22-ц/772/1214/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Луценко Л. В.Категорія: 27
Доповідач: Оніщук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області у складі:

головуючого: Оніщука
В.В.

суддів:
Чорного В.І., Медвецького С.К.,

при секретарі:
Богацькій О.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника ПАТ
КБ «Приватбанк» на рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від
25.02.2014 року по справі за позовом ПАТ КБ
«Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

в с т а н о в
и л а :

В грудні 2013 року позивач звернувся в
суд з вказаним позовом, посилаючись на
те, що 12.03.2008 року між ним та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір, за яким
останній отримав кошти в сумі 3862,80 грн.
строком на один рік, зі сплатою за
користування кредитними коштами 12
відсотків річних на суму залишку
заборгованості за кредитом. При
наданні кредиту, відповідачем була
підписана заява у якій він підтвердив,
що вказана заява разом із Умовами
надання кредиту фізичним особам
«Розстрочка», складають між ним і
Банком кредитний договір, зобов'язання
за яким позивач виконав і надав
кредитні кошти, однак відповідач свої
зобов'язання за кредитним договором
належним чином не виконує, що призвело
до виникнення заборгованості, а тому
просив стягнути з відповідача на
користь ПАТ КБ «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
в загальній сумі 26833,01 грн., з яких 3424,65
грн. - заборгованість за кредитом, 260,08
грн. - заборгованість по процентам за
користування кредитом, 1135,68 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 20258,65 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, штрафи в сумі
500 грн. та 1253,95 грн., а також, стягнути
судовий збір в розмірі 268,33 грн..

Заочним рішенням Вінницького міського
суду Вінницької області від 25.02.2014 року
в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням
суду, представником ПАТ КБ
«Приватбанк» подано апеляційну скаргу,
в якій просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити, посилаючись на неповноту
з`ясування судом обставин, що мають
значення для справи та неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права.

В судовому засіданні представник
позивача апеляційну скаргу підтримав з
посиланням на викладені в ній
обставини.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
причини неявки не повідомив, а тому
згідно ч.2 ст. 305 ЦПК України його неявка
не перешкоджає розгляду справи.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим; законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом; обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були дослідженні в
судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову,
районний суд виходив з того, що
позивачем не надано належних доказів
щодо нарахування відповідачу
заборгованості, а також позивач
пропустив строк пред'явлення вимоги до
боржника, який сплив 12.03.2013 року, при
цьому позовна давність застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі.

Однак погодитись з таким висновком
районного суду не можна, оскільки
висновки суду не відповідають
обставинам справи, суд неправильно
застосував норми матеріального права.

Судова колегія вважає, що вказані
порушення призвели до неправильного
вирішення справи, тому суд апеляційної
інстанції на підставі п. п. 3,4 ст.309 ЦПК
України рішення суду першої інстанції
скасовує та ухвалює нове рішення з
наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що 12.03.2008 року між ПАТ КБ
«Приват Банк» та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір, за яким останній
отримав кошти в сумі 3862,80 грн. строком
до 12.03.2009 року включно, зі сплатою за
користування кредитними коштами 12
відсотків річних на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Факт укладення між сторонами
кредитного договору підтверджується
підписаною відповідачем заявою, в якій
він також засвідчив про своє
ознайомлення та згоду із Умовами
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») (Стандарт).

Відповідно до вимог ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Вимогами ст. 526 ЦК України передбачено,
що зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи видно, що на
виконання умов договору, позивач надав
ОСОБА_2 передбачені кредитним
договором кошти, однак відповідач
взяті на себе зобов'язання по погашенню
кредиту в повній мірі не виконав, що
призвело до виникнення заборгованості,
розрахунок якої надано позивачем.

Умовами укладеного кредитного
договору, передбачено, що в разі
невиконання чи неналежного виконання
умов договору, банк має право стягувати
з позичальника штраф та пеню.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Статтею 259 ЦК України визначено, що
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін.

Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позову з посиланням на
пропуск позивачем строку пред'явлення
вимоги до боржника, не врахував того, що
в заяві на отримання кредиту вказано,
що боржник ознайомився та згідний із
умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт), які були надані йому у
письмовій формі, своїм підписом
підтвердив факт про надання йому
повної інформації про умови
кредитування.

Згідно п. 5.5 Умов надання споживчого
кредиту, терміни позовної давності по
вимогам про стягнення кредиту,
відсотків за користування кредитом,
винагороди, неустойки - пені, штрафів за
даним Договором встановлюються
сторонами тривалістю 5 років.

З даним пунктом Умов боржник погодився,
про що свідчить його підпис на заяві та
вказаний пункт недійсним не визнано.

Вимогами п.5 ст. 261 ЦК України
передбачено, що за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
строку позовної давності починається
зі спливом строку виконання.

Укладеним між сторонами договором
визначено, що строк виконання
зобов'язань спливає 12.03.2009 року і
відповідно з вказаної дати починається
перебіг строку позовної давності, який
сторонами встановлено тривалістю у 5
років, а тому викладене в рішенні суду
першої інстанції твердження щодо
пропуску позивачем строку пред'явлення
вимоги до боржника є безпідставним та
не ґрунтується на вимогах закону і
умовах договору.

Також, безпідставним є посилання суду
першої інстанції про можливість
застосування позовної давності
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі, оскільки згідно ч. 3 ст. 267 ЦК
України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

Крім того, необґрунтованим є
твердження суду першої інстанції про
ненадання позивачем доказів про
нарахування відповідачу розміру
заборгованості, оскільки в матеріалах
справи міститься відповідний
розрахунок заборгованості.

Щодо вимоги про стягнення пені за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором в розмірі 20 258,65 грн., то з
урахуванням вимог ч.3 ст.551 ЦК України,
судова колегія вважає за необхідне
зменшити її розмір до 5 000 грн., оскільки
розмір нарахованої пені значно
перевищує розмір збитків.

На підставі наведеного, судова колегія
приходить до висновку, що заявлений
позов є обґрунтованим і з відповідача
має бути стягнуто на користь позивача
заборгованість за кредитним договором
в загальній сумі 11 573,46 грн., з яких 3424,65
грн. - заборгованість за кредитом, 260,08
грн. - заборгованість по процентам за
користування кредитом, 1135,68 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 5000 грн. - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором, штрафи в сумі 500 грн. та
1253,95 грн., а також, відповідно до вимог
ст. 88 ЦПК України на користь позивача з
відповідача мають бути стягнуті
понесені ним і документально
підтверджені судові витрати в розмірі
402,50 грн..

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и
л а :

Апеляційну скаргу представника ПАТ КБ
«Приватбанк» - задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 25.02.2014 року -
скасувати.

Позов ПАТ КБ «Приватбанк» -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором № VIXRRX 08420039 від
12.03.2008 року в загальній сумі 11 573,46 грн., з
яких 3424,65 грн. - заборгованість за
кредитом, 260,08 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом,
1135,68 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом, 5000 грн. - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором, штрафи в сумі 500 грн. та
1253,95 грн., а також, стягнути судовий збір
в розмірі 402,50 грн..

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
/підпис/ В.В.
Оніщук

Судді:
/підпис/ В.І.
Чорний

/підпис/ С.К.
Медвецький

З оригіналом вірно: