Березівський районний суд Одеської
Справа
№494/317/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2014 р.
м.
Березівка

Березівський районний суд
Одеської області у складі:

Головуючого судді Лебединського
С.Й.,

При секретарі Ткачук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Ставківської
сільської ради Березівського району
Одеської області, 3-тя особа на боці
відповідача, що не заявляє самостійних
вимог на предмет позову Відділ
Державного земельного агентства у
Березівському районі Одеської області
«Про визнання права на земельну частку
пай в порядку спадкування».

в с та н о в и в:

ОСОБА_1, звернувшись до суду із цим
позовом до суду, остаточно просила
визнати за нею право власності на
земельну ділянку в порядку
спадкування.

На обґрунтування поданого позову
посилалась на те, що її батько, ОСОБА_2,
що помер ІНФОРМАЦІЯ_1, був включений до
списків членів колективного
сільськогосподарського підприємства
ім. Ведути, і отримав право на земельну
частку (пай). Проте, через затримку у
виготовленні сертифікату на право
приватної власності на земельну частку
(пай) серії ОД №0312011, яка знаходиться на
території Ставківської сільської ради
площею 3,9 умовних кадастрових гектара,
за життя не встиг його отримати.
Додатково зазначала, що суб'єктивні
права спадкодавця на земельну частку
пай виникають саме з часу процесу
реструктуризації у КСП, який у свою
чергу розпочинається із рішення
загальних зборів, де батько був і до
списку осіб, що мали право на ідеальну
земельну частку пай був включений, а
затримка у виготовленні технічної
документації не пов'язана з юридичним
фактом - виникненням права.

Голова Ставківської сільської ради
заявлені позовні вимоги по визнанню
права власності на земельну ділянку в
порядку спадкування визнала повністю.
Пояснила суду, що на території
сільської ради є поле у межах якого
можливо виділити позивачці земельну
ділянку на праві власності.

Представник відділу
Держземагенства проти задоволення
позовних вимог, та визнання права
власності на землю не заперечувала.

У судовому засіданні встановлено
наступне.

Позивачка ОСОБА_1 народилась
ІНФОРМАЦІЯ_2, що було зареєстровано
Нейківською сільською радою,
Березівського району Одеської області,
а.з.№10. Свідоцтво про народження
НОМЕР_1. Її батьками були записані
ОСОБА_2 і ОСОБА_3.

22 червня 1993 р. позивачка уклала шлюб
з ОСОБА_4, а 13 грудня 2006 р. а.з.№536 шлюб
був розірваний, що було зареєстровано
Першим відділом реєстрації актів
цивільного стану Малиновського РУЮ м.
Одеса. Свідоцтво про розірвання шлюбу
НОМЕР_2. Після розірвання шлюбу
прізвище позивачки ОСОБА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2, батько
позивачки, що було зареєстровано
Відділом ДРАЦС Березівського РУЮ в
Одеській області, а.з. №31, свідоцтво про
смерть НОМЕР_3.

Згідно архівній довідці від 28 січня
2011 р. №1 за життя ОСОБА_2 був включений
до списку громадян-членів колективного
сільськогосподарського підприємства
ім. Ведути, по с. Нейково, Березівського
району Одеської області за №1357, на
отримання сертифікату на земельну
частку пай.

Сертифікат на земельну частку (пай) у
землі, що перебуває у колективній
власності КСП ім.Ведути, розміром 3,9
умовних кадастрових гектара, серія ОД
№0312011 ОСОБА_2 був виготовлений на
підставі рішення Березівської
районної державної адміністрації
після його смерті 23 вересня 1997 р. за №427,
та був зареєстрований у книзі
реєстрації сертифікатів у цей же день
за №1095.

Рішенням Малиновського районного
суду м. Одеси було встановлено факт
прийняття позивачкою ОСОБА_1 спадщини,
яка відкрилась після смерті її батька
ОСОБА_2, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом
вступу в управління та володіння
спадковим майном.

Вивчивши матеріали цивільної
справи, заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, у межах наданих ними
доказів та доведення їхньої
переконливості суд дійшов до

Висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступного.

У судовому засіданні позивач
просила визнати за нею право власності
на земельну ділянку у порядку
спадкування.

Згідно ст.524 ЦК України 1963 р.
спадкування є перехід майна померлого
(спадкодавця) до інших осіб
(спадкоємців).

Для отримання позивачем ОСОБА_1
права власності на землю в порядку
спадкування у спадкодавця ОСОБА_2
повинно бути право на землю, що є
предметом спадщини, що має бути
підтверджено відповідним
правовстановлюючим документом,

Згідно ч.1 ст. 22 ЗК України від 18
грудня 1990 р., із змінами та доповненнями
право власності на землю виникає після
встановлення землевпорядною
організацією меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) і одержання
документа, що посвідчує це право.

Згідно ст.3 Декрету КМУ №15-92 від 26
грудня 1992 р. «Про приватизацію
земельних ділянок» право приватної
власності громадян на земельні
ділянки, посвідчується відповідною
Радою народних депутатів, про що
робиться запис у земельно-кадастрових
документах, з наступною видачею
державного акта на право приватної
власності на землю.

Як встановлено у судовому засіданні
у батька позивача ОСОБА_2 на час смерті,
станом на ІНФОРМАЦІЯ_1
правовстановлюючого документу на
земельну ділянку не було.

Також, суд вважає, що сертифікат на
земельну частку (пай) розміром 3,9
умовних кадастрових гектара, серія ОД
№0312011 виданий на ім'я ОСОБА_2 після його
смерті - не є документом на підставі
якого можливо визнати за спадкоємцем
право власності на землю в порядку
спадкування.

Суд вважає, що для визнання права
власності на землю, в порядку
спадкування, необхідно дотримання
наступних юридичних фактів:

1. ухвалення компетентним органом
рішення про передачу у власність
земельної ділянки

спадкодавцю, укладання спадкодавцем
правочинів щодо набуття права
власності на земельну ділянку;

2. виготовлення технічної
документації на земельну ділянку;

3. визначення меж земельної
ділянки в натурі на місцевості;

4. погодження із сумісними
землевласниками та
землекористувачами;

5. одержання у встановленому
порядку Державного акту на землю;

6. реєстрація прав власності на
земельну ділянку.

Проте, як встановлено у судовому
засіданні вищенаведені юридичні факти
відсутні

При прийнятті рішення суд не враховує
рішення Малиновського районного суду
м.

Одеси від 07.08.13 р. справа №521/12498/13-ц по
справі за заявою ОСОБА_1 «Про
встановлення факту прийняття
спадщини».

Так, рішенням встановлено, що після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відкрилась
спадщина на земельну частку (пай), яка
перебуває у колективній власності КОП
«Ведути», розташована за адресою с.
Ставкове, Березівського району
Одеської області,

Однак, у рішенні не зазначено, що
йдеться про земельну частку (пай)
розміром 3,9 умовних кадастрових
гектара, згідно сертифікату серія ОД
№0312011 від 23.09.97 р..

Крім зазначеного суд вважає
помилковим посилання позивача ОСОБА_1
на положення ЦК України 2003 р., оскільки
батько її помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і для
вирішення спору має мути засновано
законодавство чинне на час його смерті
та відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

На думку суду позивачем не доведено
її вимоги на визнання права власності
на землю в порядку спадкування після
смерті батька в звязку з чим підстав
для судового захисту її невизнаних
прав не вбачається.

Керуючись ст.10, 11, 60, 209, 212-215, 218 УПК
України, суд:

у х в а л и в:

ОСОБА_1 у задоволенні поданого
позову до Ставківської сільської ради
Березівського району Одеської області,
3-тя особа на боці відповідача, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
позову Відділ Державного земельного
агентства у Березівському районі
Одеської області «Про визнання права
на земельну частку пай в порядку
спадкування»- відмовити.

Рішення може бути оскарженого до
Апеляційного суду Одеської області
через Березівський районний суд
Одеської області протягом 10-ти днів з
дня його проголошення.

Суддя:___________________________________________