У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року м.
Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О.,
Наумчука М.І.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
відновлення стану земельної ділянки
шляхом зобов'язання знести самочинно
збудований гараж та заборону
здійснювати будь-яке будівництво на
земельній ділянці, за касаційною
скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення
апеляційного суду Рівненської області
від 20 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулися до суду із зазначеним
позовом посилаючись на те, що
відповідачі без їх згоди збудували на
спільний земельній ділянці за адресою
АДРЕСА_1 гараж. Зазначають, що вказане
будівництво є самочинним та ускладнює
вирішення питання щодо встановлення
порядку землекористування.

З урахуванням викладеного, просили суд
відновити стан земельної ділянки за
вказаною адресою, який існував до
самочинного будівництва, шляхом
зобов'язання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знесення
зазначеної споруди. Встановити
відповідачам строк в один календарний
місяць з дня вступу рішення в законну
силу на вчинення зазначених дій. У
випадку невиконання цього зобов'язання
виконати покладений на відповідачів
обов'язок знесення самочинного
збудованого гаражу примусово в порядку
виконавчого провадження. Заборонити
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 здійснювати будь - яке
капітальне будівництво на земельній
ділянці до встановлення порядку
користування нею всіма співвласниками
домоволодіння.

Рішенням Рівненського міського суду
від 15 листопада 2013 року позов
задоволено частково. Зобов'язано
ОСОБА_3, ОСОБА_4 відновити стан
земельної ділянки по АДРЕСА_1, площею 690
кв. м, шляхом зобов'язання ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 демонтувати самовільно
влаштований гараж у дворі будинку
АДРЕСА_1, площею 690 кв. м. В іншій частині
позовних вимог відмовлено. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Рівненської області від 20 січня 2014
року, рішення суду першої інстанції в
частині задоволених позовних вимог
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 скасовано та ухвалено
в зазначеній частині нове рішення, яким
у задоволенні позову відмовлено. В
решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування судового
рішення апеляційного суду із
залишенням в силі рішення суду першої
інстанції, мотивуючи свої вимоги
порушенням судом апеляційної
інстанції норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідача,
обговоривши доводи скарги та вивчивши
обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, вважає, що підстави для
скасування рішення апеляційного суду
відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Частково задовольняючи позов суд
першої інстанції виходив із того, що
земельна ділянка, на якій відповідач
ОСОБА_3 встановив гараж, є самовільно
зайнятою.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позову, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що позивачі не є
власниками або користувачами
земельної ділянки по АДРЕСА_1, з огляду
на що позовні вимоги є безпідставними.

Доводи касаційної скарги, перевірені
вивченням матеріалів справи, висновків
суду апеляційної інстанції не
спростовують та не дають підстав
вважати, що при розгляді справи було
неправильно застосовано норми
матеріального права або порушено норми
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК
України, за наслідками розгляду
касаційної скарги суд касаційної
інстанції має право постановити ухвалу
про відхилення касаційної скарги і
залишення судового рішення без змін,
оскільки апеляційним судом не було
допущено неправильного застосування
норм матеріального права та порушення
норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст.
332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2
відхилити.

Рішення апеляційного суду Рівненської
області від 20 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Кадєтова В.О.
КузнєцовМ.І. Наумчук