АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
інстанції Грицака Р.М. Провадження №
22-ц/789/523/14 Доповідач - Бахметова
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2014 р. колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Бахметової В.Х.

суддів - Ткач О. І., Гірського Б. О.,

при секретарі - Майка Р.Ю.

з участю прокурора
Тернопільського району, сторін та їх
представників

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Тернополі
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 11 квітня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3
до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, Тернопільської районної
державної адміністрації, головного
управління Держземагенства у
Тернопільській області, третя особа:
Петриківська сільська рада про
визнання незаконними та скасування
розпоряджень голови Тернопільської
районної державної адміністрації,
визнання недійсними та скасування
державних актів, визнання права
власності на земельні ділянки,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 11 квітня 2013
року позов задоволено частково:

визнано незаконним та
скасовано розпорядження голови
Тернопільської районної державної
адміністрації №223 від 23 березня 2011 року
"Про затвердження проекту землеустрою
щодо відведення ОСОБА_4 у власність
земельної ділянки для ведення
садівництва на території
Петриківської сільської ради";

визнано незаконним та
скасовано розпорядження голови
Тернопільської районної державної
адміністрації №371 від 16 травня 2011 року
"Про затвердження проекту землеустрою
щодо відведення ОСОБА_1 у власність
земельної ділянки для ведення
садівництва на території
Петриківської сільської ради";

визнано незаконним та
скасовано розпорядження голови
Тернопільської районної державної
адміністрації №1012 від 26 жовтня 2011 року
"Про затвердження проекту землеустрою
щодо відведення ОСОБА_5 у власність
земельної ділянки для ведення
садівництва на території
Петриківської сільської ради";

визнано незаконним та
скасовано розпорядження голови
Тернопільської районної державної
адміністрації №255 від 31 березня 2011 року
"Про затвердження проекту землеустрою
щодо відведення ОСОБА_6 у власність
земельної ділянки для ведення
садівництва на території
Петриківської сільської ради";

визнано нечинним Державний
акт на право власності на земельну
ділянку, виданий 09 червня 2011 року
управлінням Держкомзему у
Тернопільському районі ОСОБА_4, серії
ЯЛ №838589;

визнано нечинним Державний
акт на право власності на земельну
ділянку, виданий 25 липня 2011 року
управлінням Держкомзему у
Тернопільському районі ОСОБА_1, серії
ВК №298162;

визнано нечинним Державний
акт на право власності на земельну
ділянку, виданий 20 грудня 2011 року
управлінням Держкомзему у
Тернопільському районі ОСОБА_5, серії
ВК №278615;

визнано нечинним Державний
акт на право власності на земельну
ділянку, виданий 19 квітня 2011 року
управлінням Держкомзему у
Тернопільському районі ОСОБА_6, серії
ЯЛ №814264;

В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено."

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам у справі,
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Апелянт зазначає, що судом
першої інстанції при постановленні
рішення не було надано належної оцінки
правомірності набуття позивачами
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у власність спірних
земельних ділянок. Крім цього, судом не
досліджено той факт, що земельні
ділянки позивачів знаходяться поза
межами населеного пункту, що
підтверджується викопіюванням з
планово-картографічного матеріалу на
території Петриківської сільської
ради.

В судовому засіданні
представник ОСОБА_1 та ОСОБА_6 - ОСОБА_8
апеляційну скаргу підтримав,
зіславшись на обставини викладені в
ній.

Прокурор Тернопільського
району, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх
представник - ОСОБА_9, представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_10 не погоджується з
доводами апеляційної скарги, вважають,
що рішення суду першої інстанції є
законним, відповідає матеріалам
справи.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
сторін та їх представників,
перевіривши доводи апеляційної скарги
за матеріалами справи, приходить до
висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1
слід відхилити, виходячи із наступних
підстав.

В жовтні 2013 року ОСОБА_2,
ОСОБА_3 звернулися в суд із
вищезазначеним позовом посилаючись на
те, що при виготовленні ними технічної
документації із землеустрою щодо
формування кадастрових номерів
належних їм земельних ділянок в
АДРЕСА_2, виявлено факт накладення
вказаних земельних ділянок на земельні
ділянки, які належать на праві
приватної власності відповідачам.

Вказаний факт
підтверджується результатами
перевірки, проведеної Державною
інспекцією сільського господарства в
Тернопільській області та перевіркою
проведеною прокуратурою
Тернопільського району.

Вважають, що видача
державних актів про право власності на
землю відповідачам фактично позбавили
їх права користуватися та
розпоряджатися земельними ділянками,
які надали їм для будівництва житлових
будинків та які належать їм на праві
приватної власності, тому вони просять
суд визнати нечинними державні акти,
видані на ім'я ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 на право власності на землю для
ведення індивідуального садівництва в
с. Петриків Тернопільського району
Тернопільського області, визнати
незаконними та скасувати
розпорядження голови Тернопільської
районної державної адміністрації,
якими відповідачам передано у
власність земельні ділянки,
витребувати із незаконного володіння
земельну ділянку, яка відповідно до
договору купівлі-продажу належить
ОСОБА_7 Крім цього, позивачі просять
визнати за ними право власності на
вказані земельні ділянки.

Задовольняючи частково
позовні вимоги, суд першої інстанції
виходив з того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є
легітимними землевласниками, оскільки
вказані земельні ділянки передані їм
Петриківською сільською радою у
приватну власність для
індивідуального житлового будівництва
на землях забудови села на підставі
вимог чинного на момент виникнення
правовідносин, земельного
законодавства. Тому, порушені земельні
права ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягають
захисту шляхом визнання незаконними та
скасування розпоряджень голови
Тернопільської районної державної
адміністрації, якими відповідачам
передано у власність земельні ділянки
та визнання нечинними оформлених на їх
підставі державних актів на землю.

З таким висновком суду
першої інстанції погоджується колегія
суддів, оскільки він ґрунтується на
повному та всебічному дослідженні
обставин справи та відповідає вимогам
чинного законодавства.

Згідно ч.2, 3 ст.152 Земельного
кодексу України власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та
юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом: визнання прав;
відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав; визнання угоди
недійсною; визнання недійсними рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків;
застосування інших, передбачених
законом, способів.

Згідно ч.1 ст. 19 Земельного
кодексу Української РСР (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) сільські, селищні Ради
народних депутатів надають земельні
ділянки для всіх потреб із земель сіл,
селищ, а також за їх межами для
будівництва шкіл, лікарень,
підприємств торгівлі та інших об'єктів,
пов'язаних із обслуговуванням
населення, сільськогосподарського
використання, ведення особистого
підсобного господарства,
індивідуального, житлового, дачного і
гаражного будівництва,
індивідуального і колективного
садівництва, городництва, і
традиційних народних промислів.

Таким чином до набрання
чинності ЗК України сільська рада
вправі була розпоряджатись землями.

Судом першої інстанції
встановлено, що рішенням №2 16-тої сесії
XXI скликання Петриківської сільської
ради народних депутатів від 24.06.1994 року
року у відповідності до генерального
плану забудови с. Петриків виділено
земельну ділянку за рахунок вільного
присадибного фонду ОСОБА_12 (ОСОБА_2.)
площею 0,10 га та дано дозвіл на
будівництво індивідуального житлового
та господарських будівель на
виділеній земельній ділянці АДРЕСА_1
(а.с.108).

Рішенням IV сесії
Петриківської сільської ради народних
депутатів XXII скликання від 14.06.1995 року
передано ОСОБА_12 (ОСОБА_2.) у приватну
власність земельну ділянку площею 0,10
га в с. Петриків для будівництва і
обслуговування житлового будинку. На
підставі вказаного рішення їй видано
Державний акт на право приватної
власності на землю серії IV-TP №030020
(а.с.18).

Рішенням № 6/41/14-тої сесії XXI
скликання Петриківської сільської
ради народних депутатів від 09.12.1993 року
у відповідності до генерального плану
забудови с. Петриків виділено земельну
ділянку за рахунок вільного
присадибного фонду ОСОБА_3 площею 0,10 га
та дано дозвіл на будівництво
індивідуального житлового та
господарських будівель на виділеній
земельній ділянці (а.с.79).

На підставі рішення
виконавчого комітету Петриківської
сільської Ради від 02 жовтня 1998 року № 90
ОСОБА_3 передано у приватну власність
земельну ділянку площею 0,10 га в с.
Петриків для будівництва і
обслуговування житлового будинку, та
01.12.1998 року видано Державний акт на
право приватної власності на землю
серії IV-TP №032734 (а.с.19).

Таким чином, позивачі
отримали земельні ділянки для
індивідуального житлового будівництва
та оформили своє право власності
відповідно до ст. ст.17, 22 ЗК УРСР і їхні
державні акти на право приватної
власності на землю, які видані у період
дії Постанови ВРУ №2201 (з 23.06.1992 року по
08.01.2004 рік) є чинними
правовстановлювальними документами,
що підтверджують права власності на
земельні ділянки.

Слід зазначити, що вказані
державні акти на право приватної
власності на землю підписано Головою
відповідної Ради народних депутатів,
зареєстровано відповідною радою за
місцем розташування земельної ділянки
в Книзі реєстрації державних актів на
право приватної власності на землю.
Однак, дані про реєстрацію права
власності на земельну ділянку не
вносилися до електронної бази даних,
кадастрова зйомка із зазначенням
координат при його видачі в переважній
більшості випадків не здійснювалась,
оскільки це не передбачалось діючим
законодавством.

Таким чином, відповідно до
ч.4 ст.3 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" (надалі Закон №1952
від 01.07.2008 року) позивачі є власниками,
законні права та інтереси яких
порушено незаконними актами
Тернопільської райдержадміністрації.

Згідно ч. 1 ст. 21 ЦК України
суд визнає незаконним та скасовує
правовий акт індивідуальної дії,
виданий органом державної влади,
органом влади Автономної Республіки
Крим або органом місцевого
самоврядування, якщо він суперечить
актам цивільного законодавства і
порушує цивільні права або інтереси.

Розпорядженнями Голови
Тернопільської райдержадміністрації
протягом березня-жовтня 2011 року, згідно
повноважень за ЗК України,
відповідачам надано земельні ділянки в
межах 0,10-0,12 га на
сільськогосподарських угіддях на
території Петриківської сільської
ради поза межами населеного пункту для
ведення садівництва. Відповідачі
оформили своє право власності,
оформивши державні акти та
зареєструвавши своє речове право.

В процесі робіт із
землеустрою щодо присвоєння об'єкту
нерухомого майна реєстраційного
номеру згідно Постанови КМУ "Про
ідентифікацію об'єктів нерухомого
майна для державної реєстрації прав на
них" №1117 від 08.12.2010 року позивачі ОСОБА_3
(а.с. 36-40), ОСОБА_2 (а.с. 28-35) з'ясували, що
їхні земельні ділянки передано у
власність відповідачам як землі
сільськогосподарського призначення
для ведення садівництва.

Вирішуючи спір по суті, суд першої
інстанції дав вірну оцінку обставинам
справи в контексті дії в часі норм
земельного законодавства.

Тому не заслуговують на увагу доводи
апелянта про те, що земельну ділянку
ОСОБА_1 виділено на землях
сільськогосподарського призначення, у
зв'язку з чим є незаконними попередні
рішення органів місцевого
самоврядування про надання позивачам
земель під забудову.

Свої доводи апелянт обґрунтовує
посиланням на схему с. Петриків (а.с.94-95),
яка затверджена в період існування
СРСР (до 24.08.1991 року), оскільки скріплена
гербовою печаткою СРСР та підписана
головою колгоспу.

З пояснень учасників справи
встановлено, що спірні земельні
ділянки знаходяться на житловому
масиві с. Петриків серед існуючих
домоволодінь, який сформовано за час
існування держави України.

Позивачі використовують вказані
земельні ділянки, однак не здійснили на
них будівництво житлових будинків.

Той факт, що станом на 2011 рік вказаний
земельний масив має призначення як
землі житлової забудови
підтверджується схемами, які скріплені
гербовою печаткою України (а.с.30-31), що
стверджує розширення меж с. Петриків.

Таким чином, суд першої інстанції,
вірно застосував норми матеріального
права, висновки суду про встановлені
обставини й правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності та
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні, тому рішення суду є законним
та обґрунтованим і колегія суддів не
вбачає підстав для його скасування з
мотивів, викладених в апеляційній
скарзі.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 11 квітня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту її проголошення і може
бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області В.Х. Бахметова