Справа № 153/743/14 Провадження №
22-ц/772/1610/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Любинецька-Онілова А.
Г.Категорія: 30Доповідач: Шемета Т. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2014 р. м. Вінниця Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Вінницької
області у складі:

головуючої: Шемети Т.М.,

суддів: Марчук В.С., Сопруна В.В.,

при секретарі: Пантелеймоновій
А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ямпільського
районного суду Вінницької області від
17 квітня 2014 року про забезпечення
позову,

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди, -

в с т
а н о в и л а :

17.04.2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вказаним позовом, у якому ставив
вимогу: стягнути з ОСОБА_2 моральну
(немайнову) шкоду в розмірі 10 000 грн.

В той же день подав заяву про
забезпечення позову, у якій просив:
накласти арешт на нерухоме майно, яке
належать ОСОБА_2 на праві приватної
власності, мотивуючи тим, що невжиття
заходів до забезпечення позову може
утруднити або зробити неможливим
виконання судового рішення, так як у
відповідача на праві приватної
власності є нерухоме майно, яке може
бути відчужене ним, з метою ухилення
від виконання рішення апеляційного
суду Вінницької області від 16.04.2014
року. До заяви про забезпечення позову
позивачем додано письмове
обґрунтування та копію інформаційної
довідки з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, з якої
вбачається, що за відповідачем на праві
приватної власності зареєстровано
житловий будинок, який знаходиться за
адресою АДРЕСА_1

Ухвалою Ямпільського районного суду
Вінницької області від 17 квітня 2014 року
заяву ОСОБА_3 задоволено: накладено
арешт на нерухоме майно, яке належать
на праві приватної власності ОСОБА_2,
розташоване по АДРЕСА_1, на суму
заявлених позовних вимог, а саме - 10 000
гривень, до закінчення судового
розгляду цивільної справи №153/743/14. В
задоволенні іншої частини заявлених
вимог - відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою
суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність обставин, які суд вважає
встановленими та невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, просить скасувати ухвалу про
забезпечення позову та ухвалити нову,
якою в задоволенні заяви ОСОБА_3 про
забезпечення позову - відмовити.
Доводи апеляційної скарги мотивовані
тим, що позивачем не вказано жодних
причин та не надано доказів
необхідності забезпечення позову, суд
сам взяв на себе обов'язок визначити
підстави забезпечення позову. Також,
суд знехтував ч.3 ст. 152 ЦПК України щодо
співмірності забезпечення позову із
заявленими позивачем вимогами, так як
сума моральної шкоди становить 10 000
грн., а вартість будинку на який
накладено арешт згідно висновку ТОВ
«Подільський експертний центр»
становить 63 252,00 грн.

В судове засідання апеляційного суду
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не з'явилися, про день
та час розгляду справи повідомлені
належним чином.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість оскаржуваної ухвали
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, вважає, що дана заява
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Під забезпеченням позову слід розуміти
вжиття судом, у провадженні якого
знаходиться справа, заходів щодо
охорони матеріально-правових
інтересів позивача, які гарантують
реальне виконання судового рішення,
прийнятого за його позовом.

Задовольняючи заяву та
застосовуючи зазначені заходи
забезпечення позову, суд першої
інстанції виходив із того, що невжиття
заходів по забезпеченню вимог позову в
подальшому може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду, так
як між позивачем та відповідачем виник
спір з приводу відшкодування моральної
шкоди у розмірі 10 000 гривень у даній
справі, а також існує відшкодування
майнового характеру згідно рішення
апеляційного суду Вінницької області у
іншій цивільній справі (№1532301/13-ц).

Однак позиція суду першої інстанції є
невірною та необґрунтованою.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів.

Доводи апеляційної скарги колегія
суддів визнає обґрунтованими.

За правилами ст. 151 ч. ч. 1-3, ст. 153 ч. 1 ЦПК
України, забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи після відкриття
провадження у ній; заява про
забезпечення позову повинна містити,
зокрема, зазначення причин, у зв'язку з
якими потрібно забезпечити позов,
вказівку на вид забезпечення позову з
обґрунтуванням його необхідності;
забезпечення позову допускається, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду. Тобто, заява
повинна бути належно вмотивованою,
обґрунтованою та повинна містити чітке
формулювання прохальної частини.
Відповідна ухвала суду
постановляється з урахуванням цих
вимог процесуального закону та
положень ст. 152 ч. ч. 1-3, ст. 153 ч. 5, ст.ст. 210,
212, 213 ЦПК України щодо змісту судового
рішення про забезпечення позову.

Ухвала судді Ямпільського районного
суду Вінницької області від 17 квітня 2014
року (а.с.7-9) цим вимогам закону не
відповідає. Зокрема, суддя не навела
належної мотивації та не послалася на
відповідні докази щодо утруднення чи
унеможливлення виконання рішення суду
у випадку невжиття заходів
забезпечення позову. Окрім того, суддя,
даючи оцінку викладеним в заяві про
забезпечення позову підставам, дійшла
висновку, що позивач обґрунтовано
вважає, що відповідач з метою ухилення
від виконання попереднього судового
рішення апеляційного суду Вінницької
області по справі № 153/2301/13-ц та в разі
задоволення розглядуваного позову
може здійснити відчуження належного
йому майна. При цьому суддею було
допущено грубу помилку: заходи
забезпечення позову можуть
стосуватися лише предмету
розглядуваного позову та в будь-якому
разі не можуть ґрунтуватися на
наявності інших невиконаних судових
рішень.

Не дотримано при винесенні
оскаржуваної ухвали і правило
співмірності: начебто визначивши межі
забезпечення розміром заявленої
моральної шкоди в 10 000 гривень, суддя
наклала арешт на цілий будинок,
вартість якого перевищує 63 000 гривень,
тоді як звернення стягнення можливо
провести лише на виділену частку.

-2-

Разом з тим, апеляційну скаргу слід
задовольнити частково, оскільки до
компетенції апеляційного суду не
входить вирішення питання
забезпечення позову (глава 1 розділу V
ЦПК України).

Таким чином, оскільки судом першої
інстанції при постановленні
оскаржуваної ухвали були порушені
норми ЦПК України, колегія суддів,
вважає, що на підставі п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК
України оскаржувану ухвалу слід
скасувати, а питання про забезпечення
позову передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, ст. 312 - 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и
л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Ухвалу Ямпільського районного суду
Вінницької області від 17 квітня 2014 року
про забезпечення позову - скасувати,
вирішення питання про забезпечення
позову передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню не
підлягає.

Головуюча:
Т.М.
Шемета

Судді:

В.С. Марчук

В. В. Сопрун