АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Литвинюк І. М.

суддів: Височанської Н.К., Міцнея В.Ф.

секретаря: Лисак О.А.

за участю: ОСОБА_1, представника
позивача - Лівшица Б.Г., відповідача -
ОСОБА_3, представника ВДВС
Новоселицького РУЮ - Менчиць Н.Є.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Надра» до
ОСОБА_3, треті особи - Управління
Пенсійного фонду України у
Новоселицькому району Чернівецької
області, відділ державної виконавчої
служби Новоселицького районного
управління юстиції про звільнення
майна з-під арешту та виключення з акту
опису та арешту, за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Першотравневого
районного суду м. Чернівці від 11 грудня
2013 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ПАТ КБ «Надра» у вересні 2013
року звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 про звільнення майна з-під
арешту.

Посилався на те, що 07 листопада 2007 року
між позивачем та ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір №2007/840-МК/286,
відповідно до умов якого відповідач
отримав кредит в розмірі 20 000 дол. США на
споживчі цілі строком повернення до 04
листопада 2011 року зі сплатою відсотків
у розмірі 15,50% річних. Відповідно до
додаткової угоди було змінено кінцевий
строк повернення кредиту на 06
листопада 2013 року.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань щодо погашення кредиту,
сплати відсотків та інших платежів,
передбачених умовами договору, 07
листопада 2007 року між позивачем та
відповідачем було укладено договори
застави автотранспортних засобів № 6780
та № МК286/2, відповідно до яких

________________________________________________________________________
________________________________________________________

№22ц-529/14 Головуючий у 1
інстанції: Федіна А.В.

Категорія: 56
Доповідач: Литвинюк
І.М.

ОСОБА_3 передав в заставу банку
наступне майно, а саме - напівпричіп
рефрижератор марки SCHMITZ, шасі (кузов,
рама) № НОМЕР_4 реєстраційний номер
НОМЕР_1, білого кольору, 1995 року випуску
та автомобіль марки Volkswagen Passat, 1996 року
випуску, білого кольору, двигун НОМЕР_2,
шасі № НОМЕР_5, легковий седан,
реєстраційний номер НОМЕР_6.

Вказував на те, що на сьогоднішній день
між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 досягнута
домовленість про добровільну
реалізацію вищевказаних транспортних
засобів, проте з витягу Державного
реєстру обтяжень рухомого майна
позивачу стало відомо, що на вказане
нерухоме майно, що перебуває в заставі
ПАТ КБ «Надра», було накладено арешт
згідно постанови про арешт майна
боржника від 15 квітня 2009 року,
винесеної державним виконавцем ВДВС
Нововеслицького РУЮ, постанови про
арешт майна боржника та заборони його
відчуження від 14 квітня 2013 року,
винесеної державним виконавцем ВДВС
Новоселицького РУЮ, та ухвалою
Новоселицького районного суду
Чернівецької області від 11 квітня 2013
року.

Вважає, що обтяження вищезазначеного
рухомого майна відповідно до договорів
застави виникло раніше ніж обтяження,
накладені вказаними рішеннями, отже,
позивач має пріоритет на задоволення
своїх вимог за рахунок майна, яке
перебуває в заставі, а тому просив
задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Першотравневого
районного суду м. Чернівці від 11 грудня
2013 року позов задоволено.

Звільнено з-під арешту, накладеного
ухвалою Новоселицького районного суду
Чернівецької області від 13 квітня 2009
року, напівпричіп рефрижератор марки
SCHMITZ, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_4
реєстраційний номер НОМЕР_1, білого
кольору, 1995 року випуску.

Звільнено з-під арешту, накладеного
постановою державного виконавця ВДВС
Новоселицького РУЮ від 15 квітня 2009 року
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження -
напівпричіп рефрижератор марки
SCHMITZ, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_4
реєстраційний номер НОМЕР_1, білого
кольору, 1995 року випуску.

Звільнено з-під арешту, накладеного
постановою державного виконавця ВДВС
Новоселицького РУЮ від 04 квітня 2013 року
при виконанні вимоги №ф-01 Управління
пенсійного фонду України в
Чернівецькій області від 13 березня 2013
року - напівпричіп рефрижератор марки
SCHMITZ, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_4
реєстраційний номер НОМЕР_1, білого
кольору, 1995 року випуску та автомобіль
марки Volkswagen Passat, 1996 року випуску, білого
кольору, двигун № НОМЕР_2, шасі №
НОМЕР_5, легковий седан, реєстраційний
номер НОМЕР_6.

Звільнено з-під арешту, накладеного
ухвалою Новоселицького районного суду
Чернівецької області від 11 квітня 2013
року у кримінальному провадженні,
внесеному в ЄРДР №0000018 від 29
листопада 2012 року - напівпричіп
рефрижератор марки SCHMITZ, шасі (кузов,
рама) № НОМЕР_4 реєстраційний номер
НОМЕР_1, білого кольору, 1995 року випуску.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

На рішення Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 11 грудня 2013 року
ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення суду та
постановити ухвалу про закриття
провадження у справі.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції
неповно з'ясував та не врахував
обставини, що мають значення для
справи, не дослідив всіх наявних в
матеріалах справи письмових доказів, а
тому висновки суду не відповідають
обставинам справи, є необґрунтованими,
винесеними з порушенням та
неправильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що дана справа
розглянута з порушенням правил
підсудності, з порушенням строків
позовної давності, скасовано заходи
забезпечення позову, накладені ухвалою
Новоселицького районного суду, не було
встановлено факту наявності
заборгованості у порівнянні з вартістю
заставного майна.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді, пояснення осіб, які беруть
участь у справі, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
раніше зареєстроване обтяження на
спірний автомобіль та причіп, отже ПАТ
КБ «Надра» має пріоритетне право на
заставлене майно, що підтверджується
витягом з Державного реєстру обтяжень
рухомого майна та відповідними
договорами застави рухомого майна.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується колегія суддів
апеляційного суду.

Судом першої інстанції та матеріалами
справи встановлено, що 07 листопада 2007
року між позивачем та відповідачем
було укладено кредитний договір
№2007/840-МК/286, відповідно до умов якого
позивач отримав кредит в розмірі 20000
дол. США зі сплатою відсотків за
користування кредитом в розмірі 15,50 %
річних.

В забезпечення виконання зобов'язань
за вищевказаним кредитним договором
між позивачем та відповідачем 07
листопада 2007 було укладено два
договори застави рухомого майна, а саме
№МК/286-1, відповідно до якого позивач
передав в заставу банку рухоме майно -
напівпричіп рефрижератор марки SCHMITZ,
шасі (кузов, рама) № НОМЕР_4
реєстраційний номер НОМЕР_1, білого
кольору, 1995 року випуску та № МК286/2,
відповідно до умов якого відповідач
передав в заставу банку автомобіль
марки Volkswagen Passat, 1996 року випуску, білого
кольору, двигун № НОМЕР_2, шасі №
НОМЕР_5, легковий седан, реєстраційний
номер НОМЕР_6.

Як вбачається з витягу з Державного
реєстру обтяжень рухомого майна,
вказане вище обтяження відповідно до
укладених договір застави було
зареєстроване у встановленому законом
порядку.

Окрім того, судом встановлено, що
відповідно до постанови ВДВС
Новоселицького РУЮ про арешт майна
боржника та оголошення заборони його
відчужувати від 15 квітня 2009 року
накладено арешт та заборону відчуження
на вищезазначений причіп, ухвалою
Новоселицького районного суду
Чернівецької області від 13 квітня 2009
року накладено арешт на належний
відповідачу причіп, ухвалою
Новоселицького районного суду
Чернівецької області від 11 квітня 2013
року на вказаний вище причіп
рефрижератор накладено арешт, окрім
того, як вбачається з постанови
державного виконавця ВДВС
Чернівецького МУЮ від 04 квітня 2013 року,
накладено арешт на все майно боржника
ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу
застави кредитор (заставодавець) має
право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Застава як правовий інститут
цивільного законодавства виконує
забезпечувальну функцію, тобто
спрямована на те, щоб гарантувати
кредитору-заставодержателю
задоволення його вимог за рахунок
певного, заздалегідь визначеного
сторонами майна, незалежно від
майнового стану боржника і наявності у
нього заборгованості перед іншими
кредиторами, отже, застава
встановлюється для гарантування
майнових інтересів
кредитора-заставодержателя.

Відповідно до Інструкції про
проведення виконавчих дій від 15 грудня
1999 року № 74/5, затвердженою наказом
Міністерства юстиції України від
15 грудня 1999 року № 865/4158, та ст. 54 Закону
України «Про виконавче провадження»
для задоволення вимог стягувачів, які
не є заставодержателями, стягнення на
заставне майно може бути звернено у
разі виникнення права застави після
винесення судом рішення про стягнення
з боржника коштів; коли вартість
предмета застави перевищує розмір
заборгованості боржника
заставодержателю.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про
заставу» право застави виникає з
моменту укладення договору застави, а в
разі, коли договір підлягає
нотаріальному посвідченню - з моменту
нотаріального посвідчення цього
договору.

Таким чином, заставодержатель має
переважне право на задоволення його
вимог про стягнення боргу з боржника
шляхом звернення стягнення на
заставлене майно.

Державний виконавець ВДВС
Новоселицького РУЮ своєю постановою
наклав арешт на майно, яке знаходиться
в заставі ПАТ КБ «Надра» та є
забезпеченням виконання зобов'язань
за кредитним договором.

В даному випадку право застави у
позивача ПАТ КБ «Надра» виникло 07
листопада 2007 року, а постанови про
накладення арешту на майно боржника
винесені в 2009-2013 роках, тобто набагато
пізніше ніж було укладено договір
застави та внесено відповідне
обтяження в Державний реєстр обтяжень
рухомого майна.

Частиною 4 ст. 54 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
про звернення стягнення на заставлене
майно для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателя не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або тоді, коли йому стало
відомо, що арештоване майно боржника
знаходиться у заставі, роз'яснює
заставодержателю право на звернення до
суду з позовом про звільнення
заставленого майна з-під арешту.

Спірний автомобіль та напівпричіп
перебували у заставі позивача, проте, в
порушення вищезазначених вимог
законодавства, в матеріалах справи
відсутні відповідні докази такого
повідомлення.

Як вбачається з доданих до матеріалів
позовної заяви розрахунків
заборгованості за вказаним вище
кредитним договором, укладеним між
позивачем та відповідачем, відповідач
належним чином не виконав своїх
зобов'язань за кредитним договором,
внаслідок чого у нього утворилась
заборгованість.

Отже, у державної виконавчої служби
відсутні правові підстави для
звернення стягнення на заставлене
майно на користь стягувачів, які не є
заставодержателями, оскільки право
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів не
виникало, а його вартість не перевищує
розмір заборгованості боржника. Крім
того, накладені арешти на майно
боржника унеможливлюють реалізацію
предмета застави на підставі
домовленості позивача з ОСОБА_3 про
добровільну реалізацію заставного
майна для погашення заборгованості за
кредитом, а тому суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про
задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги щодо
неврахування судом першої інстанції
при винесенні рішення строку позовної
давності є безпідставними, оскільки як
вбачається з матеріалів справи,
зобов»язання за кредитним договором
відповідачем не виконані, у зв»язку з
чим 07 березня 2014 року банком було
подано позовну заяву до Новоселицького
районного суду Чернівецької області
про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості
за кредитним договором.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для його скасування.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія
суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 11 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: