У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2014 року
м.
Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Черненко В.А.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 17 лютого 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 25 березня 2014
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
виселення, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду
Рівненської області від 17 лютого 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Рівненської області
від 25 березня 2014 року, позов задоволено.

Виселено ОСОБА_2 який зареєстрований та
проживає у окремій квартирі, що
позначена на плані будинку 2-1 коридор;
2-2 кухня; 2-3 кладова; 2-4 жила кімната; 2-6
жила кімната; 2-7 жила кімната; 2-5
коридор; 2-8 жила кімната; 2-9 передня, (що
є предметом іпотеки), розташованій за
адресою: АДРЕСА_1, зі зняттям
його з реєстраційного обліку у органі
МВС України, до повноважень якого
входять питання громадянства, міграції
та реєстрації фізичних осіб.

Вирішено питання по сплаті судового
збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить судові
рішення скасувати та ухвалити нове
рішенням, яким відмовити у задоволенні
позову.

У відкритті касаційного провадження у
справі необхідно відмовити з таких
підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення про задоволення позову, з
висновком якого погодився й
апеляційний суд, правильно встановив
характер спірних правовідносин сторін
у справі та застосував норми
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини, вирішив спір з
урахуванням конкретних обставин
справи з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами при
розгляді справи були допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які відповідно
до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судових рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Рівненського
міського суду Рівненської області від
17 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Рівненської області від 25 березня
2014 року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
виселення.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
В.А. Черненко