АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3606/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Скрипник К. О. Доповідач -
Городнича В.С.Категорія
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого -
Городничої В.С.,

суддів -
Лаченкової О.В., Григорченка Е.І.,

при секретарі - Косенко
І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 14 лютого 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
третя особа - ОСОБА_4 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

16 грудня 2013 року позивачка звернулася
до суду з вищезазначеним позовом. В
обґрунтування заявлених вимог
зазначила, що вона з відповідачем
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
22.12.2000 р. по 06.07.2011 р. Від шлюбу мають
повнолітню дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка є студенткою 1-го курсу факультету
ЕМТ ДНУ залізничного транспорту імені
академіка В. Лазаря та потребує
матеріальної допомоги. Враховуючи
зазначене, позивачка просила суд
стягнути з відповідача аліменти у
розмірі 1000 грн. щомісяця до досягнення
дочкою двадцяти трьох років.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 14 лютого 2014 року
позовні вимоги позивача були
задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_2
(і.н.НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 аліменти
в розмірі 500 грн. щомісячно на утримання
повнолітньої дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 починаючи з 16.12.2013 року до
закінчення нею навчання, але не більш
ніж до досягнення двадцяти трьох років.
Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з даним рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати рішення суду та
постановити нове, яким позовні вимоги
задовольнити частково, стягнувши з
нього аліменти у твердій грошовій сумі
в розмірі 250 грн. щомісяця на утримання
повнолітньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3 до
закінчення навчання, але не більше ніж
до 23 років, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції необхідно змінити,
враховуючи наступне.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції керувався вимогами ч. 2 ст. 182
СК України, ч. 1 ст. 191 СК України, ст. 199,
200, 201 СК України, а також виходив з
наступного.

Судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з 22
грудня 2000 року до 06 липня 2011 року (а.с.3).
Мають повнолітню дитину - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4), яка навчається на 1
курсі факультету ЕМТ ДНУ залізничного
транспорту імені академіка В. Лазаря.
Форма навчання - бюджет, термін
навчання з 01.09.2013 р. до 30.06.2017 року (а.с.5)
і потребує матеріальної допомоги.

Також встановлено, що - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично проживає разом з
матір'ю і знаходиться на її утриманні.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції врахував
матеріальне становище дитини,
матеріальне становище платника
аліментів, а також прийняв до уваги
розмір прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку та дійшов
висновку про стягнення з відповідача
аліментів в розмірі 500 грн. щомісячно,
починаючи з 16 грудня 2013 року,
враховуючи положення ст. 191 СК України,
яка передбачає, що аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

Проте суд не звернув уваги на положення
ст. 1199 СК України, яка передбачає
обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчання. Як вбачається з
матеріалів справи на момент звернення
позивачки до суду 16.12.2013 року, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 не досягла повноліття.
Відповідно правов у позивача на
отримання аліментів з підстав,
передбачених ст. 199 СК України виникло
лише з ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
змінити рішення суду в цій частині та
стягувати аліменти з ОСОБА_2, починаючи
з ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Водночас колегія суддів відхиляє
доводи апелянта стосовно неможливості
сплачувати аліменти у розмірі 500 грн.,
оскільки вони нічим об'єктивного не
підтверджені та спростовуються
матеріалами справи. Та обставина, що у
відповідача є непрацездатні батьки не
є підставою для відмови в задоволенні
позову, оскільки доказів на
підтвердження того факту, що вони
знаходяться на утриманні апелянта до
суду також не надано.

Враховуючи викладене колегія суддів
вважає за необхідне змінити рішення
суду в частині визначення часу, з якого
присуджуються аліменти, залишивши в
іншій частині рішення суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 14 лютого 2014 року в
частині - змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 (і.н.НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі 500
гривень щомісячно на утримання
повнолітньої дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_2
року до закінчення нею навчання, але не
більш ніж до досягнення двадцяти трьох
років.

В іншій частині рішення - залишити без
змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржене в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Судді: