Справа №467/1602/13-ц 07.04.2014 07.04.2014 07.04.2014
Провадження №22-ц/784/862/14
Головуюча першої інстанції:
Доповідач апеляційного суду:
У Х В А Л А

Іменем
України

07 квітня 2014 р.
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого: Галущенка
О.І.

суддів: Самчишиної
Н.В.

Серебрякової
Т.В.

із секретарем: Бакута Т.В.

з участю:

відповідачки - ОСОБА_3

представників:

позивачки - ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за

апеляційною
скаргою

ОСОБА_3 на рішення Арбузинського
районного суду Миколаївської області
від 30. 01. 2014 р., у справі за
позовом

ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про визнання
особою, яка втратила право
користування квартирою та за

зустрічним
позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_6, про визначення
порядку користування житловим
будинком,

встановила:

16.10.2013 р. ОСОБА_6 звернулася з
позовом до ОСОБА_3 про визнання особою,
яка втратила право користування
квартирою.

Позивачка зазначала, що вона є
власницею житлового будинку АДРЕСА_1

В квартирі зареєстрована, але
фактично не проживає без поважних
причин колишня невістка ОСОБА_3

Посилаючись на ці обставини
позивачка просила у судовому порядку
визнати її особою, яка втратила право
користування спірним житлом та зняти
її з реєстрації за цим місцем
проживання.

Ухвалою Арбузинського районного
суду Миколаївської області від 16.12.2013 р.
прийнято до спільного провадження
зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_6
про визначення порядку користування
належним позивачці житловим будинком
Вимагаючи за зустрічним позовом
передачі їй у користування кімнати в
будинку, яка має вільний вхід до інших
приміщень будинку ОСОБА_3 посилалась на
те, що її відсутність в житловому
будинку є вимушеною, внаслідок
неправомірних дій колишнього чоловіка
та позивачки, які створили нестерпну
обстановку для проживання.

Рішенням Арбузинського
районного суду Миколаївської області
від 30. 01. 2014 р. позовні вимоги ОСОБА_6
задоволено частково.

Визнано ОСОБА_3 особою, що
втратила право користування спірним
житловим будинком, а у задоволенні
вимог про зняття з реєстрації та вимог
зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі
відповідачка ставить питання про
скасування рішення та ухвалення нового
про задоволення вимог зустрічного та
відмову у задоволенні позову ОСОБА_6,
посилаючись на необгрунтованність
висновків суду та порушення її
процесуальних і житлових прав.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 150, 156 ЖК
України користування житловими
приміщеннями у будинках приватного
житлового фонду здійснюється членами
сім'ї власника будинку нарівні з самим
власником, якщо при вселенні не було
іншої угоди про порядок користування.

Припинення сімейних відносин з
власником не позбавляє цих осіб права
користування будинком.

В той же час, відповідно до ст. 405
ЦК України член сім'ї власника житла
втрачає право користування цим житлом
у разі його відсутності без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними або
законом.

З матеріалів справи вбачається,
що відповідачка набула право
користування житловим будинком, який
належить позивачці, з її дозволу після
укладення шлюбу з її сином.

Після припинення сімейних
відносин з сином позивачки
відповідачка покинула спірне житлове
приміщення та не проживає у ньому
більше одного року.

Суд повно та всебічно дослідив
зазначені обставини справи, дав
належну юридичну оцінку наданим
доказам та прийшов обгрунтованого цими
доказами висновку про наявність
підстав, які свідчать про те, що
відповідачка в силу вимог ст. 405 ЦК
України втратила право користування
спірним приватним житловим
приміщенням, оскільки без поважних
причин не проживає у ньому більше
одного року.

З врахуванням такого висновку,
який відповідає дійсним обставинам
спору та вимогам норм матеріального
права, судом першої інстанції ухвалене
законне та обґрунтоване рішення про
задоволення позову та відмову у
задоволенні вимог зустрічного позову,
оскільки особа, яка втратила право
користування житловим примішенням
втрачає право на позов щодо визначення
порядку користування цим житлом.

Доводи апеляційної скарги щодо
вимушеної відсутності у спірному
житловому будинку не заслуговують на
увагу, оскільки належними доказами не
підтверджені.

Посилаючись на створення
нестерпної обстановки для проживання,
її побиття колишнім чоловіком та
вселення в будинок іншої особи,
відповідачка не надала жодного доказу,
яким би підтверджувалися обставини, що
впливають на доведенність факту
створення перешкод для проживання та
поважність причин відсутності у
спірному житловому приміщенні.

Інші доводи також не
заслуговують на увагу, оскільки не
спростовують висновків суду, які
ґрунтуються на всебічно досліджених
обставинах справи, належній оцінці
доказів та правильному застосуванні
норм матеріального і процесуального
права.

З врахуванням встановленого,
колегія суддів не вбачає підстав для
скасування чи зміни оскаржуваного
рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
відхилити, а рішення Арбузинського
районного суду Миколаївської області
від 30. 01. 2014 р.-залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але з цього часу на протязі двадцяти
днів може бути оскаржена у касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:
О.І. Галущенко

Судді:
Н.В. Самчишина

Т.В. Серебрякова