Справа № 489/567/14-ц
Номер провадження 2/489/752/14
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

24 квітня 2014 року
місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в
складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа - Товарна біржа
"Українська біржа нерухомості" про
визнання договору купівлі-продажу
дійсним та визнання права власності,

встановив

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 в якому просив визнати
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, укладений між ним та
відповідачами - дійсним та визнати за
ним право власності на вказану
квартиру.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 12
грудня 1997 року між ним та відповідачами
був укладений договір купівлі-продажу
вищезазначеної квартири. Вказаний
договір був оформлений на Товарній
біржі «Українська біржі нерухомості»
за № 265/1 та зареєстрований
Миколаївським БТІ за № 16872 від 16.12.1997.

Сторонами за договором було виконано
усі суттєві умови. Однак на теперішній
час він позбавлений можливості
провести реєстрацію своєї квартири, в
зв'язку з відмовою Державної
реєстраційної служби, оскільки договір
купівлі-продажу не посвідчений
нотаріально.

Представник позивача позов підтримала
в повному обсязі, посилаючись на
обставини викладені в позовній заяві,
наполягала на задоволенні позову.

Відповідачі в судове засідання не
з'явились, про місце й час розгляду
справи були повідомлені належним
чином, причини неявки суду не
повідомили.

Ухвалою суду постановлено проводити
заочний розгляд справи за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа -
Товарна біржа "Українська біржа
нерухомості" про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та визнання
права власності.

Третя особа товарна біржа свого
представника в судове засідання не
направила, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином, про
причини неявки суду невідомо.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено такі обставини та
відповідні правовідносини.

12 грудня 1997 року між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 був укладений договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

Зазначений договір був оформлений на
Товарній біржі «Українська біржі
нерухомості» за № 265/1 та
зареєстрований Миколаївським БТІ за №
16872 від 16.12.1997. Сторонами за договором
було повністю виконано усі суттєві
умови договору.

Статтею 227 ЦК УРСР (1963 р., що діяв на час
укладення договору) визначено, що
договір купівлі-продажу жилого будинку
повинен бути нотаріально посвідчений,
якщо хоча б однією з сторін є
громадянин. Договір купівлі-продажу
жилого будинку підлягає реєстрації у
виконавчому комітеті місцевої Ради
народних депутатів.

Як вбачається з реєстраційного напису
від 16.12.1997 право власності та договір
зареєстровані Миколаївським
міжміським бюро технічної
інвентаризації, яке підпорядковане
Миколаївській міській раді.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР (1963 р.)
якщо одна з сторін повністю або
частково виконала угоду, а друга
сторона ухиляється від нотаріального
посвідчення угоди, суд вправі за
вимогою сторони, яка виконала угоди,
визнати угоду дійсною. При цьому
наступне нотаріальне посвідчення
угоди не потрібно.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 набув права власності на
квартиру АДРЕСА_1. Його право
посвідчене реєстраційним написом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Право приватної власності є
непорушним.

Дослідивши докази долучені до
матеріалів справи щодо їх належності і
допустимості, оцінивши їх в сукупності,
суд дійшов висновку про те, що позов в
частині визнання договору
купівлі-продажу дійсним підлягаю
задоволенню.

Що ж стосується вимог позивача, про
визнання за ним права власності на
квартиру АДРЕСА_1, то вони не підлягають
задоволенню, так як визнання договору
купівлі-продажу дійсним є самостійним
способом захисту права власності, яке
посвідчене реєстраційним написом.
Право власності зареєстровано та ніким
не оспорюється.

На підставі ст. 47, 227 ЦК УРСР (1963 р.),
керуючись ст.ст. 10, 14, 30, 31, 60, 62, 212-214, 226
ЦПК України суд

вирішив

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа - Товарна біржа
"Українська біржа нерухомості" про
визнання договору купівлі-продажу
дійсним та визнання права власності
задовольнити частково.

Визнати дійсним договір № 265/1
купівлі-продажу від 12 грудня 1997 року
квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2,
ОСОБА_3, з одного боку, і ОСОБА_1, з іншого
боку, укладений на Товарній біржі
"Українська біржа нерухомості" за № 265/1
та зареєстрований Миколаївським БТІ за
№ 16872 від 16.12.1997.

В задоволенні вимог про визнання права
власності відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем шляхом подачі
апеляційної скарги апеляційному суду
Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через Ленінський районний суд м.
Миколаєва протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
В. В.
Кокорєв