Справа № 477/998/14-ц
Провадження № 2-о/477/35/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2014 року Жовтневий районний
суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді - Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання -
Федоровській Л.А.,

за участю:

заявниці - ОСОБА_1,

представника зацікавленої особи -
Ткаченко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа - реєстраційна
служба відділу державної реєстрації
актів цивільного стану Жовтневого
районного управління юстиції у
Миколаївській області, про
встановлення факту смерті та
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

25 квітня 2014 року заявниця звернулася до
суду із заявою, в якій просить
встановити факт смерті її сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що настала ІНФОРМАЦІЯ_4 на
території Київського району м.Одеси.
Також просить зобов'язати відділ
реєстрації актів цивільного стану
Жовтневого РУЮ зареєструвати смерть
ОСОБА_3 у встановленому порядку.

В обґрунтування своєї заяви вказувала,
що її син вів антисуспільний спосіб
життя, зловживав спиртними напоями.
Здоров'я її сина від такого способу
життя похитнулося, але до лікарні він
не звертався.

Останній раз вона бачила сина 5 липня 2002
року, коли він зібрав речі та повідомив,
що направляється до Росії на заробітки.
ІНФОРМАЦІЯ_5 помер її чоловік та батько
ОСОБА_3 - ОСОБА_4, після смерті якого вона
прийняла спадщина, та їх син ОСОБА_3
також є таким, що спадщину прийняв, так
як був зареєстрований із померлим на
час смерті.

16 лютого 2005 року вона звернулася до
Жовтневого РВ УМВС України в
Миколаївській області із заявою про
розшук її сина.

9 липня 2013 року вона повторно
звернулася до Жовтневого РВ, на що їй
було повідомлено, що її син у розшуку не
перебував. 30 жовтня 2013 року за її
повторною заявою було розпочато
розшук, в ході якого її донька - ОСОБА_5,
яка представляла її інтереси, впізнала
по фотознімкам свого брата - ОСОБА_3,
труп якого було виявлено у 2005 році на
території Київського району м.Одеси
без ознак насильницької смерті та
поховано на східному кладовищі м. Одеси
25 травня 2005 року. Враховуючи, що труп її
сина було виявлено ІНФОРМАЦІЯ_4, то саме
цю дату вона просить вважати днем його
смерті.

Посилаючись на неможливість в
адміністративному порядку отримання
свідоцтва про смерть її сина, що
перешкоджає їй в оформленні спадкових
прав, просила встановити факт його
смерті та зобов'язати відповідну
службу провести реєстрацію його
смерті.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою заяву
підтримала та пояснила про
вищевикладене.

Представник зацікавленої особи -
реєстраційної служби відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану Миколаївського районного
управління юстиції пояснила, що служба
дійсно позбавлена можливості
зареєструвати смерть ОСОБА_3, з огляду
на вимоги Правил державної реєстрації
актів цивільного стану в Україні. При
цьому реєстраційна служба не заперечує
проти задоволення вимог ОСОБА_1

Вислухавши пояснення заявниці та
представника зацікавленої особи,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає заяву такою, що підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України,
роз'яснень Постанови Пленуму ВСУ № 5
від 31.03.1995 року «Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення», суд
розглядає в окремому провадженні
справи щодо встановлення факту, в тому
числі, смерті особи в певний час у разі
неможливості реєстрації органом
державної реєстрації актів цивільного
стану факту смерті. Встановлення факту
смерті особи в певний час провадиться
тільки у разі неможливості органом
ДРАЦС зареєструвати факт смерті з
підстав, що відсутні документи, які
свідчать про смерть особи. Предметом
доказування у цих справах є не сама
подія смерті, а її час - чітко
визначений, який повинен породжувати
для заявника правові наслідки.

Для встановлення факту смерті особи
необхідні обставини, що свідчать про цю
подію, а також про те, що заінтересована
особа позбавлена можливості
зареєструвати факт смерті. Підставою
для встановлення факту смерті є
підтверджені доказами обставини, що
достовірно свідчать про смерть
громадянина у певний час за певних
обставин.

За даними свідоцтва про народження
серії НОМЕР_1, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1,
батьками останнього є ОСОБА_4 та ОСОБА_1
(а.с. 9).

Зі змісту свідоцтва про право
власності та про право на спадщину за
законом від 28.01.2010 року, вбачається про
смерть ОСОБА_4, спадкоємцями майна
якого в рівних частках є ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 (а.с. 11-13) .

Пояснення заявниці щодо зникнення її
сина та прийнятих нею заходів щодо її
розшуку підтверджуються її заявою до
Жовтневого РВ УМВС України в
Миколаївській області від 16.02.2005 року
(а.с. 15).

Однак за даними Жовтневого РВ від 19.07.2013
року, ОСОБА_3 у розшуку не перебував, у
зв'язку з чим 19.09.2013 року заявниця
звернулася із повторною заявою щодо
його розшуку (а.с. 16-17).

Згідно постанови слідчого СВ
Жовтневого РВ УМВС України в
Миколаївській області від 06.12.2013 року,
30.10.2013 року за фактом звернення ОСОБА_1
щодо розшуку її сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, було розпочате досудове
розслідування. В ході проведення
оперативно-розшукових заходів було
зроблено перевірку за обліками
невпізнаних трупів громадян, які були
виявлені на території України з 2002
року, та в ході чого ОСОБА_5 впізнала
фотознімок трупу свого брата ОСОБА_3,
труп якого було виявлено на території
Київського району м.Одеси 15 лютого 2005
року без ознак насильницької смерті
(а.с. 18).

Допитана в судовому засідання свідок
ОСОБА_5 підтвердила, що дійсно в 2013 році
на пред'явлених фотознімках впізнала
труп свого брата ОСОБА_3.

Підстави, з яких заявниця була змушена
звернутися до суду із цією заявою
підтверджуються відмовою
реєстраційної служби відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану Миколаївського районного
управління юстиції, згідно якої
ОСОБА_1 було відмовлено в проведенні
дій щодо реєстрації смерті їх сина з
посиланням на Правила державної
реєстрації актів цивільного стану в
Україні, а саме: не наданням документів,
які свідчать про смерть особи.

Згідно глави 5 вказаних Правил,
підставою для державної реєстрації
смерті є: лікарське свідоцтво про
смерть, фельдшерська довідка про
смерть, лікарське свідоцтво про
перинатальну смерть; рішення суду про
оголошення особи померлою; рішення
суду про встановлення факту смерті
особи в певний час; повідомлення
державного архіву або органів Служби
безпеки України у разі реєстрації
смерті осіб, репресованих за рішенням
несудових та судових органів;
повідомлення установи виконання
покарань або слідчого ізолятора,
надіслане разом з лікарським
свідоцтвом про смерть.

В судовому засіданні встановлено, що
труп ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м.Миколаєва, жителя с.Калинівка
Жовтневого району Миколаївської
області, було виявлено території
Київського району м.Одеси 15 лютого 2005
року.

Дані обставини ніким не оспорюються, та
підтверджуються наявними в матеріалах
справи доказами, а також поясненнями
свідка ОСОБА_5

Факт, про встановлення якого просить
заявниця має для неї юридичне значення,
оскільки надає право спадкування після
смерті сина, та з огляду на вищевказані
обставини, заява ОСОБА_1 обґрунтована і
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 215, 256, 259 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Миколаєва,
жителя с. Калинівка Жовтневого району
Миколаївської області, що настала
ІНФОРМАЦІЯ_4 на території Київського
району м.Одеси.

Зобов'язати реєстраційну службу
відділу державної реєстрації актів
цивільного стану Миколаївського
районного управління юстиції
зареєструвати смерть ОСОБА_3, що
настала ІНФОРМАЦІЯ_4 на території
Київського району м.Одеси.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана протягом десяти днів з дня його
проголошення через Жовтневий
районний суд Миколаївської області до
Апеляційного суду Миколаївської
області.

Суддя
Л.М. Семенова