Справа № 134/241/14-ц Провадження №
22-ц/772/1750/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Питель С. М.Категорія:
46Доповідач: Пащенко Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючого:
Пащенко Л.В.

Суддів: Медяного В.М., Ковальчука О.В.

При секретарі: Агеєвій Г.В.

розглянувши у відкритому засіданні в м.
Вінниці цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2

на рішення Крижопільського районного
суду від 17 квітня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості по
аліментах, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2014 року ОСОБА_2 звернулась в
суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості по аліментах.

В заяві зазначала, що рішенням
апеляційного суду Вінницької області
від 29.07.2013 року з відповідача на її
користь стягнуто аліменти на утримання
їхніх дітей в твердій грошовій сумі в
розмірі 605 гривень на кожну дитину, а
всього 1210 грн. щомісячно до досягнення
дітьми повноліття.

Відповідач переважно знаходиться і
працює в Росії в м. Москва, місце
проживання та своєї роботи у м. Москва
виконавчій службі не повідомляє, свої
доходи приховує і таким чином
ухиляється від сплати аліментів.
Згідно розрахунку державного
виконавця станом на 06.02.2014 року
заборгованість відповідача по
аліментах складає 5897 грн.

Тому позивач просила стягнути з
відповідача на її користь вказану суму
заборгованості по аліментах, а також
судові витрати на правову допомогу в
розмірі 500 грн.

Рішенням Крижопільського районного
суду від 17 квітня 2014 року в задоволенні
позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
рішення суду, як постановлене з
порушенням вимог закону, скасувати та
ухвалити нове рішення, яким задоволити
її позовні вимоги в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення частково по
слідуючих підставах.

Відмовляючи в позові за недоведеністю
позовних вимог, суд виходив з того, що
згідно заяви позивача (а.с.16) від 06.02.2014
року, засвідченої приватним нотаріусом
(серія ВТО 986182), позивач ОСОБА_2
відмовляється від аліментів, оскільки
відповідач ОСОБА_3 компенсував їй всі
витрати на дітей до досягнення ними
повноліття, а в разі навчання - до
закінчення навчання, і ніяких майнових
або будь-яких інших претензій до ОСОБА_3
не має, ніяких невиконаних зобов'язань
по відношенню до ОСОБА_2 та дітей він не
має.

Проте такий висновок суду є помилковим.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 29.07.2013 року з відповідача на
користь позивача стягнуто аліменти на
утримання їхніх дітей в твердій
грошовій сумі в розмірі 605 гривень на
кожну дитину, а разом 1210 грн., щомісячно
до досягнення дітьми повноліття (а.с.5).
На виконання даного рішення було
видано виконавчий лист (а.с.5) та
відкрито виконавче провадження. Згідно
розрахунку державного виконавця
станом на 06.02.2014 року заборгованість
відповідача по аліментах складає 5897
грн. (а.с.4).

Як видно з позовної заяви, позивач
ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача
на її користь вказану суму
заборгованості по аліментах на
підставі ст.194 СК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.194 СК України
стягненню за рішенням суду підлягає
лише заборгованість за аліментами, які
стягуються відповідно до ст.187 цього
Кодексу (тобто за ініціативою самого
платника аліментів на підставі його
особистої заяви).

Згідно вимог ч.2 ст.194 СК України якщо за
виконавчим листом, пред'явленим до
виконання, аліменти не стягувалися у
зв'язку з розшуком платника аліментів
або у зв'язку з його перебуванням за
кордоном, вони мають бути сплачені за
весь минулий час.

Таким чином, в розумінні цієї норми
Закону не передбачено стягнення за
рішенням суду заборгованості за
аліментами, які вже стягуються за
виконавчим листом, пред'явленим до
виконання і на виконання рішення суду,
задля уникнення подвійного стягнення.
Тобто, в разі утворення, зокрема в
даному випадку, заборгованості за
аліментами, її стягнення проводиться
виконавчою службою на підставі того ж
виконавчого листа.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України
суд закриває провадження у справі, якщо
набрали законної сили рішення суду або
ухвала суду про закриття провадження у
справі у зв'язку з відмовою позивача
від позову або укладення мирової угоди
сторін, ухвалені або постановлені з
приводу спору між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих
самих підстав.

З огляду на вищевказані обставини та
вимоги закону рішення суду підлягає
скасуванню з постановленням ухвали про
закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 205, 307, 310, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити
частково.

Рішення Крижопільського районного
суду від 17 квітня 2014 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
по аліментах закрити.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку у Вищий
спеціалізований суд України з розгляду
цивільних і кримінальних справ
протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Судді: