Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1281/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Годованець І. А.
Доповідач Дьомич Л. М.
УХВАЛА

Іменем України

21.05.2014

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Дьомич Л.М.

суддів: Дуковського О.Л.;
Єгорової С.М.

з участю секретаря: Діманової Т.А.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Кіровограді
цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення
Устинівського районного суду
Кіровоградської області від 14 березня
2014 року за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до
Брусівської сільської ради, ОСОБА_4 про
визнання незаконними та скасування
рішень органу місцевого
самоврядування ,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звернулися в суд з позовом до
Брусівської сільської ради, ОСОБА_4 про:

- визнання незаконним та скасування
рішення № 69 від 15 січня 2009 року
дев'ятнадцятої сесії Брусівської
сільської ради п'ятого скликання щодо
взяття на облік, під охорону з
послідуючим виготовленням технічної
документації, взяттям на баланс і
продажем без господарських приміщень
розташованих на території Брусівської
сільської ради;

- визнання незаконним та скасування
рішення № 69 від 15 січня 2009 року
дев'ятнадцятої сесії Брусівської
сільської ради п'ятого скликання про
відчуження майна комунальної
власності шляхом продажу за конкурсом.

В обґрунтування позовних вимог
зазначили, що безхазяйні нерухомі речі
беруться на облік органом, який
здійснює державну реєстрацію прав на
нерухоме майно, за заявою органу
місцевого самоврядування на території
якого вони розміщені. У друкованих
засобах масової інформації
розміщується оголошення про взяття
безхазяйної нерухомої речі на облік.
За заявою органу, уповноваженого
управляти майном відповідної
територіальної громади після спливу
одного року з дня взяття на облік
безхазяйної нерухомої речі вона за
рішенням суду може бути передана у
комунальну власність. Суд визнає
незаконним та скасовує
нормативно-правовий акт органу
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
та інтереси.

Рішенням № 69 від 15 січня 2009 року
дев'ятнадцятої сесії п'ятого скликання
Брусівської сільської ради нежитлове
приміщення, що розташоване за адресою:
АДРЕСА_1 взято на облік з послідуючим
продажем.

Другим рішенням № 69 від 15 січня 2009 року
дев'ятнадцятої сесії п'ятого скликання
Брусівської сільської ради прийнято
рішення про відчудження вищевказаного
приміщення, яке нібито є комунальною
власністю, проте фактично Брусівська
сільська рада ніякого відношення до
даного майна не мала, тому що
правовстановлюючі документи на
вказаний об'єкт та відповідне рішення
суду про визнання даного об'єкту
комунальною власністю відсутні.

Позивачі зазначають, що дане нежитлове
приміщення не визнано безхазяйним та
не передано до комунальної власності
громаді с. Брусівка, Устинівського
району Кіровоградської області,
оскільки виконавчий комітет сільської
ради з відповідною заявою до суду не
звертався.

01 жовтня 2010 року рішенням виконавчого
комітету Брусівської сільської ради
затверджено протокол засідання
комісії з продажу за конкурсом
нежитлового приміщення. Дане рішення
також являється незаконним, оскільки
спірний об'єкт не було зараховано до
комунальної власності, не всі члени
конкурсної комісії знали про
включення їх до комісії, протокол
засідання не відповідає дійсності, у
зв'язку з чим рішення про його
затвердження є незаконним.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вважають, що
посадовими особами Брусівської
сільської ради незаконно продано за
конкурсом нежитлове приміщення, яке
розташовано по вул. Цетральній, 2 в с.
Брусівка, Устинівського району,
Кіровоградської області.

Рішенням Устинівського районного суду
Кіровоградської області від 14 березня
2014 року у задоволенні позову
відмовлено у повному обсязі.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися з
апеляційною скаргою, в якій просять про
скасування рішення суду та ухвалення
нового рішення по суті позовних вимог.
Зазначають, що суд першої інстанції
приймаючи рішення не повно з'ясував
обставини, що мають істотне значення
для справи, неправильно застосовано
норми матеріального і процесуального
права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника позивачів -
ОСОБА_5 та пояснення представника
відповідачів ОСОБА_6, дослідивши
письмові докази по справі, перевіривши
рішення суду у межах доводів
апеляційної скарги колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
від 02 вересня 2009 року про право
власності на нежитлове приміщення, яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_1 дане
приміщення належить Брусівській
сільській раді на праві комунальної
власності (а.с.117).

Свідоцтво видано на підставі рішення
виконкому Брусівської сільської ради
№ 10 від 25 березня 2009 року (а.с.147).
Реєстраційний напис на
правовстановлюючому документі 02
вересня 2009 року був зареєстрований в
Олександрійському міжміському бюро
технічної інвентаризації у реєстрову
книгу 313 за номером № 141.

На дев'ятнадцятій сесії п'ятого
скликання Брусівської сільської ради
рішенням № 69 від 15 січня 2009 року «Про
взяття на облік, під охорону з
послідуючим виготовленням технічної
документації, взяттям на баланс і
продажем без господарських приміщень,
які розташовані на території
Брусівської сільської ради» сільська
рада вирішила: «взяти під охорону з
послідуючим виготовленням технічної
документації і взяттям на баланс без
господарських об'єктів, розташованих
на території сільської ради. Виконкому
сільської ради утворити конкурсну
комісію з продажу об'єктів та
оголосити конкурс на продаж» (а.с.7).

Рішенням № 69 від 15 січня 2009 року
дев'ятнадцятої сесії п'ятого скликання
Брусівської сільської ради вирішено
продати нежитлове приміщення (колишній
дитячий садок) загальною площею 365,2
кв.м., 1964 року будівництва, що
розташоване по АДРЕСА_1 шляхом
проведення прилюдних торгів з
початковою стартовою ціною 5000,00 (п'ять
тисяч гривень) та доручити провести
організацію цього продажу виконавчому
комітету Брусівської сільської ради
(а.с.8).

Конкурсною комісією згідно протоколу
№ 1 від 01 жовтня 2010 року Брусівської
сільської ради одноголосно
проголосовано за ОСОБА_4, який був
переможцем конкурсу та надав
найбільшу суму грошей для купівлі
нежитлового приміщення загальною
площею 365,2 кв.м., 1964 року будівництва
розташованого за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.13-14).

Вказаний протокол № 1 засідання
конкурсної комісії з продажу
нежитлового приміщення затверджено
рішенням виконкому Брусівської
сільської ради від 01 жовтня 2010 року за
№ 31(а.с.11-12).

На підставі нотаріально посвідченого
відплатного договору купівлі-продажу
від 18 жовтня 2010 року проведена державна
реєстрація права власності за ОСОБА_7
на нежитлове приміщення (колишній
дитячий садок), загальною площею - 365,2
кв.м. 1964 року будівництва, що
підтверджується інформаційною
довідкою з Реєстру прав власності на
нерухоме майно ( 123; 103-105).

Судом першої інстанції під час
розгляду справи встановлено,
внаслідок чого здійснений правильний
висновок, що вищезазначене нежитлове
приміщення по вулиці Центральній в с.
Брусівка Устинівського району
перебувало у власності
реорганізованого у 1999-2000 р.р. КСП ім. І.
Франка та на протязі декількох років
використовувалося за призначенням для
відвідування дітей дошкільного віку.
Згодом частину приміщення було
переобладнано під сільський будинок
культури.

Згідно ст. 21 ЦК України суд визнає
незаконним та скасовує правовий акт
індивідуальної дії, виданий органом
державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси. Суд визнає незаконним та
скасовує нормативно-правовий акт
органу державної влади, Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, якщо він суперечить
актам цивільного законодавства і
порушує цивільні права або інтереси.

Правовий акт може бути визнаний
недійсним (незаконним, протиправним),
тобто таким, що не відповідає закону,
якщо виданий органом або посадовою
особою з перевищенням наданих йому
законодавством повноважень в межах
компетенції, але з порушенням чинного
законодавства.

Згідно п. 20 "Методики уточнення
складу і членів колективних
сільськогосподарських підприємств,
вартості пайових фондів майна, у тому
числі реорганізованих", затвердженої
Постановою Кабінету Міністрів України
від 28 лютого 2001 р. N177 встановлено, що до
уточненого переліку майна соціальної
інфраструктури включаються: об'єкти
житлового фонду; табори для відпочинку
і оздоровлення дітей, об'єкти культури
і спорту, приміщення
будинків-інтернатів для людей похилого
віку та інвалідів, об'єкти побуту,
охорони здоров'я тощо; дитячі дошкільні
заклади, заклади середньої та
середньої професійно-технічної освіти,
дитячі музичні та художні школи, школи
мистецтв: мережі електро-. тепло-, гаю- і
водопостачання, водовідведення, а
також інженерні будівлі та споруди,
призначені для обслуговування
житлового фонду і об'єктів соціальної
інфраструктури. З переліку майна
соціальної інфраструктури, складеного
на дату реорганізації підприємства,
виключаються об'єкти, передані до
комунальної власності в період між
датою реорганізації та датою уточнення
складу і вартості пайового фонду.

Вказане нежитлове приміщення
підлягає передачі у комунальну
власність відповідно до абз.2 підп. «а»
п.2, п.4 Постанови Кабінету Міністрів
України від 13 серпня 2003 р. N1253 «Про
затвердження Порядку безоплатної
передачі у комунальну власність
об'єктів соціальної сфери, житлового
фонду, у тому числі незавершеного
будівництва, а також
внутрішньогосподарських
меліоративних систем колективних
сільськогосподарських підприємств, що
не підлягали паюванню в процесі
реорганізації цих підприємств та
передані на баланс
підприємств-правонаступників», так як
об'єктами передачі згідно з цим
порядком є: об'єкти соціальної сфери,
житлового фонду, у тому числі
незавершеного будівництва: навчальні
заклади (заклади дошкільної, повної
загальної середньої,
професійно-технічної освіти тощо).
Ініціаторами передачі об'єктів у
комунальну власність можуть бути
місцеві органи виконавчої влади,
органи місцевого самоврядування,
підприємства правонаступники, на
балансі яких, перебувають об'єкти.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
із того, що нормативні-правові акти, а
саме рішення Брусівської сільської
ради № 69 від 15 січня 2009 року не
порушують майнові права та законні
інтереси сторін за спірними
правовідносинами, оскільки рішенням
виконкому Брусівської сільської ради
№ 10 від 25 березня 2009 року оформлено
право власності на комунальне майно.
Згідно протоколу конкурсної комісії
переможцем конкурсу визначено ОСОБА_4,
вказаний протокол в установленому
законом порядку не був оскаржений, а
позивачами не надано належних та
допустимих доказів, що підтверджували
б протиправні дії осіб під час
проведення конкурсу при продажу
нерухомого майна.

Вищевказане нежитлове приміщення в
судовому порядку не визнавалося
безхазяйним тому і відповідної
процедури щодо набуття права власності
на безхазяйну річ відповідачем не
дотримано, оскільки не може визнатися
безхазяйним, майно яке включено до
соціальної інфраструктури.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку щодо
недоведеності позивачем фактів
порушення його прав, свобод та
інтересів та виходячи з визначених ст. 1
ЦПК України завдань цивільного
судочинства правомірно відмовив у
задоволенні позову.

Також судом першої інстанції
зазначено, що позивачами пропущено
строк звернення до суду, оскільки
позовну заяву подано до Устинівського
районного суду Кіровоградської
області 16 грудня 2013 року, а рішення
сесії Брусівської сільської ради, що є
предметом спору прийнято 15 січня 2009
року.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки. За ст. 253 ЦК
України перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

Як роз'яснено в п.11 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18
грудня 2009 року «Про судове рішення у
цивільній справі», встановивши, що
строк для звернення з позовом
пропущено без поважної причини, суд у
рішенні зазначає про відмову в позові
на цих підставах, якщо про застосування
позовної давності заявлено стороною у
спорі, зробленою до ухвалення ним
рішення, крім випадків, коли позов не
доведено, що є самостійною підставою
для цього.

Оскільки суд прийшов до
правильного висновку щодо відсутності
законних підстав для задоволення
позову, то зайвим є посилання на
недотримання строку звернення до суду.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а тому,
відповідно до ч. 1 ст.308 ЦПК України,
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. 304, ст. 307, ст. 308, ст. 313, ст.
314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Устинівського районного суду
Кіровоградської області від 14 березня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: