Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач - Пащенко Л.В.
Провадження № 22ц/782/1206/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області в
складі:

головуючого судді: Пащенко Л.В.

суддів: Медведєвої Л.П., Соловей Р.С.

при секретарі: Арутюнян Р.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Луганську справу

за апеляційною скаргою представника
відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3

на рішення Артемівського районного
суду м.Луганська від 03 березня 2014 року

по цивільній справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, третя особа -
нотаріус Другої Луганської державної
нотаріальної контори Саприкіна Г.І.,
про надання додаткового строку для
прийняття спадщини

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 , третя особа - Друга Луганська
державна нотаріальна контора, про
визнання права власності на спадщину
за заповітом, -

В с т а н о в и л а:

У 2012 році позивач ОСОБА_4 звернувся до
суду із позовом про надання йому
додаткового строку для прийняття
спадщини після смерті батька ОСОБА_8, в
обґрунтування якого зазначив, що на
момент смерті, з батьком проживав
відповідач ОСОБА_5, який є власником ?
частини квартири - предмета
спадкування, розташованої за адресою :
АДРЕСА_1. Другим власником ? частини
квартири був його батько. За життя
ОСОБА_8 склав заповіт, згідно якого свою
частину квартири він заповідав онуку -
ОСОБА_2 Позивач вважав, що відповідач
ОСОБА_2 прийняв спадщину, тому до
нотаріальної контори не звертався,
однак 29.10.2012 року йому стало відомо, що
відповідач не прийняв спадщину та без
поважних причин не подав заяви до
нотаріальної контори про прийняття ним
спадщини. Просив суд визначити йому
додатковий строк для прийняття
спадщини.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду
зустрічний позов в обґрунтування якого
зазначив, що дід за життя залишив на
його ім'я заповіт на ? частину спірної
квартири. Від спадщини не відмовлявся,
звертався в липні 2006 року в нотконтору
з відповідною заявою, але оформити не
встиг, оскільки був притягнутий до
кримінальної відповідальності та з
29.07.2009 року та до цього часу знаходиться
в місцях позбавлення волі. Просив суд
визнати за ним право власності на ?
частину спірної квартири за адресою :
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
заповітом після смерті його діда -
ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Артемівського районного суду
м.Луганська від 03 березня 2014 року у
позовних вимогах ОСОБА_4 та зустрічних
позовних вимогах ОСОБА_2 було
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в особі
представника ОСОБА_5 просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове рішення яким його
позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі, посилаючись на неповне
з'ясування обставин справи, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення учасників процесу,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність й
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів апеляційного
суду приходить до наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених такими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

В ч. 1 статті 303 ЦПК України зазначено, що
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_8 (а.с. 7), його поховання
здійснювала ОСОБА_5 (а.с.22). Після його
смерті відкрилася спадщина у вигляді ?
частини квартири розташованої за
адресою : АДРЕСА_1. Спадкоємцями
померлого є ОСОБА_4, ОСОБА_5 - діти
спадкодавця, та ОСОБА_2 - онук
спадкодавця. За життя ОСОБА_8 склав
заповіт, згідно якого заповідав усе
своє майно ОСОБА_2 (а.с.20). ОСОБА_2 з 29.07.2009
р. та по теперішній час відбуває
покарання в Свердловській ВК № 38 (а.с.21).
Згідно відповіді 2- ї нотаріальної
контори після смерті померлого ОСОБА_8
станом на 27.03.2013 року спадкова справа
відсутня та згідно інформації зі
Спадкового реєстру спадкова справа
після померлого заведена у приватного
нотаріуса ОСОБА_9 (а.с. 71).

Згідно з ч.1 ст.1269, ч.1. ст.1270 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини. Для прийняття
спадщин встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її. За письмовою згодою
спадкоємців, які прийняли спадщину,
спадкоємець, який пропустив строк для
прийняття спадщини, може подати заяву
про прийняття спадщини нотаріусу за
місцем відкриття спадщини. За позовом
спадкоємця, який пропустив строк для
прийняття спадщини з поважної причини,
суд може визначити йому додатковий
строк, достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в п.24
постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про
судову практику у справах про
спадкування» роз'яснив, що при розгляді
цих справ слід перевіряти наявність
або відсутність спадкової справи
стосовно спадкодавця у державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини, наявність у
матеріалах справи обґрунтованої
постанови про відмову нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії, зокрема
відмови у видачі свідоцтва про право на
спадщину. Вирішуючи питання про
визначення особі додаткового строку,
суд досліджує поважність причини
пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно виходити
з того, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.
Якщо спадкоємець пропустив
шестимісячний строк для подання заяви
про прийняття спадщини з поважних
причин, закон гарантує йому право на
звернення до суду з позовом про
визначення додаткового строку на
подання такої заяви.

В законі не міститься визначення
поняття поважності причин пропущення
строку для прийняття спадщини і їх
поважність повинна визначатись судом у
кожному випадку, виходячи з конкретних
обставин справи та характеру
взаємовідносин сторін.

Судова колегія погоджується з
висновками суду стосовно позовних
вимог ОСОБА_4 про надання йому
додаткового строку для прийняття
спадщини. Наведена позивачем причина
пропуску строку для прийняття спадщини
не є поважною, оскільки позивач знав
про смерть батька, про заповіт який той
залишив на ім'я ОСОБА_2, про те в
нотаріальну контору та до суду з
відповідними заявами не звертався,що
підтверджено матеріалами справи (а.с.
125-128).

З матеріалів справи вбачається, що в
спірній квартирі на момент смерті
померлого ОСОБА_8 був зареєстрований
відповідач ОСОБА_5

В матеріалах справи відсутні докази
того, що на час відкриття спадщини у
спірній квартири проживав ОСОБА_2, або
що ним була подана заява нотаріусу про
прийняття спадщини. Позивачем ОСОБА_2
до суду не було надано доказів
постійного проживання разом з дідом на
час відкриття спадщини, з заявою про
встановлення факту прийняття спадщини
також не звертався. Також в матеріалах
справи відсутні докази того, що він у
межах шестимісячного строку подавав
заяву про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_8

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, якщо на час
відкриття спадщини спадкоємець
проживав разом зі спадкодавцем, то він
вважається таким, що прийняв спадщину.

Доказом постійного проживання
спадкоємця спільно з померлим на час
відкриття спадщини, згідно з правилами
п.211 Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
(затверджена наказом МЮ України № 20/5
від 03.03.2004 р., далі - Інструкція), може
бути відповідна довідка ЖЕО чи органу
самоврядування, реєстраційний запис у
паспорті спадкоємця чи будинковій
книзі, який свідчить про те, що
спадкоємець постійно проживав разом зі
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, або рішення суду про
встановлення факту своєчасного
прийняття спадщини.

Таке тлумачення норм спадкового права
підтверджено роз'ясненнями, які
містяться в п.23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 30.05. 2008 р.
«Про судову практику у справах про
спадкування».

За таких обставин колегія суддів
погоджується із висновками суду першої
інстанції, ці висновки не
спростовуються доводами апеляційної
скарги, до них суд дійшов із належним
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, рішення суду є
аргументованим, у ньому суд надав
оцінку усім позовним вимогам, вірно
встановив правовідносини, що регулюють
вирішення спірних питань, не допустив
порушення правил оцінки доказів,
ухвалив справедливе рішення без таких
порушень норм матеріального чи
процесуального права, що давали б
підстави для скасування чи зміни
рішення суду.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України є
передбаченим, що під час розгляду
справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 209,308 ЦПК
України, судова колегія,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Артемівського районного
суду м.Луганська від 03 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20-ти днів після її
проголошення .

Головуючий:

Судді: