору було
відкрито о/р НОМЕР_3 та здіснений
перерахунок спожитої теплової енергії
за приміщення по вказаній адресі, як за
нежитлове.

До суду позивачем надано заяву
відповідача ОСОБА_1, з якою він
звертався до КП «ХТМ» для перерахунку
переплачених коштів з лицевого рахунку
НОМЕР_2 по сплаті за послуги
теплопостачання, які він сплачував у
житловому приміщенні за адресою
АДРЕСА_2 на о/р НОМЕР_3, однак йому було
відмовлено в задоволенні вказаної
заяви оскільки мається спір між
співвласниками приміщення за вказаною
адресою, щодо належності цих коштів.

З подібною заявою про перерахунок
переплачених коштів до суду
відповідача не звертався, своїм
правомна пред"явлення зустрічних
позовних вимог не скористався, тому ця
сума в розмірі 8759,13 грн. , судом не
враховується..

Щодо клопотання відповідача про
застосування строку позовної давності,
суд заначає, що перебіг строку позовної
давності починається з моменту
укладання договіру купівлі- продажу
теплової енергії № 16612, тобто з 05.03.2012
року, оскільки в договорі сторони
узгодили суму заборгованості за
спожиту тепловоу енергію, тому
підстави для задоволення клопотання
відсутні, оскільки позивачем скрок не
пропущено.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530, 610, 611
ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору. У разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, згідно з якими
боржник, що прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням пені. Статтею 625 ЦК
України передбачено, що боржник, який
просрочив виконання грошового
зобов"язання, на вимогу кредитора
зобов"язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час просрочення
платежу, а також три проценти річних
від просроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом. Відповідно до п. 7.2.3.
вищевказаного договру на постачання
тепловї енергії, боржнику в разі
несвоєчасної оплати за спожиту теплову
енергію нараховуєтся пеня в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ
належної суми за кожен день
просрочення.

Таким чином заборгованість
відповідача перед позивачем складає
7998грн. 20 коп., з яких: 7554 грн.85 коп. - сума
боргу за невиконання договірних
зобов"язань; 73 грн. 89 коп. - три проценти
річних ; 369грн. 46 коп.- пеня, яка
відповдачем не спростована та
підтверджується матеріалами справи.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати, через що суд стягує з
відповідача на користь позивача
сплачений останнім за подачу позовної
заяви судовий збір в сумі 229,40 гривень.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224 ЦПК
України, ст.ст. 4, 5, 525, 526, 530, 610, 611, 625 ЦК
України, суд, -

вирішив:

Позов Комунального підприємства
«Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1
про стягення заборговнаості
задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
і.і.н НОМЕР_1) на користь Комунального
підприємства «Харківські теплові
мережі» заборгованість за договором
купівлі-продажу теплової енергії № 16612
від 05.03.2012 р. у загальній сумі 7998 грн. 20
коп. (сім тисяч дев'ятсот дев'яносто
вісім гривень 20 коп.)

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, і.і.н
НОМЕР_1) на користь Комунального
підприємства «Харківські теплові
мережі» витрати по сплаті судового
збору в сумі 229 грн. 40 коп. (двісті
двадцять дев'ять гривень 40 коп.).

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі до
Київського районного суду м. Харкова
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня отримання копії рішення.

Суддя
Н.М. Бородіна