Головуючий суду 1 інстанції - Янцовська
Доповідач - Орлов І.В.
Справа № 413/1076/14-ц
Провадження № 22ц/782/1784/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Луганської області в складі:

головуючого: Орлова І.В.,

суддів: Масенка Д.Є., Коротких
О.Г.,

при секретарі: Соловей А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Луганську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Краснолуцького міського суду
Луганської області від 20 березня 2014
року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Красний
Луч Луганської області про
відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

20 лютого 2014 року ОСОБА_2 (далі позивач)
звернувся з позовом до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Красний
Луч Луганської області (далі
відповідач або Фонд) про стягнення
компенсації моральної шкоди в розмірі
8.000,00 гривень за отримання з 15
грудня 2003 року професійного
захворювання із стійкою втратою
працездатності.

Рішенням Краснолуцького міського суду
Луганської області від 20 березня 2014
року у задоволенні позову відмовлено
за необґрунтованістю заявлених вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просив: рішення скасувати;
постановити нове рішення, яким
стягнути з відповідача на його користь
компенсацію моральної шкоди в розмірі
8.000,00 гривень.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заявлених до
Фонду позовних вимог, суд першої
інстанції зазначив, що факт
спричинення позивачу моральних
страждань не доведено; лише сама по
собі констатація факту заподіяння
моральної (немайнової шкоди) не є
достатньою та безумовною підставою для
її стягнення.

З такими висновками погодитись не
можна з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та
з матеріалів справи вбачається, що в
період з 22.08.1977 року по 20.01.2009 року
ОСОБА_2 працював на підприємстві
вугільної промисловості - ДП
«Донбасантрацит» ВП «Шахта
Краснолуцька». 03.07.2003 року був
складений Акт форми 36210 за висновками
якого у позивача, підземний трудовий
стаж якого склав 23 роки 06 місяців,
виявлено професійне захворювання. За
висновком МСЕК від 15 грудня 2003 року
позивачу встановлена стійка втрата
професійної працездатності 15% з
повторним оглядом 31.10.2005 року. Згідно
копії довідки МСЕК від 26.10.2005 року
ОСОБА_2 повторно з 01.11.2005 року
безстроково встановлено 20% втрату
професійної працездатності.

Стаття 173 КЗпП України передбачає, що
шкода, заподіяна працівникам каліцтвом
або іншим ушкодженням здоров'я,
пов'язаним з виконанням трудових
обов'язків, відшкодовується у
встановленому законодавством порядку.

Відповідно до статті 9 Закону України
«Про охорону праці» відшкодування
шкоди, заподіяної працівникові
внаслідок ушкодження його здоров'я,
здійснюється Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Згідно роз'яснень, що містяться в
пунктах 1, 1-2, 1-4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27 березня
1992 року № 6 « Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» ( з наступними
змінами) відшкодування шкоди,
заподіяної працівникові ушкодженням
його здоров'я від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, провадиться згідно із
законодавством про страхування від
нещасного випадку. Це законодавство
складається з Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, Закону
України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», Закону від 14 жовтня
1992 року № 2694-ХІІ «Про охорону праці» (у
редакції Закону від 21 листопада 2002 року
№ 229-IV), КЗпП України, а також
законодавчих та інших
нормативно-правових актів у тій їх
частині, що не суперечить Закону № 1105
-XIV.

Спори про відшкодування шкоди повинні
вирішуватися за законодавством, яке
було чинним на момент виникнення у
потерпілого права на відшкодування
шкоди. Право на відшкодування шкоди
настає з дня встановлення потерпілому
МСЕК стійкої втрати професійної
працездатності.

Законом України від 23 лютого 2007 року №
717-V «Про внесення змін до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
який набрав чинності з 30 березня 2007
року, внесені зміни до абзацу 4 ст. 1,
підпункту «е» п.1 ч.1 ст. 21, ч.3 ст. 28,
виключено частину 3 ст. 34 Закону № 1105 -XIV,
тобто скасовано право потерпілих на
виробництві громадян на відшкодування
їм моральної (немайнової) шкоди за
рахунок Фонду.

Право на відшкодування моральної шкоди
виникло у позивача з 15 грудня 2003 року,
тобто під час дії частини 3 статті 34
Закону України 1105 -XIV «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Позивачем доведена наявність підстав
для покладення саме на відділення
Фонду соціального страхування
обов'язку відшкодувати моральну шкоду
на підставі вищевказаної норми
закону в редакції, що діяла на час
виникнення спірних правовідносин, з
врахуванням первинного встановлення
МСЕК 15% втрати професійної
працездатності, пов'язаної з
професійним захворюванням.

Закон України від 23 лютого 2007 року,
яким виключено з Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» норми, які передбачали
відшкодування моральної шкоди Фондом,
набрав чинності після виникнення
спірних правовідносин і не має
зворотної сили.

Колегія суддів вважає, що позивач довів
заподіяння йому моральної шкоди. Сам
по собі встановлений висновком МСЕК
від 15.12.2003 року факт професійного
захворювання позивача, є достатньою
підставою для компенсації ОСОБА_2
моральної шкоди. Заподіяння такої
шкоди внаслідок отримання позивачем
професійного захворювання із стійкою
втратою ним працездатності, є
очевидним та безсумнівним.

Оскільки суд зробив висновки, які не
відповідають обставинам справи,
оскаржуване рішення суду першої
інстанції не можна визнати законним і
обґрунтованим. Рішення Краснолуцького
міського суду Луганської області від 20
березня 2014 року підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення у справі про
часткове задоволення вимог ОСОБА_2.

Виходячи з конкретних обставин справи,
характеру і обсягу моральних
страждань, яких зазнав позивач
внаслідок отриманого ним професійного
захворювання, засад розумності,
виваженості та справедливості, в
рахунок компенсації моральної шкоди з
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
місті Красний Луч Луганської області
на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню
4.000,00 гривень.

Керуючись статтями 304, 307, 309, 316, 319, 325 ЦПК
України, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Краснолуцького міського суду
Луганської області від 20 березня 2014
року - скасувати. Ухвалити нове рішення
яким позовні вимоги ОСОБА_2 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
місті Красний Луч Луганської області
про стягнення компенсації моральної
шкоди внаслідок отримання
професійного захворювання, -
задовольнити частково.

Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Красний
Луч Луганської області на користь
ОСОБА_2 4.000,00 (чотири тисячі) гривень
компенсації моральної шкоди внаслідок
отримання професійного захворювання.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржене шляхом подання
касаційної скарги протягом 20-ти днів з
дня його проголошення безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: