У х в а л а

28 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,суддів:
Лесько А.О., Червинської М.Є.,
Хопти С.Ф., Черненко В.А.,розглянувши
заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали
судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 грудня 2013 року
в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи: орган опіки та піклування
виконавчого комітету Буддьоннівської
районної у м. Донецьку
ради, Будьоннівський районний відділ у
м. Донецьку головного управління
Державної міграційної служби
Донецької області, про припинення
права власності на частку у спільному
майні, визнання права власності,
зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2 про припинення права власності
на ј частку у спільному майні - квартирі
АДРЕСА_1, визнання за нею
права власності на квартиру та
зобов'язання вчинити певні дії.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що
розмір частки відповідача є незначним,
об'єкт нерухомості є неподільним, її
виділ є неможливим, а припинення права
власності відповідача не завдасть
істотної шкоди інтересам співвласника.

Рішенням Будьннівського районного
суду м. Донецька від 15 жовтня
2013 року позов ОСОБА_1 задоволено
частково. Припинено право спільної
часткової власності ОСОБА_2 на частину
квартири АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 53 661 грн. в порядку
компенсації вартості його частки в
квартирі АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_1
право власності на ј частку вказаної
квартири. У задоволенні решти позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 29 листопада 2013 року
рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення про
відмову в позові.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 грудня 2013 року
відмовлено ОСОБА_1 у відкритті
касаційного провадження у вказаній
справі на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_1 про перегляд ухвали судді
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 грудня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
зокрема положень ст. 365 ЦК України.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, заявник
наводить постанову Верховного Суду
України від 16 червня 2011 року,
прийняту при розгляді заяви про
перегляд судових рішень з підстав
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 9
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року
(із подальшими змінами) № 11 «Про судову
практику застосування статей 353-360
Цивільного процесуального кодексу
України», судовими рішеннями, на які
заявник посилається на підтвердження
підстави, передбаченої пунктом 1
частини першої статті 355 ЦПК України,
можуть бути рішення: Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ; Вищого адміністративного суду
України; Вищого господарського суду
України; Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України,
ухвалених як судом касаційної
інстанції; апеляційних судів загальної
юрисдикції як судів касаційної
інстанції у цивільних справах, яким
право на перегляд у касаційному
порядку було надано Законом «Про
внесення змін до Закону України «Про
судоустрій України» щодо забезпечення
касаційного розгляду цивільних справ»
від 22 лютого 2007 року № 697-V.
Зазначений перелік таких судових
рішень є вичерпним.

Таким чином, на зазначену постанову
Верховного Суду України не може
здійснюватися посилання, як на
підтвердження підстави, встановленої
п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК
України.

Також заявником, на підтвердження
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах, заявником надано
ухвалу Верховного Суду України від
24 жовтня 2007 року та ухвалу
Верховного Суду України від 2 червня
2010 року, якими було передано
справи на новий розгляд.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 7
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року №
11 «Про судову практику застосування
статей 353-360 Цивільного
процесуального кодексу України»,
постановлення касаційною інстанцією
ухвали про скасування рішення судів
нижчих інстанцій із передачею справи
на новий розгляд не означає
остаточного вирішення спору у справі й
не відбулося застосування норм
матеріального права для вирішення
спору по суті, тому відповідні ухвали
не можуть бути предметом перегляду в
порядку, передбаченому главою 3 розділу
V ЦПК України, і на них не може
здійснюватися посилання на
підтвердження підстави, встановленої
п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Розглянувши заяву ОСОБА_1, колегія
суддів не знаходить підстав для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України, оскільки
наданими для порівняння ухвалами
скасовано рішення судів нижчих
інстанцій із передачею справ на новий
розгляд, тобто остаточного вирішення
спорів та викладення правової позиції
судами касаційної інстанції не
відбулося.

Керуючись статтею 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

У допуску справи за заявою ОСОБА_1 про
перегляд ухвали судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 грудня 2013 року в справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
орган опіки та піклування виконавчого
комітету Буддьоннівської районної у м.
Донецьку ради, Будьоннівський районний
відділ у м. Донецьку головного
управління Державної міграційної
служби Донецької області, про
припинення права власності на частку у
спільному майні, визнання права
власності, зобов'язання вчинити дії до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник Судді:А.О.
Лесько С.Ф. Хопта М.Є. Червинська В.А.
Черненко