У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 квітня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Леванчук А.О.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2,
подану представником ОСОБА_3, на
рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 26 липня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 19 лютого
2014 року у справі за позовом заступника
прокурора м. Києва до Київської міської
ради, ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа -
Департамент земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) про визнання незаконним
рішення, визнання недійсними державних
актів на право власності на земельну
ділянку, договору купівлі-продажу,
відновлення становища, яке існувало до
порушення,

в с т а н о в и в:

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 26 липня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 19 лютого
2014 року, позов заступника прокурора м.
Києва задоволено. Визнано незаконним
та скасовано рішення Київської міської
ради від 29 жовтня 2009 року № 656/2725 «Про
передачу громадянину ОСОБА_4 у приватну
власність земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд на АДРЕСА_1». Визнано
недійсним виданий ОСОБА_4 державний акт
на право власності на земельну ділянку
серії ЯЖ № 922800, зареєстрований 22 грудня
2009 року Головним управлінням земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) за № 07-7-05126.
Визнано недійсним укладений між ОСОБА_4
та ОСОБА_2 договір купівлі-продажу
земельної ділянки площею 0,1 га,
вартістю 329 007 грн. 70 коп.,
посвідчений 30 грудня 2009 року приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 та
зареєстрований в реєстрі за № 18969.
Визнано недійсним виданий ОСОБА_2
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЕ № 794072,
зареєстрований 22 червня 2010
року Головним управлінням земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) за № 07-7-05591.
Крім того ухвалено, відновити
становище, яке існувало до порушення,
шляхом визнання права власності на
земельну ділянку по АДРЕСА_1, вартістю
329 007 грн. 70 коп., за
територіальною громадою м. Києва в
особі Київської міської ради. Вирішено
питання про судові витрати.

У квітні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2
на рішення Голосіївського районного
суду м. Києва від 26 липня 2013
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 19 лютого 2014 року,
надіслана до суду 31 березня 2014 року, про
що свідчить штемпель на конверті, тобто
з пропущенням, передбаченого ст. 325 ЦПК
України строку на касаційне
оскарження. У касаційній скарзі
міститься клопотання про поновлення
строку на касаційне оскарження судових
рішень, пропущеного з поважних причин.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК
України касаційна скарга може бути
подана протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішенням
(ухвалою) апеляційного суду. У разі
пропущення зазначеного строку з
причин, визнаних поважними, суддя
касаційної інстанції за заявою особи,
яка подала скаргу, може поновити цей
строк.

Перевіривши причини пропуску строку на
касаційне оскарження, вважаю за
необхідне поновити цей строк,
погодившись із заявником про
поважність причин його пропуску.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування рішення суду
першої інстанції та ухвали
апеляційного суду, мотивуючи свої
доводи порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права, із направленням справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився й апеляційний суд,
правильно встановив характер спірних
правовідносин сторін у справі та
застосував норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини та
дійшов обґрунтованого висновку про
наявність підстав для задоволення
позову заступника прокурора м. Києва.

Докази та обставини, на які посилається
заявник в касаційній скарзі, були
предметом дослідження судами першої і
апеляційної інстанцій та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судами були дотримані
норми матеріального і процесуального
права.

У зв'язку з цим у відкритті касаційного
провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне
оскарження рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 26 липня 2013
року та ухвали апеляційного суду м.
Києва від 19 лютого 2014 року.

Відмовити у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом
заступника прокурора м. Києва до
Київської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_2,
третя особа - Департамент земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) про визнання
незаконним рішення, визнання
недійсними державних актів на право
власності на земельну ділянку,
договору купівлі-продажу, відновлення
становища, яке існувало до порушення.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ:
А.О. Леванчук