Справа № 2/489/1133/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

29 квітня 2014 р.

Ленінський районний суд м. Миколаєва в
складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ФОП ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3 про
стягнення матеріальних збитків та
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2014 р. ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до ФОП ОСОБА_3 про стягнення
коштів, відшкодування моральної шкоди.

Вказував на те, що 28.11.2011 р. між ним та
ФОП ОСОБА_3 було укладено Договір про
виконання робіт, відповідно до умов
якого останній зобов`язався
виготовити та встановити замовнику
продукцію (двері дерев`яні з коробкою з
сосни). При цьому загальна вартість
робіт складала 31 260 грн. 00 коп., строк
виконання договору в два етапи: перший
(виготовлення дверей) в строк до 01.03.2012
р., другий - протягом 2 тижнів з дати
подачі відповідної заявки замовником.
В рахунок оплати за виконання
вищезазначених робіт позивачем було
сплачено частину коштів. Також, в
подальшому між позивачем та
відповідачем було в усній формі
укладено Договір про виконання
додаткових робіт з виготовлення сходів
та дверей, загальною вартістю 50 920 грн.
00 коп.

Оскільки, у встановлений договором
строк зобов`язання відповідач не
виконав, двері не виготовив та не
встановив, цим заподіяв позивачу
моральної шкоди, яку він оцінює в 10 000
грн. 00 коп.

Посилаючись на вищевикладене позивач
просить суд стягнути з відповідача на
його користь матеріальні збитки,
відповідно до п.п.3.2., 3.3. умов договору, в
розмірі 34 518 грн. 00 коп., компенсацію
моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. 00
коп., судові витрати.

В судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали
в повному обсязі. При цьому наполягали
на тому, що відповідач у строк,
зазначений у договорі, зобов'язання не
виконав в повному обсязі, через що
вважають договір розірваним, згідно
п.3.2.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнав. Вважає, що договір не
виконано в повному обсязі через вину
замовника. Зазначав, що отримав кошти
за матеріали - 21900 грн., далі у терміни,
обумовлені договором, він виконав
перший етап, виготовив двері в повному
обсязі та передав на зберігання
замовнику. Через невчасне виконання
робіт будівельниками, встановлення
дверей у будинку було неможливе, тому
замовник, згідно п.2.5. заявку на їх
встановлення не подавав. Крім того,
згідно п.2.3. Договору замовник не
сплатив виконавцю 8460 грн., хоча
виконавцем двері все ж таки
встановлено.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши надані докази, суд
встановив наступне.

28.11.2011 р. між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був
укладений Договір б/н про виконання
робіт, відповідно до умов якого
виконавець (ФОП ОСОБА_3) зобов`язався
виготовити та встановити замовнику
(ОСОБА_1) продукцію в кількості 9
одиниць, а саме двері дерев`яні з
коробкою з сосни.

Договором передбачено, що загальна
вартість робіт складає 31 260 грн. 00 коп.,
при цьому остаточна вартість може
змінюватись. На час укладання
договору замовник сплачує 21 900 грн. 00
коп. - вартість матеріалів.

Згідно п. 2.2 Договору виконавець
виконує роботу в 2 етапи. Перший етап -
виготовлення дверей, в строк до 01.03.2012 р.

Згідно п. 2.3. Договору, після виконання
першого етапу, замовник сплачує його
вартість - 8460 грн., після прийому робіт.

Згідно п.2.5 Договору Другий етап -
встановлення дверей, виконавець
повинен виконати протягом 2-х тижнів
після подачі відповідної заявки
замовником та отримати залишок - 900 грн.,
після прийому робіт.

Кінцевий термін виконання договору
сторонами не встановлено.

Згідно п.3.2. Договору при про строчці
виконання більш ніж 30 діб договір
вважається розірваним з боку
виконавця. При цьому виконавець
повинен повернути 21900 грн. та сплатити
неустойку.

Договір підписано сторонами по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов`язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

На виконання умов договору позивачем
відповідачу було сплачено 21900 грн. під
час підписання договору.

Відповідно до умов договору та
пояснень сторін у справі відповідач у
терміни, обумовлені договором, виконав
перший етап, виготовив двері в повному
обсязі та передав на зберігання
замовнику.

Через невчасне виконання робіт
будівельниками, встановлення дверей у
будинок було неможливе, тому замовник,
згідно п.2.5. заявку на їх встановлення
не подавав.

Крім того, згідно п.2.3. Договору
замовник не сплатив виконавцю після
першого етапу 8460 грн.

13.08.2012 року між сторонами додатково
було досягнуто домовленість про
виготовлення сходин та інших дверей до
будинку. Відповідно до цієї усної
домовленості, позивач сплачував
відповідачу кошти частками, згідно
наданих суду копій розписок.

В цей же час, через недотримання
будівельниками первинних розмірів,
відповідач частково переробив двері,
виготовлені за договором від 28.11.2011
року та встановив їх, незважаючи на
відсутність заявки про встановлення та
незважаючи на те, що розмір отриманих
від замовника за роботу та матеріали
коштів склав 22 360 грн., при загальній
вартості 33200 грн., тобто залишок
несплачених позивачем відповідачу
коштів по договору складає 10840 грн.,
згідно Акту - погодженню, підписаному
сторонами 09.07.2013 року ( арк. справи 8), що
не заперечував позивач у судовому
засіданні.

Судом не може бути прийнято до уваги
твердження позивача про те, що кошти,
сплачені ним за роботу та матеріали на
виготовлення сходин та інших дверей,
повинні були зараховані відповідачем,
як оплату за первісним Договором від
28.11.2011 року та остаточно виконані
вказані саме у цьому Договорі роботи,
оскільки усі надані суду копії
розписок, зобов'язань не мають
відношення до вказаного Договору за
своїм змістом.

Згідно із положеннями статей 526, 530
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
актів цивільного законодавства, з
дотриманням строку (терміну) його
виконання, якщо такий встановлено
зобов'язанням.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Згідно ст.850 ЦК України замовник
зобов'язаний сприяти підрядникові у
виконанні роботи у випадках, в обсязі
та в порядку, встановлених договором
підряду. У разі невиконання замовником
цього обов'язку підрядник має право
вимагати відшкодування завданих
збитків, включаючи додаткові витрати,
викликані простоєм, перенесенням
строків виконання роботи, або
підвищенням ціни роботи. Якщо
виконання роботи за договором підряду
стало неможливим внаслідок дій або
недогляду замовника, підрядник має
право на сплату йому встановленої ціни
з урахуванням плати за виконану
частину роботи, за вирахуванням сум,
які підрядник одержав або міг одержати
у зв'язку з невиконанням замовником
договору.

Згідно ст.849 ЦК України замовник має
право у будь-який час перевірити хід і
якість роботи..; у будь-який час до
закінчення роботи відмовитися від
договору підряду, виплативши
підрядникові плату за виконану частину
роботи та відшкодувавши йому збитки,
завдані розірванням договору.

Згідно ст.851 ЦК України підрядник має
право не розпочинати роботу, а
розпочату роботу зупинити, якщо
замовник не надав матеріалу,
устаткування або річ, що підлягає
переробці, і цим створив неможливість
виконання договору підрядником.

Отже, як вбачається з наданих суду
документів та пояснень сторін, саме
позивач не виконав в повному обсязі, зі
свого боку, умови Договору в частині
оплати, відтак позбавив відповідача
можливості виконати договір в повному
обсязі зі свого боку, враховуючи не
зазначення кінцевого терміну
виконання у Договорі.

Належних та допустимих доказів
зворотнього сторони суду не надали.

При цьому позивач не вимагав
розірвання Договору з відповідачем,
будь-яких претензій щодо якості,
строків виконання робіт, відповідно до
ст.ст.849, 852 ЦК України не заявляв.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що заявлені позовні вимоги в повному
обсязі задоволенню не підлягають через
їх необґрунтованість, оскільки права
позивача не було порушено
відповідачем.

Керуючись ст. ст. 5, 8, 10, 88, 212, 213, 214, 218 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про
стягнення матеріальних збитків та
моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається апеляційному суду
Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: