Справа № 456/1900/14-ц
Провадження № 2/456/1221/2014
РІШЕННЯ

іменем України

28 липня 2014 року Стрийський
міськрайонний суд Львівської області в
складі:

головуючого - судді Янко Б.
Я.

при секретарі Стасів
О.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Стрий
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із
позовною заявою в якій просить
постановити рішення про визначення їй
додаткового строку терміном в три
місяці, достатнього для подання заяви
про прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог
покладається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер її батько, а тому після його
смерті відкрилась спадщина на спадкове
майно - житловий будинок разом з
господарськими будівлями та спорудами
по АДРЕСА_1, який на праві власності
належав померлому батьку; земельна
ділянка, площею 0,2014, яка призначена для
обслуговування вищевказаного будинку
та належала відповідно до державного
акту її батьку, а також грошові вклади в
Ощадному банку України. При житті
батько склав заповіт, яким заповідав
все своє майно після смерті їй, ОСОБА_1.
Спадкоємцем обов'язкової частки
спадкового майна її батька являється
відповідачка по справі - її мати і
дружина батька, яка не претендує на
обов'язкову частку спадкового майна. З
поважної причини вона не звернулась у
встановлений законодавством термін до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, оскільки не знала
про наявність заповіту. Про його
існування вона дізналась тільки після
спливу шестимісячного строку.
Звернувшись в нотаріальну контору для
прийняття спадщини нотаріус їй
відмовила та пояснила, що вона
пропустила термін для подання заяви
про прийняття спадщини, а тому вона
змушена звернутися до суду з даною
позовною заявою.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала повністю,
просила суд задоволити їх у повному
обсязі. Пояснила, що після смерті
батька вона хворіла та про існування
заповіту не знала, а тому і пропустила
строк для прийняття спадщини.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
не заперечувала проти задоволення
позовних вимог та пояснила, що не
претендує на обов'язкову частку
спадкового майна.

Представник відповідачів ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 - ОСОБА_7 в судовому засіданні не
заперечував проти задоволення
позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивачки,
відповідача, представника
відповідачів, давши належну оцінку
зібраним доказам по справі, суд вважає,
що позов слід задоволити з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
спадкодавець ОСОБА_8 був батьком
позивачки, та помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що
стверджується свідоцтвом про його
смерть серії НОМЕР_1 від 24 жовтня 2013
року, виданого Жулинською сільською
радою Стрийського району Львівської
області, після смерті якого вона має
намір оформити спадщину. Спадщина
відкрилася в цей же день, у
відповідності до ч. 2 ст. 1220 Цивільного
кодексу України.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, за життя ОСОБА_8, належав на
праві власності житловий будинок з
приналежними до нього господарськими
будівлями та спорудами, який
розташований в АДРЕСА_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
право особистої власності на жилий
будинок від 22.12.1987 року виданого
виконкомом Стрийської районної Ради.

Відповідно до державного акту на право
власності на земельну ділянку,
підтверджується той факт, що ОСОБА_8 на
підставі рішення 22 сесії 5 скликання
від 25.12.2009 року № 414 Жулинської
сільської ради є власником земельної
ділянки площею 0,2014 га, яка розташована
в с. Жулин по вул. П'ясецького
Стрийського району Львівської області.

Також, з матеріалів справи, суду
зрозумілий і той факт, що ще за життя
ОСОБА_8 25.12.1987 року склав заповіт, який
було посвідченого секретарем
Жулинської сільської ради Петеш О.О.
згідно якого вбачається, що ОСОБА_8 на
випадок своєї смерті, все те, що за
законом буде належати йому на день
смерті та на, що він буде мати за
законом право заповів свої дочці -
позивачці ОСОБА_1.

Відповідно до ст. ст. 1268, 1270, 1272 ЦК
України спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її. Для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини. За позовом
спадкоємця, який пропустив строк для
прийняття спадщини з поважної причини,
суд може визначити йому додатковий
строк, достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини.

Таким чином суд з достовірністю
встановив, що до спливу шестимісячного
строку на прийняття спадщини позивач
ОСОБА_1 не звернулась до нотаріуса з
метою подати відповідну заяву тому, що
у неї були на те поважні причини,
зокрема остання хворіла, у зв'язку з
якими даний строк було нею пропущено.

На підставі вище наведеного, повно та
всебічно проаналізувавши матеріали
справи, оцінивши зібрані докази у їх
сукупності суд дійшов до
обґрунтованого висновку, що позивач
ОСОБА_1 будучи спадкоємцями за
заповітом після смерті батька ОСОБА_8 з
поважної причини пропустила
встановлений ст. 1270 ЦК України строк
для прийняття спадщини, а тому їй слід
визначити додатковий строк тривалістю
три місяці для подання ними заяви про
прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК
України, ст. ст. 1270, 1272 ЦК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк - 3
(три) місяці для подання до
нотаріальної контори заяви про
прийняття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення або десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення особами, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час його проголошення.

Головуючий-суддя Б. Я. Янко