Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/1916/14
Головуючий у 1-й інстанції: Макаров В.О.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.,

Краснокутської
О.М.

Сапун О.А.,

при секретарі: Буримі В.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 07
березня 2014 року по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

ВСТАНОВИЛА :

07 червня 2011 року ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ
БАНК» звернулось до суду с позовом до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначало, що 08 червня 2007 року між АТ
"Індустріально-експортний банк",
правонаступником якого є ПАТ "КРЕДІ
АГРІКОЛЬ БАНК", та ОСОБА_3 був укладений
кредитний договір № 498/700921, за умовами
якого банк надав відповідачці кредит у
розмірі 44 200 доларів США строком до 07
червня 2027 року, а ОСОБА_3 зобов'язалась
повернути кредит у повному обсязі,
сплатити нараховані проценти,
комісійну винагороду, можливі штрафні
санкції, що визначені кредитним
договором.

В забезпечення виконання зобов'язань,
передбачених кредитним договором, 08
червня 2007 року між АТ
"Індустріально-експортний банк" та
ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки №
50, предметом якого є нерухоме майно -
квартира АДРЕСА_1 що належить
відповідачці на праві власності.

Банк викладені у кредитному договорі
зобов'язання виконав, тоді як
відповідачка порушила умови договору
щодо своєчасного повернення суми
кредиту, сплати відсотків, комісії,
пені у встановлені договором терміни,
має заборгованість за кредитним
договором. З цих підстав позивач просив
суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь
суму заборгованості, яка утворилася
станом на 02 червня 2011 року, в розмірі 458
806 грн. 27 коп., з яких: 283 410 грн. 16 коп. борг
за тілом кредиту; 44 048 грн. 72 коп.
прострочена заборгованість за
кредитом; 3 158 грн. 14 коп. заборгованість
за процентами за період з 01 травня 2011
року по 31 травня 2011 року; 203 грн. 72 коп.
борг за процентами у період з 01 червня
2011 року по 02 червня 2011 року; 93 434 грн. 75
коп. прострочена заборгованість зав
процентами; 1 488 грн. 51 коп.
заборгованість за комісійною
винагородою; 35 гр. 24 коп. заборгованість
за комісійною винагородою з 01 червня 2011
року пол. 02 червня 2011 року; 123 771 грн. 79
коп. прострочена заборгованість за
комісійною винагородою; 19 255 грн. 22 коп.
пеня за простроченим кредитом,
відсотками, комісією. Також просив
стягнути витрати по сплаті державного
мита у розмірі 1 700 грн., витрати з
інформаційно-технічного забезпеченням
розгляду справи у розмірі 120 грн.

Заочним рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 18
вересня 2012 року позов публічного
акціонерного товариства «КРЕДІ
АГРІКОЛЬ БАНК» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
був задоволений ( а. с. 108 т. 1 ).

08 листопада 2012 року ОСОБА_3 в особі її
представника ОСОБА_5 звернулася з
заявою про перегляд заочного рішення,
яка задоволена ухвалою
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 07 лютого 2013 року. Заочне
рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 18 вересня 2012 року
скасовано, справу призначено до
розгляду в загальному порядку ( а. с.
139-140,153-162 т. 1).

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 07
березня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «КРЕДІ
АГРІКОЛЬ БАНК» суму заборгованості за
кредитним договором № 498/700921 від 08
червня 2007 року в розмірі 458 806 грн. 27 коп.,
а також судові витрати, які складаються
з витрат по сплаті державного мита у
розмірі 1 700 грн. та витрат пов'язаних з
ІТЗ розгляду справи розмірі 120 грн.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_3
подала апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на допущені судом першої
інстанції порушення норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
наданим доказам, просить рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 07 березня 2014 року
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши у судовому засіданні
апеляційного суду Запорізької області
доповідь судді, вислухавши пояснення
представника ОСОБА_3 на підставі
довіреності - ОСОБА_5, заперечення
представника позивача на підставі
довіреності ОСОБА_6, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції у відповідності
до статті 303 ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 307, статтею 308
ЦПК України передбачено, що за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін, якщо визнає, що його
постановлено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Задовольняючи позов ПАТ «КРЕДІ
АГРІКОЛЬ БАНК», суд першої інстанції
виходив з того, що факт отримання
ОСОБА_3 кредитних коштів та невиконання
нею умов договору щодо їх повернення
доведений в ході вирішення спору.

Вказані висновки відповідають
фактичним обставинам, узгоджуються з
нормами матеріального і
процесуального права.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін або інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

За змістом частини 3 статті 61 ЦПК
України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що 08 червня 2007 року
між АТ «Індустріально-експортний
банк», правонаступником якого є ПАТ
«КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», та ОСОБА_3 був
укладений кредитний договір № 498/700921,
за умовами пункту 1.1 якого банк надав
відповідачці кредит у розмірі 44 200
доларів США строком до 07 червня 2027 року,
а відповідачка зобов'язалася повернути
кредит згідно графіку погашення суми
кредиту згідно Додатку №1, який
являється невід'ємною частиною
кредитного договору. Готівка була
видана 08 червня 2007 року на підставі
заяви № 498/700921 ( а. с. 4-11,19,20-21,93-95,174-191 т. 1,
а. с. 8 т. 2 ).

Пунктом 1.4 вказаного договору
передбачається, що за користування
кредитними коштами позичальник
сплачує щомісячно процентну
винагороду в розмірі 11,2% річних та
комісійну винагороду за управління
кредитом у розмірі 0,15% на місяць від
фактичного залишку заборгованості за
кредитом.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором, 08 червня 2007
року між АТ "Індустріально-експортний
банк" та ОСОБА_3 був укладений договір
іпотеки № 50, предметом якого є нерухоме
майно - квартира АДРЕСА_1 що належить
відповідачці на праві власності ( а. с.
12-18,43-52 т. 1 ).

Та обставина, що ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ
БАНК» являється належним позивачем
підтверджується пунктом 1.2 статуту ПАТ
«КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» ( а. с. 25-33 т. 1 ).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за
кредитним договором банк
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти ( кредит ) позичальникові
у розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. До відносин за
кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 цієї глави, якщо
інше не встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.

За змістом статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Статтею 1052 ЦК України передбачено, що у
разі невиконання позичальником
обов'язків, встановлених договором
позики, щодо забезпечення повернення
позики, а також у разі втрати
забезпечення виконання зобов'язання
або погіршення його умов за обставин,
за які позикодавець не несе
відповідальності, позикодавець має
право вимагати від позичальника
дострокового повернення позики та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу,
якщо інше не встановлено договором.

За змістом статті 627 ЦК України сторони
є вільними в укладанні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору.

ОСОБА_3 погодилася на умови договору,
про що свідчить її підпис на угоді. До
того ж впродовж 2007-2008 років
відповідачка виконувала умови
кредитного договору, повертала
кредитні кошти та проценти за
користування ними у валюті
кредитування.

Оскільки відповідачка припинила
виконувати умови договору, станом на 02
червня 2011 року утворилася
заборгованість у розмірі 458 806 грн. 27
коп., яку суд першої інстанції
обґрунтовано стягнув з ОСОБА_3 При
цьому банк з позовом до суду звернувся
07 червня 2011 року, пеню обрахував за
період з 02 червня 2010 року за кожен день,
про що свідчить доданий до позову
детальний розрахунок ( а. с. 1-3,22-24,192-199 т.
1 ).

Вказані висновки відповідають
фактичним обставинам, нормам
матеріального права, підстав для
скасування судового рішення колегія
суддів не вбачає.

Та обставина, що ОСОБА_3 та її
представник не були присутні у
судовому засіданні 07 березня 2014 року не
вплинули на правильність вирішення
спору. Тим більше що ні до апеляційної
скарги, ні у судове засідання
апеляційного суду апелянт нові
документи, які б спростували висновки
суду першої інстанції, не надавав, про
витребування додаткових доказів
клопотання не заявляв

Частиною ж 3 статті 309 ЦПК України
передбачено, що порушення норм
процесуального права можуть бути
підставою для скасування або зміни
рішення, якщо це порушення призвело до
неправильного вирішення справи.

Суд першої інстанції правильно
встановив правовідносини, які склалися
між сторонами по справі, дав їм належну
правову оцінку, а також дослідив надані
докази і відповідно їх оцінив. При
цьому вірно застосував норми
матеріального права та не допустив
порушень норм процесуального права,
які б призвели до неправильного
вирішення справи, та прийняв рішення,
яким спір знайшов своє належне
вирішення.

Інші доводи апеляційної скарги також
висновків суду також не спростовують
та не дають підстав вважати, що справа
вирішена неправильно.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 07
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: