Справа № 132/1662/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

25.03.2014 року
Калинівський районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого судді
Копчинського В.І.

при секретарі
Кулик Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Калинівка справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

Позивачка в позовній заяві вказує, що
проживає по сусідству з відповідачкою,
в якої постійно спущена собака. Так, 1
квітня 2013 року собака ОСОБА_2
розірвала гуску та шість курок, які
належали її, в наслідок чого заподіяна
матеріальна шкода розміром 700 грн.
Крім того, неправомірними діями
відповідачки її завдано також моральну
шкоду, яка виразилась в негативних
емоціях та переживаннях, яку вона
оцінює розміром 500 грн. і також просить
стягнути з відповідачки.

В судовому засіданні позивачка
підтримала свої вимоги, суду пояснила,
що в своєму підсобному господарстві
утримує гуси та кури, які в день
випускає на вулицю для випасання, їх
перебування на вулиці не контролю,
хвіртка на подвір'я постійно відкрита,
вони виходять і заходять самостійно.
01.04. 2013 року по телефону сусідка
повідомила, що якісь сірий великий
собака по дорозі поніс її курку. В цей
день вона виявила пропажу зразу 4 курей,
одна розірвана курка була біля воріт
ОСОБА_2., а друга на дорозі. Вона
підозрює, що курей розірвав собака
сірого кольору, що належить
відповідачці, а також сусіди сказали,
що це був собака ОСОБА_2 Вона
звернулась до дільничного інспектора
міліції, який провів перевірку і
рекомендував звернутися в суд з
позовом. А 2 курки і гуска в неї пропали
ще до того раніше, десь місяць назад,
але вона тоді нікуди не зверталася.
Кожну курку і гуску вона оцінює в 100
грн., тому просить стягнути з
відповідачки матеріальну шкоду в сумі
700 грн., а також 500 грн. моральної шкоди,
так як вона переживала дану втрату,
було порушено звичайний спосіб життя.

Відповідачка позов не визнає. Суду
пояснила, що дійсно в господарстві є
собака, породи похожої до « вівчарки»,
яка постійно прив'язана і на дорогу не
вибігає. Крім того , хвіртка на дорогу
завжди закрита. Вечором, 1.04.2013 року
позивачка стала говорити, що її собака
порвав її кури, так як на дорозі знайшла
дві мертвих курки. Вона пояснила, що
собака був весь час прив'язаний, на
вулицю не вибігав. Позивачка на неї
наговорює, вона людина похилого віку,
постійно пристає до її синів, тому її
сім'я давно знаходиться з нею в
неприязних стосунках . Кури позивачки
завжди ходять на дорозі, де бігають
«бродячі собаки», тому не виключає, що
це могли зробити вони. Кури та гуси
позивачка повинна тримати у себе на
подвір»ї , як то роблять всі сусіди ,
ніхто на вулицю їх не випускає.
Претензії позивачки не вперше, вона
раніше також говорила, що в неї
пропадають то курка, то гуска , яких
находила в себе на городі і завжди
говорить на її собаку, хоча собаки
тримають всі сусіди і неодноразово
вона бачила відв'язану собаку сусідів
ОСОБА_3.

Вислухавши пояснення сторін, свідків,
оцінивши зібрані докази по справі суд
вважає позов не задовольнити з
наступних підстав.

Так, відповідно ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Відповідно ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін.

Судом встановлено, що позивачка
всупереч встановленим правилам не
утримує свою домашню птицю в
індивідуальному подвір'ї, а випускає
їх для випасання на вулицю, їх
перебування на вулиці не контролює,
хвіртка на подвір'я постійно відкрита,
вони виходять і заходять в подвір»я
самостійно , тим самим не виключається
їх загибель від собак чи інших
факторів.

Позивачка не надала суду належних і
допустимих доказів вини ОСОБА_2 в
пошкодженні її майна , а саме домашньої
птиці в кількості 7 голів.

Позивачка лише припускає, що 01.04.2013
року її кури в кількості 4 шт.
розірвав собака відповідачки, а 2 курки
та одну гуску раніше, але не зазначає
ні конкретної дати, ні обставин їх
загибелі.

Відповідачка категорично заперечує
свою причетність до пошкодження
домашньої птиці позивачки, а також
заперечує причетність до цього і
своєї собаки.

Не підтверджуються факти наявності
конкретної вини відповідачки ОСОБА_2 і
поясненнями свідків. Так, свідок
ОСОБА_3 пояснила, що 1.04.2013 року зі
свого подвір»я бачила , як великий
рудий собака поніс курку по вулиці,
тому по телефону повідомила позивачку
про це, так як кури по дорозі випасає
тільки вона. Інших розірваних курей на
дорозі в цей день не бачила. Обставини
загибелі іншої птиці її невідомі.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що 1.04.2013 року
біля 17 год. за метрів 100-150 він бачив ,
як собака з куркою біг по дорозі і
повернув в подвір'я Домбровських, але
чий то був собака, не знає. Обставини
загибелі птиці у позивачки йому
невідомі.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що 01.04.2013
року повертався з роботи і бачив як на
дорозі собака ніс курку і побіг в
сторону подвір»я ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що в їх
господарстві дійсно є собака сірого
кольору, породи похожої до вівчарки.
Собаку завів його, він її доглядає.
Категорично заперечує, що собака міг
вибігти на дорогу і рвати курей, хоч
позивачка і говорила йому, що собака
порвав курку, але претензії були щодо
однієї курки, а зараз уже 6 курок і ще
одна гуска. Вважає це все наклепом на
їх сім'ю.

Так, відповідно ст. 1166 ЦК України
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної

особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не
довела факт втрати 6 курей та однієї
гуски з вини відповідачки. Крім того,
позивачка визначила оціночну вартість
загиблої птиці в сумі 100 грн. кожна , при
цьому ніяк не обґрунтувала таку їх
вартість.

Відповідно ч.1,3 ст.60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Таким чином, виходячи з принципів
змагальності, диспозитивності та
обов'язків доказування і подання
доказів, визначених ст.ст.10,11.60 ЦПК
України факт наявності вини
відповідачки ОСОБА_2 в пошкодженні
майна, а саме - гуски та шести курок,
позивачка не довела, тому суд вважає,
що даний позов не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст.1166,1167 ЦК України,
ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Вінницької області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

СУДДЯ: