Справа № 127/5651/14-ц
Провадження 4-с/127/75/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2014 року Вінницький міський
суд Вінницької області

в складі: головуючого судді -
Сичука М. М. ,

при секретарі Гороховій О.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Вінниці
цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на
дії відділу Державної виконавчої
служби Козятинського міського
управління юстиції за участю
заінтересованої особи ОСОБА_2 на
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеві, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою на
дії відділу Державної виконавчої
служби Козятинського міського
управління юстиції за участю
заінтересованої особи ОСОБА_2 на
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеві.

Скарга мотивована тим, що в провадженні
ВДВС Вінницького МУЮ перебував
виконавчий лист № 6-135-09 р., виданий
Замостянським районним судом м.
Вінниці від 03.09.2009 року про стягнення з
ОСОБА_2 на користь КС «Альянс Україна»
боргу в сумі 33230,64 грн., що
підтверджується постановою про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 32812682 від 24.05.2012 року.

Ухвалою Замостянського районного суду
м. Вінниці від 13.03.2012 року було замінено
стягувача у виконавчому провадженні по
примусовому виконанню виконавчого
листа в справі № 6-135-09 про дострокове
розірвання договору кредиту та
стягнення кредиту з ОСОБА_2 на користь
КС «Альянс Україна» на ОСОБА_1, вказана
ухвала від 13.03.2012 року була додана до
заяви про відкриття виконавчого
провадження від 18.05.2012 року.

26 грудня 2013 року заступником
начальника ВДВС Козятинського МУЮ
Липкань О.В. було винесено постанову
про повернення виконавчого документа
стягувачеві ВП № 32812682 від 26.12.2013 року.

Скаржник вважає дану постанову про
повернення виконавчого документа
стягувачеві неправомірною та такою, що
підлягає до скасування, так як вона є
необґрунтовано, несвоєчасно
надісланою, а також нею безпідставно
було припинено арешт майна боржника та
скасовано інші заходи примусового
виконання рішення суду.

В судовому засіданні представник
скаржника скаргу підтримав з підстав,
викладених у скарзі, просив її
задовольнити та постановити рішення,
яким скасувати вищезазначену
постанову державного виконавця та
зобов»язати відповідача продовжити
виконання виконавчого листа.

Представник суб'єкта оскарження та
третя особа до судового засідання не
з»явились з невідомих суду причин, про
день час та місце розгляду справи
повідомлялись належним чином, що не
перешкоджає розгляду скарги у їхню
відсутність.

Заслухавши пояснення представника
скаржника, дослідивши обставини
справи, суд приходить до висновку, що
скарга підлягає задоволенню, виходячи
з наступного.

Судом встановлено, що в провадженні
ВДВС Вінницького МУЮ перебував
виконавчий лист № 6-135-09 р., виданий
Замостянським районним судом м.
Вінниці від 03.09.2009 року про стягнення з
ОСОБА_2 на користь КС «Альянс Україна»
боргу в сумі 33230,64 грн., що
підтверджується постановою про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 32812682 від 24.05.2012 року.

Ухвалою Замостянського районного суду
м. Вінниці від 13.03.2012 року було замінено
стягувача у виконавчому провадженні по
примусовому виконанню виконавчого
листа в справі № 6-135-09 про дострокове
розірвання договору кредиту та
стягнення кредиту з ОСОБА_2 на користь
КС «Альянс Україна» на ОСОБА_1, вказана
ухвала від 13.03.2012 року була додана до
заяви про відкриття виконавчого
провадження від 18.05.2012 року.

26 грудня 2013 року заступником
начальника ВДВС Козятинського МУЮ
Липкань О.В. було винесено постанову
про повернення виконавчого документа
стягувачеві ВП № 32812682 від 26.12.2013 року.

Дана постанова винесена державним
виконавцем на підставі п. 4. ч. 1. ст. 47, 50
ЗУ «Про виконавче провадження», і
мотивована неавансуванням витрат на
проведення виконавчих дій.

Проте ОСОБА_1 згідно своє скарги вказує,
що навпаки зацікавлена в як
найшвидшому виконанні даного рішення
суду, а тому налаштована та готова
сприяти усіма можливими шляхами для
швидкого і повного виконання даного
виконавчого листа. Наполягає, що
представник стягувача ОСОБА_1 сприяв,
та брав участь у виконавчій дії, котра
полягала в описі майна боржника. Також
ОСОБА_1 не отримувала жодного листа від
ВДВС Козятинського МУЮ із проханням
проавансувати витрати на проведення
виконавчих дій, що не було спростовано
представником ДВС в ході судового
розгляду справи.

Під час вчинення ВДВС Козятинського
МУЮ виконавчих дій по даному
виконавчому провадженню було виявлено,
що боржник являється власником
будинку, що знаходиться за адресою:
Вінницька обл., Козятинський район, смт.
Залізничне, вул. Грибна, 8.

За місцем знаходження цього нерухомого
майна державним виконавцем за участю
представника стягувача та понятих було
проведено опис майна та складено акт
опису й арешту майна від 26.10.2012 року.

Але як встановлено судом, державний
виконавець своєю постановою від 26.12.2013
року припинив чинність арешту майна
боржника та скасував інші заходи
примусового виконання рішення, тому
боржник в змозі відчужити належне йому
нерухоме майно.

Вимогами ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про виконавче
провадження» визначено, що державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Вимогами ч. 4. ст. 45 ЗУ «Про виконавче
провадження» передбачається, що про
повернення стягувачу виконавчого
документа та авансового внеску
державний виконавець виносить
постанову з обов'язковим мотивуванням
підстав її винесення, яка
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. Копія постанови у
триденний строк надсилається сторонам
і може бути оскаржена в десятиденний
строк у порядку, встановленому цим
Законом.

В порушення зазначених вимог Закону
державний виконавець не дотримався
передбачених процесуальних строків,
тому що виніс постанову про повернення
виконавчого документа стягувачеві
26.12.2013 року, яку власноручно передав
представнику стягувача ОСОБА_1 17
березня 2014 року, тобто після спливу
майже трьох місяців з моменту
винесення оскаржуваної постанови.

Вимогами п. 2.13. Наказу Міністерства
Юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року
«Про затвердження Інструкції з
організації примусового виконання
рішень» передбачено, що на підставі
постановленої судом ухвали державний
виконавець своєю постановою, яка
затверджується начальником відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, замінює назву
сторони виконавчого провадження.
Ухвала суду та постанова державного
виконавця долучаються до виконавчого
документа при його направлені за
належністю або поверненні його
стягувачу чи до суду.

Але в даному випадку державний
виконавець, порушивши зазначену вище
норму Інструкції, не долучив ухвалу
суду про заміну сторони виконавчого
провадження по даній справі, котра була
надана ОСОБА_1 до ВДВС Козятинського
МУЮ у вигляді додатку до заяви про
відкриття виконавчого провадження.

Також суб'єкт оскарження в
оскаржуваній постанові про повернення
виконавчого документа стягувачеві
неправомірно застосував ст. 50 ЗУ «Про
виконавче провадження», і припинив
чинність арешту майна боржника та
скасував інші заходи примусового
виконання рішення, оскільки статтею 50
ЗУ «Про виконавче провадження»
передбачаються наслідки завершення
(закінчення) виконавчого провадження,
але повернення виконавчого документа
стягувачеві не являється завершенням
(закінченням) виконавчого провадження.

Підстави для закінчення виконавчого
провадження визначені статтею 49 ЗУ
«Про виконавче провадження», серед
яких відсутня така підстава, як
повернення виконавчого документа
стягувану в зв'язку із не авансуванням
витрат на проведення виконавчих дій,
крім того наслідком закінчення
виконавчого провадження відповідно до
ст. 50 цього ж Закону є зокрема те, що
завершене виконавче провадження не
може бути розпочате знову, крім
випадків, передбачених цим Законом.

А в даному випадку постанова про
повернення виконавчого документа
стягувачеві від 26.12.2013р. повернена на
підставі п. 4, ч. 1, ст. 47 ЗУ «Про виконавче
провадження». Частиною 5 даної норми
передбачається, що повернення
виконавчого документа стягувачу з
підстав, передбачених цією статтею, не
позбавляє його права повторно
пред'явити виконавчий документ до
виконання протягом строків,
встановлених статтею 22 цього Закону.

Отже, системний аналіз положень статей
47, 49, 50 ЗУ «Про виконавче провадження»
свідчить про те, що правова природа
повернення виконавчого документа
стягувачу та закінчення виконавчого
провадження є зовсім різна, що полягає
в різних підставах та наст ідка.х. а
тому при поверненні виконавчого
документа етяіува чеві не можливе
застосування наслідків завершення
виконавчого провадження, та припинення
чинності арешту майна боржника та
скасування інших заходів примусового
виконання рішення.

З врахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що скарга
підлягає задоволенню. При цьому суд
враховує, що орган виконавочї служби не
надав суду жодних письмових заперечень
та доказів, які б спростували пояснення
скаржника. Відповідно до ч. 1, ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 383-389 ЦПК України, Законом України
«Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії відділу Державної
виконавчої служби Козятинського
міського управління юстиції за участю
заінтересованої особи ОСОБА_2 на
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеві задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеві ВН № 32812682,
винесену заступником начальника
Державної виконавчої служби
Козятинського міського управління
юстиції Липкань Олегом
Володимировичем від 26.12.2013 року.

Зобов'язати відділ Державної
виконавчої служби Козятинського
міського управління юстиції
продовжити виконання виконавчого
листа № 6-135-09, виданого Замостянським
районним судом від 03.09.2009 року про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
боргу в сумі 33230 (тридцять три тисячі
двісті тридцять) гривень 64 копійки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення, а для
осіб, що не приймали участі при її
винесенні - в той же строк з дня
отримання копії ухвали.

Суддя: