АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№ 22-ц/796/7735/2014
Головуючий у 1-й інстанції: Антипова Л.О.
Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

28 травня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду
міста Києва

В складі : головуючого - Українець
Л.Д.

суддів - Шебуєвої В.А.

- Оніщука М.І.

при секретарі - Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою
Житлово-будівельного кооперативу
«Хімік-5»

на ухвалу Дніпровського районного суду
м. Києва від 13 березня 2014 року в справі
за заявою Житлово-будівельного
кооперативу «Хімік-5» про видачу
судового наказу про стягнення з ОСОБА_2
заборгованості по сплаті
житлово-комунальних послуг,
інфляційних нарахувань та трьох
відсотків річних

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року Житлово-будівельний
кооператив «Хімік-5» звернувся в суд із
заявою про видачу судового наказу про
стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по
сплаті житлово-комунальних послуг в
розмірі 14 413,89 грн., інфляційних
нарахувань в сумі 71,72 грн., 749,05 грн.
трьох відсотків річних та 121,80 грн.
судового збору.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 13 березня 2014 року
відмовлено у прийнятті заяви ЖБК
«Хімік-5» про видачу судового наказу
про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості
по сплаті житлово-комунальних послуг,
інфляційних нарахувань та трьох
відсотків річних.

Не погоджуючись з ухвалою, ЖБК «Хімік-5»
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу та направити справу
до суду першої інстанції для видачі
судового наказу.

Зазначає, що висновок суду про
наявність спору про право є помилковим,
оскільки він є колективним замовником
послуг, а боржник, як член ЖБК,
зобов'язана виконувати вимоги п.37
Статуту щодо внесення платежів на
покриття витрат кооперативу по
експлуатації і капітальному ремонту
житлового будинку та утримання
прибудинкової території, внески до
спеціальних фондів та плату за
комунальні послуги.

На підтвердження заборгованості, ним
було надано довідку, яка підписана
Головою Правління, бухгалтером ЖБК
«Хімік-5» та скріплена печаткою ЖБК.
Щомісячне формування квитанцій на
оплату житлово-комунальних послуг
здійснюється саме КП «ГІОЦ», яке
самостійно нараховує щомісячні
платежі за житлово-комунальні послуги,
виходячи з діючих на момент
нарахування тарифів за такі послуги,
затверджених Київською міською
державною адміністрацією та Київською
міською радою.

Таким чином, законність та
безспірність вимог підтверджено
належними доказами.

Представник Житлово-будцвельного
кооперативу «Хімік-5» в судове
засідання не з»явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, що підтверджується
повідомленням про вручення
уповноваженій особі поштового
відправлення 19.05.2014 року.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню.

Відмовляючи у прийнятті заяви про
видачу судового наказу суд першої
інстанції підставно виходив з
існування спору про право з огляду на
таке.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 96 ЦПК України,
судовий наказ може бути видано, у разі
якщо: заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг,
телекомунікаційних послуг, послуг
телебачення та радіомовлення з
урахуванням індексу інфляції та трьох
відсотків річних, нарахованих
заявником на суму заборгованості.

У силу ч.2 ст.100 ЦПК України, суддя
відмовляє у прийнятті заяви про видачу
судового наказу, у разі якщо: 1) заявлено
вимогу, не передбачену статтею 96 цього
Кодексу; 2) із заяви і поданих
документів вбачається спір про право; 3)
наявні обставини, зазначені у пунктах 2
- 5 частини другої статті 122 цього
Кодексу.

У відповідності до п.9 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 року
«Про практику розгляду судами заяв у
порядку наказного провадження»,
наявність спору про право (пункт 2
частини третьої статті 100 ЦПК), яке є
підставою для відмови у прийнятті
заяви про видачу судового наказу,
вирішується суддею у кожному
конкретному випадку, виходячи із
характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до заяви.
Наявність спору можна встановити
відсутністю документів, що
підтверджують наявність
суб'єктивного права у заявника;
документів, що підтверджують
порушення суб'єктивного права або
документів, що підтверджують
виникнення права вимоги. Крім того,
мають ураховуватися обставини, якщо
із доданих документів вбачається, що
боржник заперечує, не визнає або
оспорює свій обов'язок перед
заявником (кредитором); із доданих
документів вбачається пропуск
позовної давності. Така вимога може
бути вирішена лише у позовному
провадженні (частина третя статті 267
Цивільного кодексу України (далі - ЦК)).
Разом із тим лише той факт, що
договірні зобов'язання (наприклад, у
частині оплати заборгованості
телекомунікаційних послуг чи
послуг телебачення і радіомовлення)
не виконуються, без обґрунтування
причин, не вважається наявністю спору
про право.

Пунктом 13Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 14 від 23.12.2011 року «Про практику
розгляду судами заяв у порядку
наказного провадження» передбачено, що
якщо заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за надані
житлово-комунальні, телекомунікаційні
послуги, послуги телебачення та
радіомовлення (пункт 3 частини першої
статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути
видано за наявності відповідних
договорів про надання таких послуг,
інших письмових доказів, що
підтверджують фактичне надання та
отримання таких послуг. Крім того,
заявник має обґрунтувати свої вимоги
та додати документи, що вказують на
правильність і безспірність
розрахунків, а також застосування
тарифів на відповідні послуги.

Заява про видачу судового наказу не
містить повного розрахунку
заборгованості, а лише зазначення
помісячної суми заборгованості; не
містить переліку послуг, які надані
боржнику і яку суму вона має сплатити
за кожну надану послугу. Тобто, з чого
складається сума заборгованості за
місяць.

Заява не містить посилання на тарифи, з
яких нараховувалась заборгованість, що
дійсно позбавляє суд можливості
перевірити правильність нарахування
заборгованості за надані послуги.

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відмову у прийнятті
заяви по видачу судового наказу.

Відповідно до п.1 ч.1.ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Оскільки ухвалу постановлено з
дотриманням норм процесуального
права, колегія суддів приходить до
висновку про відсутність підстав до її
скасування.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і на
суть постановленої ухвали не
впливають.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,312,313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу
Житлово-будівельного кооперативу
«Хімік-5» відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 13 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :