Дата документу 22.04.2014
Провадження № 2/334/444/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 квітня 2014р. Ленінський районний суд м.
Запоріжжя у складі: головуючого

судді Мусієнко Н.М.,

при секретарі Петракей Р.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ПАТ «Страхове товариство
«Іллічівське» до ОСОБА_1 про стягнення
суми страхового відшкодування, суд, -

в с т а
н о в и в:

ПАТ «Страхове товариство
«Іллічівське» звернулося з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення суми страхового
відшкодування, в якому зазначає, що між
ВАТ «Страхове товариство
«Іллічівське», правонаступником якого
є Приватне акціонерне товариство
«Страхове товариство «Іллічівське» та
АКБ «Індустріалбанк» був укладений
Генеральний договір №ЦО-17-000018
добровільного страхування фінансових
ризиків від 31.10.2008р.

Згідно з умовами укладеного договору
предметом страхування є - майнові
інтереси Страхувальника, що пов'язані з
матеріальними збитками
Страхувальника, завданими внаслідок
невиконання та/або неналежного
виконання Позичальниками договірних
зобов'язань з повернення суми кредиту
та зі сплати відсотків за користування
кредитом, як повністю, так і частково,
відповідно до умов договорів кредитних
ліній, укладених Позичальниками зі
Страхувальником.

Відповідно до Реєстру №2 до договору
страхування №ЦО-17-000018 від 31.10.2008р. під
страховий захист були взяті ризики у
відношенні Договору кредитний
№КР/0101/2791/07 від 11.12.2007р., укладеного між
АКБ «Індустріалбанк» та відповідачем
ОСОБА_1

13.04.2009р. та 01.06.2009р. Страхувальник
звернувся до позивача з заявою на
виплату страхового відшкодування та
Реєстром на виплату страхового
відшкодування, та повідомив Страховика
про настання страхового випадку, а саме
- непогашення позичальником
заборгованості відповідно до умов,
встановлених в кредитному договорі.

На 12.04.2009р. загальна заборгованість
відповідача за кредитним договором
склала 6901,17грн. та на 31.05.2009р. - 162,39грн.,
всього 7063,56грн.

07.05.2009р. та 06.07.2009р. позивачем було
виплачене страхове відшкодування АКБ
Індустріалбанк» в розмірі 7063,56грн.

Факт виплати страхового відшкодування
підтверджується Страховим актом №
ІДО-1063 З -ЦО-17-000018 від 06.05.2009р., Страховим
актом №ЦО-11255-ЦО-17-000018 від 17.06.2009р., та
платіжним дорученням №1848 від 07.05.2009р.,
платіжним дорученням №2857 від 06.07.2009р.

Відповідно до ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК, інших актів цивільного
законодавства.

Згідно ст.993 ЦК України, ст.27 ЗУ «Про
страхування» до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Частина заборгованості в розмірі
1300грн. відповідачем була відшкодована
в добровільному досудовому порядку,
невідшкодованою залишилась частина
заборгованості в розмірі 5763,56грн.

Тому до відповідача ОСОБА_1 позивач має
регресну вимогу в розмірі частини
фактично виплаченого страхового
відшкодування 5763,56грн.,
невідшкодованої відповідачем в
добровільному досудовому порядку.

У судове засідання представник
позивача не з'явився надав суду
письмову заяву про підтримання позову
та розгляд справи в відсутності їх
представника, просить суд ухвалити
заочне рішення.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час розгляду справи
повідомлявся своєчасно, надіслав суду
письмові заперечення в яких просить
суд застосувати до позовних вимог
строк позовної давності

У відповідності до ст.168 ЦПК України,
суд вважає можливим розглянути справу
в відсутності відповідача на підставі
наявних в справі матеріалів.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши доказі в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного:

31.10.2008р. ПАТ «Страхове товариство
«Іллічівське», що є правонаступником
ВАТ «Страхове товариство
«Іллічівське», уклало з АКБ
«Індустріалбанк» договір №ЦО-17-000018
добровільного страхування фінансових
ризиків.

Згідно з умовами укладеного договору
предметом страхування є - майнові
інтереси Страхувальника, що пов'язані з
матеріальними збитками
Страхувальника, завданими внаслідок
невиконання та неналежного виконання
Позичальниками договірних зобов'язань
з повернення суми кредиту та сплати
відсотків за користування кредитом, як
повністю, так і частково, відповідно до
умов договорів кредитних ліній,
укладених Позичальниками зі
Страхувальником.

Відповідно до Реєстру №2 до договору
страхування №ЦО-17-000018 від 31.10.2008р. під
страховий захист були взяті ризики у
відношенні Договору кредитний
№КР/0101/2791/07 від 11.12.2007р., укладеного між
АКБ «Індустріалбанк» та відповідачем
ОСОБА_1

13.04.2009р. та 01.06.2009р. Страхувальник
звернувся до позивача з заявою на
виплату страхового відшкодування та
Реєстром на виплату страхового
відшкодування, та повідомив Страховика
про настання страхового випадку, а саме
- непогашення позичальником
заборгованості відповідно до умов,
встановлених в кредитному договорі.

На 12.04.2009р. загальна заборгованість
відповідача за кредитним договором
склала 6901,17грн. та на 31.05.2009р. - 162,39грн.,
всього 7063,56грн.

07.05.2009р. та 06.07.2009р. позивачем було
виплачене страхове відшкодування АКБ
Індустріалбанк» в розмірі 7063,56грн.

Факт виплати страхового відшкодування
підтверджується Страховим актом №
ІДО-1063 З -ЦО-17-000018 від 06.05.2009р., Страховим
актом №ЦО-11255-ЦО-17-000018 від 17.06.2009р., та
платіжним дорученням №1848 від 07.05.2009р.,
платіжним дорученням №2857 від 06.07.2009р.

Відповідно до ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства.

Згідно ст.993 ЦК України, ст.27 ЗУ «Про
страхування» до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Ст. 257 ЦК України визначено, що загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Згідно з ч.1 ст.261 та ч.ч.3,4,5 ст.267 ЦК
України перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася, або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила.

Позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

Позивачем було сплачено страхове
відшкодування АКБ Індустріалбанк» в
розмірі 7063,56грн. 07.05.2009р. та 06.07.2009р.

У відповідності до ст.ст. 253, 254 ЦК
України, перебіг позовної давності
почався з моменту виплати позивачем
страхового відшкодування та
закінчився в 06.07.2012р.

ПАТ «Страхове товариство
«Іллічівське» звернулося з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення суми страхового
відшкодування лише 15.11.2013р. і не
зверталося до суду із заявою про
поновлення строку на захист порушеного
права. Позивач не вказував на причини
пропуску позовної давності.

В свою чергу, відповідач подав до суду
заяву про застосування позовної
давності.

Враховуючи викладене, в позові ПАТ
«Страхове товариство «Іллічівське» до
ОСОБА_1 слід відмовити через пропуск
позивачем строку подання позовної
заяви.

Керуючись ст.ст.10,60,88,224-228 ЦПК України,
ст.ст. 253,254,261,267,993 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш
И В :

В задоволенні позову ПАТ «Страхове
товариство «Іллічівське» до ОСОБА_1 про
стягнення суми страхового
відшкодування - відмовити .

Рішення суду може бути оскаржено до
Запорізького апеляційного суду через
Ленінський райсуд протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження, якщо не було подано
апеляційну скаргу. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
Мусієнко Н. М.