РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2014 року
м.
Житомир

Богунський районний суд міста Житомира
у складі:

головуючої - судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря - Андрушко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з указаним
позовом, в якому зазначила, що 15.09.2013
року на 30 км.+ 600 м. автошляху Житомир -
Могилів - Подільський з вини
відповідача, який керував належним на
праві власності ОСОБА_3 автомобілем
марки «Сітроен Берлінго» д.н.з. НОМЕР_3,
сталася дорожньо-транспортна пригода.
Внаслідок цієї пригоди даний
автомобіль зазнав зазнав механічних
ушкоджень. Згідно нотаріально
посвідченої довіреності від 03.09.2013 року
позивач є володільцем цього автомобіля
та має право користування і
розпорядження ним. У зв'язку з цим
позивач просить стягнути з відповідача
на свою користь 35715,60 грн. на
відшкодування матеріальної шкоди,
пов'язаної з пошкодженням автомобіля,
витрати за проведення експертного
дослідження в сумі 550,00 грн. та на 10000,00
грн. відшкодування моральної шкоди,
завданих пошкодженням автомобіля.

У судовому засіданні позивач вимоги
позову підтримала, посилаючись на
викладені в ньому обставини, пояснивши,
що їй відповідачем шкода відшкодована
не була та договору майнового
страхування вона не укладала.

Відповідач у судовому засіданні вимоги
позову визнав, не заперечуючи обставин,
зазначених у позові.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини справи,
на яких ґрунтується позовна заява,
оцінивши докази в їх сукупності, дійшов
до висновку, що позов підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Правовідносини, що виникли між
сторонами, регулюються ст. ст. 23, 1167, 1187,
1192 ЦК України, чинними на день їх
виникнення.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 23 ЦК
України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Як визначено ч. 3 ст. 23 ЦК України,
моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній особі
або юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовуються особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом.

Способи відшкодування шкоди, завданої
майну потерпілого, визначені ст. 1192 ЦК
України, якою передбачено, що з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі. Розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до загальних
підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні даного спору
про відшкодування матеріальної шкоди
підлягає з'ясуванню: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні.

Судом встановлено, що 15.09.2010 року о 17-30
год. на 30 км.+ 600 м. автошляху Житомир -
Могилів - Подільський відповідач,
керуючи автомобілем марки «Сітроен
Берлінго» д.н.з. НОМЕР_3, під час
виконання маневру обгону всупереч
вимог наказових знаків 3.25. «обгін
заборонено», виїхав на смугу
зустрічного руху та не впорався з
керуванням, внаслідок чого скоїв
зіткнення з автомобілем марки «Тойота
Камері» д.н.з. НОМЕР_2, водій якого
рухався в зустрічному напрямку, чим
допустив дорожньо-транспортну пригоду.

Дана дорожньо-транспортна пригода
сталася з вини відповідача в
результаті порушення ним Правил
дорожнього руху України. Наведене
стверджується постановою Богунського
районного суду міста Житомира від
07.11.2013 року про визнання ОСОБА_2 винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, у зв'язку з чим він притягнутий
до адміністративної відповідальності
та на нього накладено стягнення у виді
штрафу в сумі 340 грн. (а.с. 13).

Відповідно до ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини. Крім
того, вирок у кримінальній справі, що
набрав законної сили або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце дії та чи вчинені
вони цією особою.

Таким чином, судом встановлена
протиправність дій та вина відповідача
в скоєнні даної дорожньо-транспортної
пригоди, а також причинний зв'язок між
наявною шкодою і протиправним діянням
її заподіювача.

Згідно свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу,
видного 20.04.2006 року Червоноградським
МРЕВ УДАІ (а.с. 19), автомобіль марки
«Сітроен Берлінго» д.н.з. НОМЕР_3
належить ОСОБА_3, який згідно
нотаріально посвідченої довіденості
від 01.07.2012 року (а.с. 16) уповноважив
ОСОБА_4 розпоряджатися цим автомобілем.
А він у свою чергу відповідно до
довіреності, яка 03.09.2013 року була
нотаріально посвідчена (а.с. 17),
уповноважив позивача та ОСОБА_5
незалежно один від одного
розпоряджатися, експлуатувати та
вчиняти правочини щодо користування
даним автомобілем.

Визначаючи розмір
матеріальної шкоди, судом враховується
висновок експертного
автотоварознавчого дослідження № 3618
від 01.10.2013 року, який суд визнає
обґрунтованим, таким що не суперечить
іншим матеріалам справи, не викликає
сумніву в його правильності та вважає
належним, допустимим, достовірним
доказом. Згідно висновку сума
матеріального збитку, заподіяного
внаслідок дорожньо-транспортна
пригода власнику автомобіля марки
«Сітроен Берлінго» д.н.з. НОМЕР_3,
складає 35715,60 грн., а вартість
відновлювального ремонту становить
102757,36 грн. (а.с. 6-12). Тобто, згідно
дослідження відновлювальний ремон є
недоцільним, так як його вартість
значно перевищує ринкову вартість
транспортного засобу. Оскільки розмір
збитків, що підлягає відшкодуванню,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі відповідно, тому з
урахуванням заявлених вимог,
недоцільності відновлювального
ремонту автомобіля та згідно положень
ст. 1192 ЦК України суд стягує з
відповідача на користь позивача 35715,60
грн. на відшкодування матеріальної
шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, а також
550,00 грн. витрат за проведення
експертного дослідження.

Вирішуючи питання про
наявність підстав для відшкодування
позивачу моральної шкоди, суд враховує
характер правопорушення, глибину
фізичних та душевних страждань
позивача, пов'язаних з пошкодженням
автомобіля, який належить йому на праві
власності, неможливістю його
використовувати. Тому, враховуючи
вимоги розумності та справедливості,
суд вважає за можливе стягнути з
відповідача 1500,00 грн. на відшкодування
моральної шкоди, завданої позивачу
пошкодженням належного їй
транспортного засобу.

Згідно ст. 88 ЦПК України суд стягує з
відповідача на користь позивача
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, понесені та
документально підтверджені судові
витрати, а саме 586,56 грн. судового збору
за вимогами майнового та немайнового
характеру (357,16 грн. та 229,40 грн.).

Керуючись ст. ст. 23, 1167, 1187, 1192 ЦК
України, Постановою Пленуму Верховного
Суду України № 6 від 27.03.1992 року (зі
змінами) «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди», Постановою
Пленуму Верховного Суду України № 4 від
31.03.1995 року (зі змінами) «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди»,
Постановою Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року
№ 4 «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки», ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 174, 209, 212-215
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
35715,60 грн. на відшкодування
матеріальної шкоди, 1500,00 грн. на
відшкодування моральної шкоди та 586,56
грн. судового збору, 550 грн. витрат за
проведення експертного
автотоварознавчого дослідження, а
всього 38352,16 грн. (тридцять вісім тисяч
триста п'ятдесят дві гривні
шістнадцять копійок).

У задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Житомирської
області через Богунський районний суд
міста Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя
Л.М. Семенцова