Справа № 676/1316/14-ц
Номер провадження 2/676/866/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року
Кам'янець-Подільський
міськрайонний суд

Хмельницької
області

в складі: головуючої судді Швець
О.Д.

з участю секретаря Роговської О.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кам'янці-Подільський
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ПП «Фаворит Стар» про визнання
права власності на об»єкт
незавершеного будівництва

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_4,
ПП «Фаворит Стар» про визнання права
власності на об»єкт незавершеного
будівництва. В обґрунтування вимог
зазначає, що відповідно договору
купівлі-продажу об»єкта незавершеного
будівництва від 26.10.2007 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Кам»янець-Подільського міського
нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстрованого в нотаріальному
реєстрі за № 3075, а також
зареєстрованого в державному реєстрі
правочинів за № 2449165, він придбав у ТОВ
БКФ «Житлобудінвест» незавершене
будівництво 30-квартирного житлового
будинку на АДРЕСА_1. За вказаним
договором продавець передав, а він як
покупець прийняв у приватну власність
на умовах договору об»єкт
незавершеного будівництва за ціною 820
000 грн. 26.10.2007 року ним було сплачено на
користь ТОВ БКФ «Житлобудінвест» 820 000
грн. в порядку повної оплати ціни
об»єкта за договором, що
підтверджується банківською випискою.
Відповідно до акту
приймання-передавання об»єкта
незавершеного будівництва від 26.10.2007
року він фактично прийняв об»єкт у свою
власність на праві договору. Водночас
рішенням Кам»янець-Подільського
міськрайонного суду від 29.12.2010 року,
залишеним в силі Ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18.12.2013 року за позов ОСОБА_4
визнано вищевказаний договір
недійсним (без застосування
реституції).. Як вбачається із змісту
вказаного судового рішення, підставою
для визнання договору недійсним стало
те, що зазначений договір порушує
публічний прядок так як вчинений під
час дії заборони на майно. Позивач
придбав об»єкт у ТОВ БКФ
«Житлобудінвест» як належного
власника. Право власності товариства
було підтверджено чинним рішенням
господарського суду Хмельницької
області від 10 січня 2005 року у справі №
11/241. Право власності ТОВ БКФ
«Житлобудінвест» на вказаний об»єкт
незавершеного будівництва, яке виникло
на підставі вищевказаного рішення
господарського суду, було
зареєстровано в Реєстрі Прав
власності на нерухоме майно, що
підтверджувалось відповідним витягом
№ 15778853 від 02 вересня 2007 року, виданим
Кам»янець-Подільським МБТІ. Перевірка
наявності заборон на відчуження
об»єкта станом на час укладення
договору безпосередньо здійснювалась
нотаріусом, який посвідчував договір.
Відсутність заборони посвідчується
Витягом з Єдиного реєстру заборон
відчуження об»єктів нерухомого майна
№ 15139929 від 26 жовтня 2007 року. Арешт, про
який зазначено в позові ОСОБА_4 , був
скасований, а запис вилучений з ЄРЗ
відділу ДВС Кам»янець-Подільського
міськрайонного управління юстиції
задовго до моменту придбання об»єкта. З
аналізу вищенаведених обставин
вбачається, що позивач є
добросовісним набувачем об»єкта,
оскільки він не знав і об»єктивно не
міг знати про наявність будь-яких
обмежень щодо продажу об»єкта ТОВ БКФ
«Житлобудінвест». За таких обставин
добросовісно придбаний позивачем
об»єкт не може бути у нього
витребуваний в силу приписів ст..ст. 216,
330,388 ЦК України. Просить визнати за
ОСОБА_3 у відповідності до ст..392 ЦК
України, право власності на
незавершене будівництво 30-квартирного
житлового будинку по АДРЕСА_1.

В суді представник позивача позов
підтримав, просить задовольнити.

Представники відповідачів в суді
позов не визнали, заперечили проти його
задоволення, пояснили, що згідно
чинного Цивільного кодексу на
незавершене будівництво право
власності не може бути визнано.
Просять в задоволенні позову
відмовити.

Суд, заслухавши сторони, вивчивши
матеріали справи, вважає, що позов не
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно
договору купівлі-продажу об»єкта
незавершеного будівництва від 26.10.2007
року, посвідченого приватним
нотаріусом Кам»янець-Подільського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстрованого в нотаріальному
реєстрі за № 3075, а також
зареєстрованого в державному реєстрі
правочинів за № 2449165, ОСОБА_3 придбав у
ТОВ БКФ «Житлобудінвест» незавершене
будівництвом 30-квартирний житловий
будинок на АДРЕСА_1. За вказаним
договором продавець передав, а він як
покупець прийняв у приватну власність
на умовах договору об»єкт
незавершеного будівництва за ціною 820
000 грн. 26.10.2007 року ним було сплачено на
користь ТОВ БКФ «Житлобудінвест» 820 000
грн. в порядку повної оплати ціни
об»єкта за договором, що
підтверджується банківською випискою.
Відповідно до акту
приймання-передавання об»єкта
незавершеного будівництва від 26.10.2007
року позивач фактично прийняв об»єкт у
свою власність на праві договору.

Згідно ст. 182 ЦК України, право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.
Державна реєстрація прав на
нерухомість і правочинів щодо
нерухомості є публічною, здійснюється
відповідним органом, який
зобов»язаний надавати інформацію про
реєстрацію та зареєстровані права в
порядку, встановленому законом.

Право власності ТОВ БКФ
«Житлобудінвест» на вказаний об»єкт
незавершеного будівництва, яке виникло
на підставі вищевказаного рішення
господарського суду, було
зареєстровано в реєстрі прав
власності на нерухоме майно, що
підтверджується відповідним витягом №
15778853 від 02 вересня 2007 року, виданим
Кам»янець-Подільським МБТІ. Перевірка
наявності будь-яких судових заборон на
відчуження об»єкта станом на час
укладення договору безпосередньо
здійснювалась нотаріусом, який
посвідчував договір, за даними Єдиного
реєстру заборон відчуження об»єктів
нерухомого майна.

Рішенням Кам»янець-Подільського
міськрайонного суду від 29.12.2010 року,
залишеним в силі Ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18.12.2013 року за позов ОСОБА_4
договір купівлі-продажу об»єкта
незавершеного будівництва від 26.10.2007
року визнано недійсним так як порушує
публічний порядок, оскільки вчинений
під час дії заборони на відчуження, яка
була знята 31 березня 2008 року.

Арешт на зазначений об»єкт, був
накладений постановою державного
виконавця серії АА № 050213,
реєстраційний номер № 2397972, контрольна
сума 2А4722ВЕВВ від 09.09.2005 року. Згідно з
витягом про реєстрацію в ЄРЗ № 13213198 від
27.06.2007 року, запис про арешт спірного
нерухомого майна за реєстровим номером
2397972 було вилучено з ЄРЗ на підставі
постанови від 26.06.2007 року державного
виконавця Фіголя С.В. відділу ДВС
Кам»янець-Подільського міськрайонного
управління юстиції, тобто задовго до
придбання ним об»єкта.

Враховуючи, що ТОВ БКФ
«Житлобудінвест» та ОСОБА_3 виконані
всі умови договору купівлі-продажу,
ТОВ БКФ «Житлобудінвест» ліквідовано
і державна реєстрація юридичної особи
припинена 02.07.2012 року, що
підтверджується записом № 8000943в
ЄДР, а тому реституція в зв»язку з
визнанням договору недійсним
застосована не може бути.

Виходячи з наведених обставин, позивач
вважає себе добросовісним набувачем
спірного об»єкта.

Відповідно до ст.. 330 ЦК України якщо
майно відчужене особою, яка не мала на
це права, добросовісний набувач
набуває права власності на нього, якщо
відповідно до статті 388 цього Кодексу
майно не може бути витребуване у
нього.

Частиною першою статті 215 ЦК України
передбачено, що підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені,
зокрема, частиною першою статті 203 ЦК
України.

Згідно з частиною третьою статті 215 ЦК
України вимога про визнання правочину
недійсним може бути заявлена як однією
із сторін правочину, так і іншою
заінтересованою особою, права та
законні інтереси якої порушено
вчиненням правочину.

Статтею 216 ЦК України передбачено
загальні наслідки недійсності
правочину - недійсний правочин не
створює юридичних наслідків, крім тих,
що пов'язані з його недійсністю, а
згідно зі статтею 236 ЦК України
правочин є недійсним з моменту його
вчинення та не породжує тих юридичних
наслідків, задля яких укладався, у тому
числі не породжує переходу права
власності до набувача.

Виходячи зі змісту частини першої
статті 216 ЦК України, наслідком
недійсності правочину є застосування
двосторонньої реституції незалежно
від добросовісності сторін правочину.

Разом із тим частиною третьою статті 216
ЦК України передбачено, що загальні
наслідки недійсності угоди
застосовуються, якщо законом не
встановлені особливі умови їх
застосування або особливі правові
наслідки окремих видів недійсних
правочинів.

Цивільним кодексом України
передбачено засади захисту права
власності. Зокрема, статтею 387 ЦК
України власнику надано право
витребувати майно із чужого
незаконного володіння.

Відповідно до частини першої статті 388
ЦК України якщо майно за відплатним
договором придбане в особи, яка не мала
права його відчужувати, про що набувач
не знав і не міг знати (добросовісний
набувач), власник має право витребувати
це майно від набувача лише у разі, якщо
майно було загублене власником або
особою, якій він передав майно у
володіння; було викрадене у власника
або особи, якій він передав майно у
володіння; вибуло з володіння власника
або особи, якій він передав майно у
володіння, не з їхньої волі іншим
шляхом.

Оскільки добросовісне набуття в
розумінні статті 388 ЦК України можливе
лише тоді, коли майно придбано не
безпосередньо у власника, а в особи, яка
не мала права відчужувати це майно,
наслідком угоди, укладеної з таким
порушенням, є не двостороння
реституція, а повернення майна з
незаконного володіння.

Відповідно ст..392 ЦК України власник
може пред»явити позов про визнання
його права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно ст.. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Враховуючи, що позивач придбав майно
у власника, суд вважає, що його не
можна вважати добросовісним
набувачем, а тому підстав для визнання
права власності у відповідності до
ст.. 392 ЦК України немає..

На підставі викладеного, керуючись
ст.. 215, 216, 330, 388, 182, 392, 328 ЦК України,
керуючись ст.. 213-215 ЦПК України, - суд

ВИРІШИВ :

ОСОБА_3 в задоволенні позову до
ОСОБА_4, ПП «Фаворит Стар» про визнання
права власності на незавершене
будівництво 30-квартирний житловий
будинок по АДРЕСА_1 - відмовити.

Скасувати заходи забезпечення
позову, накладені ухвалою
Кам»янець-Подільського
міськрайонного суду від 26 березня 2014
року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Хмельницької області через
Кам»янець-Подільський міськрайонний
суд Хмельницької області шляхом
подання апеляційної скарги в 10- денний
строк з дня проголошення рішення, а
якщо особи не були присутні під час
проголошення рішення, то протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду
Швець О.Д