Справа № 455/172/14-ц
Провадження № 2/455/207/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 травня 2014 року
м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд
Львівської області

у складі: головуючої - судді
Ніточко Л.Й.,

при секретарі - Сенеті
Г.Н.,

з участю: прокурора прокуратури
Старосамбірського району Львівської
області - Гавриляка Т.М.

позивача - ОСОБА_2,

третьої особи -
представника Старосамбірської
районної державної адміністрації як
органу опіки та піклування Крвавич О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Старий Самбір
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, третя особа - Старосамбірська
районна державна адміністрація як
орган опіки та піклування, про
позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 06.02.2014 року звернулася до суду з
позовною заявою до ОСОБА_4 про
позбавлення батьківських прав, в якій
зазначає, що 09.08.2007 року уклала шлюб з
відповідачем в Тернавській сільській
раді Старосамбірського району
Львівської області. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у
них народився син - ОСОБА_5. 03.11.2010 року
шлюб між ними було розірвано. З моменту
розлучення і по даний час відповідач не
бачив сина жодного разу. Аліментів
відповідач не сплачує, матеріальної
допомоги на утримання дитини не надає,
не піклується про її фізичний і
духовний розвиток, не спілкується з
ним, взагалі. Відповідач по справі
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків, не відвідує
сина ні вдома, ні в школі.

Просить постановити рішення, яким
позбавити відповідача батьківських
прав відносно сина - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2
позовні вимоги підтримала та дала
пояснення, аналогічні викладеним у
позовній заяві, а також додатково
пояснила, що не зверталася до суду з
позовом про стягнення аліментів на
дитину з відповідача, не хоче ні одної
копійки від нього, оскільки відповідач
казав, що це не є його дитина, чим
ображав її та принижував людську
гідність.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання
не з'явився, про час та місце слухання
справи був належно повідомлений через
оголошення в газеті «Високий Замок»
від 04.04.2014 року, причини неявки суду
невідомі.

Представник третьої особи Крвавич О.М.
проти позову не заперечила та пояснила,
що батько відповідач самоусунувся та
свідомо ухиляється від обов'язку по
вихованню та навчанню сина, не проявляє
щодо нього батьківської турботи, не
цікавиться його життям та здоров'ям, не
утримує матеріально. Виховання,
контроль та матеріальне забезпечення
дитини здійснює мати, комісія з питань
захисту прав дитини, також дійшла
думки, що позбавлення відповідача
батьківських прав щодо сина
відповідатиме інтересам останнього.

Суд, заслухавши позивача, представника
третьої особи, свідків, прокурора, який
підтримав позовні вимоги позивачки,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Статтею 150 Сімейного кодексу України
встановлений обов'язок батьків
піклуватися про стан здоров'я дитини,
її фізичний, духовний та моральний
розвиток, забезпечити здобуття дитиною
повної загальної середньої освіти,
готувати її до самостійного життя.
Передача дитини на виховання іншим
особам не звільняє батьків від
обов'язку батьківського піклування
щодо неї.

Декларація прав дитини, проголошена
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, як принципове положення
визначила, що дитина повинна зростати в
умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права
дитини батьки несуть основну
відповідальність за виховання дитини.
Найкращі інтереси дитини є предметом
їх основного піклування.

Відповідно до ст. 165 СК України право на
звернення до суду з позовом про
позбавлення батьківських прав мають
один з батьків, опікун, піклувальник,
особа, в сім'ї якої проживає дитина,
заклад охорони здоров'я або навчальний
заклад, в якому вона перебуває, орган
опіки та піклування, прокурор, а також
сама дитина, яка досягла чотирнадцяти
років, отже , ОСОБА_2 є належним
позивачем до суду.

У відповідності до положень п.2 ч.1 ст.164
Сімейного кодексу України мати, батько
можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч.2 ст.171 СК України
дитина, яка може висловити свою думку,
має бути вислухана при вирішенні спору
про позбавлення батьківських прав.
Оскільки син сторін має лише шість
років, то учасники не наполягали на
його допиті.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно свідоцтва про народження (а.с.6)
батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_4
та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно рішення Старосамбірського
районного суду Львівської області від
03.11.2010 року (а.с.5) шлюб між ОСОБА_6 та
ОСОБА_4 було розірвано.

З свідоцтва (а.с.65) відомо, що позивач
поміняла після розірвання шлюбу своє
прізвище «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2», про що
зроблено 26.01.2011 року відповідний
актовий запис за № 1 у відділі ДРАЦС
Старосамбірського районного
управління юстиції Львівської області.

Згідно довідок (а.с.7-8), акту обстеження
житлових умов (а.с.9), пояснювальної
записки (а.с.10), малолітній ОСОБА_5
проживає спільно з матір'ю - ОСОБА_2 в с.
П'ятниця Старосамбірського району
Львівської області, в будинку її
дідуся. Усім необхідним забезпечений
повністю. Навчається у 1 класі
П'ятницької ЗСШ І-ІІ ступенів. За час
перебування дитини в школі його батько
- ОСОБА_4 жодного разу не відвідував
сина у школі, не цікавився його
навчанням та вихованням.

Згідно висновку органу опіки та
піклування Старосамбірської районної
державної адміністрації (а.с. 63-64)
ОСОБА_4 доцільно позбавити
батьківських прав відносно його сина -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Допитані судом свідки, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
рідна сестра позивачки, ОСОБА_9, кожний
окремо, показали, що відповідач більше
трьох років ухиляється від виконання
своїх обов'язків по вихованню
малолітнього сина, його матеріально не
забезпечує, хоча таку можливість має,
бо їздить на заробітки, молодий та
здоровий, з ним не спілкується та ним
не піклується, не цікавиться його
станом здоров"я, умовами проживання,
навчання, дитина його не знає як батька.
Перешкод у спілкуванні з дитиною, про
будь-які заборони з боку позивачки по
відношенню до відповідача зустрічам
йому з дитиною, їм невідомо, бо таких
заборон не було. Також свідок ОСОБА_9
підтвердила, що коли відповідач був у
шлюбі з позивачкою, то в їх сім»ї
постійно були скандали, дитина була
свідком цих конфліктів, а тому
відповідача боялася. Свідок ОСОБА_7
також ствердила, що відповідач
дозволяв собі казати, що це не є його
дитина.

У суду не виникає сумніву у правдивості
цих свідчень, оскільки вони
підтверджуються змістом наведених
вище достовірних документів.

Постановою Пленуму Верховного суду
України від 30.03.2007 року № 3 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав» (п.15)
роз'яснено судам, що ухилення батьків
від виконання своїх обов'язків має
місце, коли вони не піклуються про
фізичний і духовний розвиток дитини, її
навчання, підготовку до самостійного
життя, зокрема: не забезпечують
необхідного харчування, медичного
догляду, лікування дитини, що негативно
впливає на її фізичний розвиток як
складову виховання; не спілкуються з
дитиною в обсязі, необхідному для її
нормального самоусвідомлення; не
надають дитині доступу до культурних
та інших цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожний окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Оскільки судом встановлено, що
відповідач жодної уваги дитині
протягом тривалого часу не приділяє,
суд вважає доведеною належними
доказами ту обставину, що ОСОБА_4
самоусунувся від виконання своїх
батьківських обов'язків.

Зазначене відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164
Сімейного кодексу України є підставою
для позбавлення його батьківських
прав.

Задовольняючи позов суд також враховує
той факт, що жодних доказів чинення
відповідачу перешкод у спілкуванні з
дитиною суду не надано, до державних
органів, органів внутрішніх справ,
судових органів відповідач за захистом
своїх прав як батька не звертався.

В судовому засіданні також не було
здобуто доказів на предмет того, щоб
стан здоров'я та матеріальне становище
відповідача не позбавляло його
можливості приймати участь у вихованні
дитини, сприяти її духовному та
фізичному розвитку, цікавитись життям
до здоров'ям сина, приймати участь у
його становленні як особистості, що
свідчить про свідоме нехтування
відповідачем своїми батьківськими
обов'язками.

Старосамбірська районна державна
адміністрація, на яку покладені
повноваження органу опіки та
піклування, вважає, що ОСОБА_4 доцільно
позбавити батьківських прав відносно
його сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.63-64).

Аналіз наведених обставин свідчить, що
відповідач більше трьох років, без
поважних причин, не дбає про стан
здоров'я сина, про його фізичний,
духовний та моральний розвиток, не
готує його до самостійного життя, не
виявляє інтересу до його внутрішнього
світу, не спілкується з ним в обсязі,
необхідному для його нормального
самоусвідомлення, тобто ухиляється від
виконання батьківських обов'язків, що
дає підстави позбавити його
батьківських прав відносно сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому суд вважає,
що позовна вимога про позбавлення
батьківських прав підлягає
задоволенню.

У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України
слід стягнути з відповідача в користь
позивачки понесені нею судові витрати
- судовий збір в сумі 243 гривні 60
копійок(а.с.1).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, ч.1 ст. 88, 214, 215,218
ЦПК України, ч.3 ст. 60 ЦК України, ст. 150,
п.2 ч.1 ст. 164, 165 СК України, ст. 18
Конвенції про права дитини, Декларації
прав дитини, проголошеної Генеральною
Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя
АДРЕСА_1, батьківських прав відносно
сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду після набрання ним
законної сили направити відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану Старосамбірського районного
управління юстиції Львівської області.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2
понесені нею судові витрати - судовий
збір в сумі - 243 (двісті сорок три) гривні
60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного
суду Львівської області через
Старосамбірський районний суд. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Л.Й. Ніточко