Справа № 127/2245/14-ц Провадження №
22-ц/772/1583/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Федчишен С. А.Категорія:
27Доповідач: Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінни-цької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Колоса С.С., Сала Т.Б.,

при секретарі Торбасюк О.І.,

за участю позивачки ОСОБА_2, її
представника ОСОБА_3, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Вінниці, в залі судових засідань
апеля-ційного суду Вінницької області
цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_4
про

стягнення боргу
за договором позики,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Вінницького місь-кого суду
Вінницької області від 09 квітня 2014
року,

В С Т А Н О В
И Л А:

06 лютого 2014 року ОСОБА_2 звернулася у
Вінницький міський суд Він-ницької
області з позовом до ОСОБА_4 про
стягнення боргу за договором позики в
сумі 112 тисяч гривень, 3% річних за
порушення грошового зобов'язання.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 23
березня 2012 року відповідачка позичила
у позивачки кошти в сумі 112 тисяч
гривень на строк два місяці, про що
відповідно складена розписка. У зв'язку
з неповерненням боргу по день
звернення в суд з цим позовом, ОСОБА_2
звернулася з такою вимогою в
установленому порядку.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 09 квітня 2014
ро-ку позов задоволений повністю.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 112
тисяч гривень боргу за договором
позики, 5717,00 гривень 3% річних за
прострочення повернення боргу, 1177,17
гривень у відшкодування сплаченого
судового збору ( а. с. 50-52 ).

Не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції, ОСОБА_4 оскаржує його
в апеляційному порядку, просить дане
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рі-шення про відмову у позові ОСОБА_2
Апелянтка вважає оскаржуване су-дове
рішення незаконним, необгрунтованим,
стверджує про повернення позивачці
всієї суми боргу та неповернення їй
ОСОБА_2 переданих в заставу на мо-мент
позики грошей виробів із золота
загальною вагою 100 гр., самої розписки в
оригіналі про отримання позичених
коштів.

Заслухавши суддю-доповідача,
заперечення на апеляційну скаргу
позивачки та її представника,
дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши докази, наявні в ній, в
їх сукупності, перевіривши законність
і обґрунтованість оскаржуваного
судового рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
прийшла до висновку, що скарга
задоволенню не підлягає.

Статтями 213, 214 ЦПК України
передбачено, що рішення суду повинно
бути законним і обгрунтованим та
відповідати на питання: чи мали місце
обставини, якими обгрунтовувалися
вимоги і заперечення, якими доказами
вони підтверд-жуються, чи є інші
фактичні дані, які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, які правовідносини
випливають із встановлених об-ставин,
яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин
тощо.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції
відповідає зазначеним вимогам.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив з того, що між
сторонами у справі склалися договірні
зобов'язальні правовідносини,
врегульовані нормами ЦК України:
статтями 509, 526, 527, 530, 610, 625, 1046, 1049, 1050. Суд
дав оцінку належності, допустимості,
достовірно-сті доказів сторін у
суворій відповідності з положеннями
статей 57-60 ЦПК Ук-раїни стосовно
доведення обставин, на які посилаються
як позивач, так і відпові-дач в
обгрунтування своїх позицій у
змагальному процесі.

Суд першої інстанції виходив з того,
що права ОСОБА_2 порушені нена-лежним
виконанням ОСОБА_4 взятих на себе
зобов'язань, тому підлягають за-хистові
шляхом задоволення позову у повному
обсязі.

Дійсно, ОСОБА_4 згідно розписки від 23
березня 2012 року, в оригіналі дода-ної до
матеріалів справи ( а. с. 44 ), заборгувала
ОСОБА_2 кошти, які підля-гають стягненню
з неї на користь позивачки згідно норм
цивільного законодавст-ва України, що
регулюють договірні зобов'язання. Суд
встановив та визнав дове-деними ті
обставини, що сторони у справі уклали
договір безпроцентної позики коштів у
сумі 112 тисяч гривень, тому у
відповідачки виникли зобов'язання за
цим договором. Існуючі зобов'язання
ОСОБА_4 не виконала.

Задовольняючи позов у повному
обсязі, суд першої інстанції вірно
визначився у правовідносинах, що
склалися між сторонами у справі,
застосував ті норми За-кону, що
регулюють дані правовідносини, дав їм
належну правову оцінку та дій-шов
обгрунтованого висновку, викладеного в
оскаржуваному судовому рішенні.

Колегія суддів апеляційного суду,
погоджуючись з висновками суду першої
ін-станції, враховує, що в даному
випадку ОСОБА_4 як позичальник видала
ОСОБА_5 розписку як позикодавцю, яка є
борговим документом, що підтверджує
укладення договору позики та прийняття
кожним із них відповідних зобов'язань.

Відповідно до загальних умов
виконання зобов'язання, встановлених
статтею 526 ЦК України, зобов'язання
повинно виконуватись належним чином
згідно з умовами договору та вимогами
ЦК України, інших актів цивільного
законодавст-ва. Недотримання таких
вимог призводить до порушення
зобов'язань.

Суд першої інстанції вірно вчинив, не
взявши до уваги пояснення відповідачки
щодо повернення нею позичених коштів у
повному обсязі, оскільки статтею 545 ЦК
України передбачений порядок
підтвердження виконання зобов'язання.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 не
спростовують висновку суду першої
інстанції щодо обгрунтованості і
законності задоволення позовних вимог.
Ухва-люючи 09 квітня 2014 року оскаржуване
рішення, суд виходив з фактичних
обс-тавин справи, оцінки їх у
відповідності з діючими нормами
процесуального права. Судом першої
інстанції відповідно до положень ст. 212
ЦПК України повно з'ясовано обставини
справи, тому підстав для скасування чи
зміни оскарженого рішення судова
колегія не знаходить.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
ска-ргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рі-шення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формаль-них міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319,
324, 325 ЦПК України, колегія cуддів -

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 09 квітня 2014 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про стягнення боргу за
договором позики - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно: