Справа №473/831/14-ц 19.05.2014 19.05.2014 19.05.2014
Провадження №22-ц/784/1556/14
Головуючий у суді 1 інстанції
Суддя-доповідач в апеляційній
інстанції - Самчишина Н.В.
Ухвала

Іменем України

19 травня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Галущенка О.І.,

суддів: Серебрякової Т.В.,
Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання
- Богатирьовою В.А.,

за участю:

- представників позивача ОСОБА_3
та ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_4

на рішення Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 16 квітня 2014 року за позовом
ОСОБА_5 до Вознесенської міської ради
про визнання прав та обов'язків
забудовника житлового будинку в
порядку спадкування,

встановила:

19 лютого 2014 року ОСОБА_5 звернувся
до суду з позовом до Вознесенської
міської ради про визнання прав та
обов'язків забудовника житлового
будинку в порядку спадкування за
законом.

В обґрунтування вимог позивач
зазначав, що за життя його мати ОСОБА_6,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на
виділеній їй земельній ділянці та на
підставі відповідного дозволу,
побудувала житловий будинок по АДРЕСА_1
але не ввела його в експлуатацію.

Він прийняв спадщину після смерті
ОСОБА_6, оскільки в установлений
законом строк подав нотаріусу заяву
про прийняття спадщини та на день
смерті і на сьогодні проживає за
вказаною адресою. Однак, одержати
свідоцтво про право на спадщину за
законом на зазначений об'єкт
незавершеного будівництва в
позасудовому порядку не має змоги.

На думку позивача, після смерті
матері саме до нього, як до спадкоємця
першої черги перейшли, у тому числі,
його права та обов'язки як забудовника
житлового будинку.

Посилаючись на викладене та на
положення статей 16, 1216, 1261 та 1268 ЦК
України, позивач просив визнати за ним
права та обов'язки забудовника
житлового будинку в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_6

Рішенням Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 16 квітня 2014 року відмовлено
у задоволенні вказаного позову.

В апеляційній скарзі представник
позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_4, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права та
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, просила
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким задовольнити позов ОСОБА_5

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представників позивача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
з'ясувавши обставини справи і
перевіривши їх доказами, колегія
суддів апеляційного суду вважає, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції дійшов висновку, що відсутні
правові підстави для визнання за
позивачем прав та обов'язків
забудовника в порядку спадкування.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком суду.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять всі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Якщо будівництво здійснювалось
згідно із законом, то у разі смерті
забудовника до завершення будівництва,
його права та обов'язки як забудовника
входять до складу спадщини (п. 8
Постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про судову практику у справах
про спадкування").

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла ОСОБА_6, у зв'язку з чим,
відкрилася спадщина.

Спадщину після її смерті прийняв
її син - позивач ОСОБА_5, який
ІНФОРМАЦІЯ_2 року звернувся до
нотаріуса із заявою про прийняття
спадщини.

Нотаріус позивачу відмовив у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом, у зв'язку з тим, що ним не
надано правовстановлюючий документ на
житловий будинок.

З інвентаризаційної справи №
6088-2940 вбачається, що у 1961 році під час
первинної інвентаризації на земельній
ділянці площею 1 500 кв.м. (під забудову -
110 кв.м.) по АДРЕСА_1, було
зафіксовано будівництво ОСОБА_6
житлового будинку під літ. А-1. Будинок
побудовано у 1944 році.

На підставі дозволу комбінату
комунальних підприємств виконкому
Вознесенської міської ради депутатів
трудящих від 29 квітня 1976 року нею була
збудована господарська споруда (сарай).

З протоколу № 3 загальних зборів
колгоспників колгоспу "Прогрес"
Вознесенського району від 03 листопада
1990 року вбачається, що ОСОБА_5 за
вказаною адресою виділено земельну
ділянку розміром 670 кв.м. з вільного
фонду колгоспу для будівництва
житлового будинку.

Між тим, матеріали справи не
містять доказів того, що за життя,
спадкодавцю ОСОБА_6, рішеннями зборів
членів колгоспу "Прогрес" або іншими
уповноваженими органами була виділена
для будівництва житлового будинку або
закріплена за нею під забудову
земельна ділянка за вказаною адресою.

До того ж, відсутні докази
укладання нею договору (видання їй
дозволу) на будівництво зазначеного
житлового будинку та розроблений план
забудови.

Рішення про затвердження акту
введення в експлуатацію житлового
будинку та акт введення в експлуатацію
відсутні.

Інших належних та допустимих
доказів, які б підтверджували права
спадкодавця на будівництво житлового
будинку, щодо якого позивач
намагається одержати права і обов'язки
забудовника та виділення спадкодавцю
земельної ділянки, ОСОБА_5 суду не
надав, хоча це, згідно вимог ст. 60 ЦПК
України, є його обов'язком.

За такого, оскільки спадкодавець
за життя не набув статусу замовника
(забудовника), то права і обов'язки
забудовника не увійшли до складу
спадщини.

Крім того, на теперішній час,
вирішення питання про прийняття
будинку в експлуатацію віднесено до
повноважень компетентних державних
органів: місцевими радами, інспекціями
державного будівельного
архітектурного контролю в межах
повноважень. А із матеріалів справи не
вбачається, окрім пояснень самого
позивача, що він звертався за
вирішенням цього питання і отримав
відмову на своє звернення.

За такого, суд першої інстанції
повно та всебічно дослідив обставини
справи, встановив правовідносини між
сторонами та, виходячи з положень ст. 1218
ЦК України, які визначають склад
спадкового майна, дійшов висновку про
відсутність підстав для визнання за
позивачем прав та обов'язків
забудовника в порядку спадкування за
законом. У зв'язку з чим, обґрунтовано
ухвалив рішення про відмову в
задоволенні позову.

З наведених вище підстав інші
доводи апеляційної скарги не
заслуговують на увагу.

Оскільки рішення суду
постановлене у відповідності до норм
матеріального і процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують обґрунтованості
висновків суду, то підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_4 відхилити, а
рішення Вознесенського міськрайонного
суду Миколаївської області від 16
квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Головуючий
Судді: