Справа № 161/5209/14-ц
Провадження № 2/161/2037/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2014 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Соколовій К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним
позовом. В обґрунтування заявленого
позову посилається на те, що 17.03.2011 року
відповідач ОСОБА_2 позичив в нього 11 000,00
доларів США, що підтверджується
розпискою, власноручно написаною
відповідачем та підписаною двома
свідками - ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Кошти позичалися за умови щомісячної
сплати відповідачем процентів - 3% у
місяць. Згідно розписки, відповідач
зобов'язувався повністю повернути мені
позичені гроші до 17.03.2012 року.

07.06.2011 року ОСОБА_2 в присутності двох
згаданих вище свідків повторно позичив
у нього 5 000,00 доларів США, що також
підтверджується розпискою,
власноручно написаною відповідачем.
Кошти позичалися за умови щомісячної
сплати відповідачем процентів - 3% у
місяць. Згідно розписки, відповідач
зобов'язувався повернути позичені
гроші до 07.06.2012 року. Однак в зазначені
вище терміни відповідач грошові кошти
не повернув та не повернув їх досі.

Оскільки відповідачем до цих пір
належним чином не виконано взяте на
себе зобов'язання щодо повернення
позичених в нього грошових коштів, він
вимушений звертатися за захистом своїх
прав до суду з вимогою про стягнення з
боржника суми боргу, відсотків за
користування позикою та 3% річних -
отримання в борг грошових коштів є
документом, що видається боржником
кредитору за договором позики,
підтверджуючи як його укладення, так і
отримання боржником від кредитора
певної грошової суми.

ОСОБА_2 зобов'язаний був повернути
позичені гроші ще в 2012 році. Станом на
сьогоднішній день, позичених грошей
відповідач не повернув ні повністю, ні
частково. З огляду на це, до стягнення з
відповідача підлягає сума
заборгованості, що складає 16 000 доларів
США.

Як визначено домовленостями,
закріпленими у розписках, суми коштів
бралися за умови щомісячної виплати
боржником процентів у розмірі 3% у
місяць. Згідно доданих розрахунків,
сума процентів за розпискою від 17.03.2011
року становить 12 029,03 дол. США, а за
розпискою від 07.06.2011 становить 5065,00 дол.
СІЛА. Загальна сума відсотків
становить 17 094,03 дол. США.

Обґрунтування вимога щодо стягнення 3%
річних Згідно доданих розрахунків,
сума 3% річних за розпискою від 17.03.2011
року становить 672,66 дол. США, а за
розпискою від 07.06.2011 року становить 598,52
дол. США. Загальна сума 3% річних
становить 1 271,18 дол. США.

Просить стягнути з ОСОБА_2 34 365,21 доларів
США, з яких: 16 000 доларів США - сума боргу
за розписками, 17 094,03 доларів США -
проценти за розписками, 1 271,18 доларів
США - 3% річних за прострочення
грошового зобов'язання. Стягнути з
відповідача понесені судові витрати.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про дату, час і місце судового розгляду
справи повідомлявсь належним чином,
про причини своєї неявки до суду не
повідомив, представник позивача подав
до суду заяву про розгляд справи у його
відсутності, позовні вимоги підтримує
повністю.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час і місце судового
розгляду справи повідомлявся належним
чином, про причини своєї неявки до суду
не повідомив, подав до суду заяву про
розгляд справи у його відсутності,
позовні вимоги визнає повністю. Таким
чином, визнання відповідачем
пред'явленого позову не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

Дослідивши письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку, що заявлений
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних,
художніх творів, винаходів та інших
результатів

інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної)
та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Судом при розгляді справи встановлено,
що 17 березня 2011 року ОСОБА_2 отримав
грошові кошти від ОСОБА_1 в сумі 11 000
доларів США. Зобов'язувався повернути
грошові кошти до 17 березня 2012 року. Факт
отримання грошових коштів
підтверджується власноручно написаною
ОСОБА_2 письмовою розпискою (а.с. 9).

Судом при розгляді справи встановлено,
що 07 червня 2011 року ОСОБА_2 отримав
грошові кошти від ОСОБА_1 в сумі 5 000
доларів США. Зобов'язувався повернути
грошові кошти до 07 червня 2012 року. Факт
отримання грошових коштів
підтверджується власноручно написаною
ОСОБА_2 письмовою розпискою (а.с. 10).

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Судом при розгляді справи встановлено,
що ОСОБА_2 належних чином взяті на себе
зобов'язання з повернення грошових
коштів ОСОБА_1 не виконав. В результаті
чого в нього мається заборгованість
перед ОСОБА_1 на загальну суму 34 365,21
доларів США, з яких 16 000 доларів США -
сума боргу за розписками, 1 271,18 доларів
США - 3% річних за прострочення
грошового зобов'язання. Оскільки
договір є обов'язковим до виконання, а
тому за таких обставин, суд приходить
до висновку про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 виниклої суми боргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд

присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» від 08 липня 2011 року №
3674-VІ передбачено, що при зверненні до
суду із позовною заявою майнового
характеру, сплачується ставка судового
збору в розмірі 1 відсоток ціни позову,
але не менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 3
розмірів мінімальної заробітної плати,
що в гривневому еквіваленті становить
243,60 - 3 654 гривень.

Судом при розгляді справи встановлено,
що позивачем при зверненні до суду було
понесено та документально
підтверджено судові витрати по сплаті
судового збору в сумі 3 654 гривень (а.с. 1).
А тому за таких обставин, суд приходить
до висновку про стягнення з
відповідача на користь позивача
понесених і документально
підтверджених судових витрат по сплаті
судового збору в сумі 3 654 гривень.

Приймаючи до уваги викладене та
враховуюч, що 17 березня 2011 року та 07
червня 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
було досягнуто згоди щодо позики
грошових коштів, що підтверджується
розпискою, яка власнурочно написана
ОСОБА_2 При цьому ОСОБА_2 взятих на себе
зобов'язань з повернення грошових
коштів ОСОБА_1 належним чином не
виконав. В результаті чого в нього
мається заборгованість перед ОСОБА_1 на
загальну суму 34 365,21 доларів США, з яких
16 000 доларів США - сума боргу за
розписками, 1 271,18 доларів США - 3% річних
за прострочення грошового
зобов'язання. А також враховуючи те, що
позивачем при зверненні до суду було
понесено та документально
підтверджено судові витрати по сплаті
судового збору в сумі 3 654 гривень. А
тому за таких обставин, суд приходить
до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 11, 509, 526, 625, 629, 1046, 1047, 1048,
1050 ЦК України, ст. ст. 10, 57, 60, 88, 212 - 215 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості -
задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_1 на загальну суму 34 365,21
доларів США згідно письмових розписок
від 7 березня 2011 року та 07 червня 2011
року, з яких 16 000 доларів США - сума
боргу за розписками, 1 271,18 доларів США -
3% річних за прострочення грошового
зобов'язання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_1 понесених і
документально підтверджених судових
витрат зі сплати судового збору в сумі 3
654 гривень.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Волинської області через Луцький
міськрайонний суд Волинської області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В.
Ковтуненко