АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/667/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 45 Клочко О. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Скіць М. І. РІШЕННЯ
19 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоСкіць М. І. суддівОхріменко
Н. І. , Захарова А. Ф. при
секретаріВолвенко А.В. з участю
експерта ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_7 на рішення
Придніпровського районного суду
м.Черкаси від 16 січня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7, ОСОБА_9 про
усунення перешкод використання права
на приватизацію земельної ділянки та
встановлення порядку користування
земельною ділянкою та за зустрічним
позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_8, треті особи
без самостійних вимог: ОСОБА_7,
Черкаська міська рада, Черкаське
міське управління земельних ресурсів
про усунення перешкод у використанні
права на приватизацію земельної
ділянки та встановлення порядку
користування земельною ділянкою, -
в с т а н о в и л а :
В квітні 2013 року ОСОБА_8 звернувся до
суду з вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що він є власником
житлового будинку АДРЕСА_2.
Відповідно до рішення виконавчого
комітету Черкаської міської ради від
20.01.1960 року йому виділено земельну
ділянку під індивідуальне житлове
будівництво в розмірі 353 кв.м.
Згідно плану земельної ділянки,
виконаного ТОВ «Черкаський міський
земельно- кадастровий центр» по
АДРЕСА_2 станом на 8 червня 2011 року
загальна площа земельної ділянки
становить 340 кв.м. по фактичному
Він вирішив приватизувати землю та
отримати державний акт на право
власності на земельну ділянку.
ТОВ «Черкаський міський земельно -
кадастровий центр» підготував акт
визначення та погодження меж земельної
Даний акт не погоджений із
суміжними землекористувачами ОСОБА_7
та ОСОБА_9 - відповідачами у справі.
Просив суд усунути перешкоди у
використанні права на приватизацію
земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2
шляхом призначення по справі судової
технічної експертизи для можливих
варіантів встановлення порядку
користування земельною ділянкою,
встановити порядок користування
земельною ділянкою за вищевказаною
ОСОБА_9 звернулась до суду із
зустрічною позовною і свої вимоги
обгрунтовувала тим, що вона є
користувачем земельної ділянки
АДРЕСА_1 та власником 11/20 частин
будинковолодіння по АДРЕСА_1.
В 2011 році вона вирішила
приватизувати земельну ділянку і в
ході підготовки документів державним
підприємством «Міський
земельно-кадастровий центр» 21
листопада 2011 року було складено акт
визначення та погодження меж земельної
ділянки, який ОСОБА_8 відмовився
Також посилається на той факт, що акти
визначення та погодження меж
земельної ділянки її та ОСОБА_8 були
складені одним працівником ТОВ
«Черкаського міського
земельно-кадастрового центру» -
ОСОБА_11, однак містять розбіжності щодо
відомостей між контрольними точками на
спільній межі її ділянки та ділянки
Так, на ділянці АДРЕСА_1 відстань між
контрольними точками вказана, як: 1,42 м.,
2,29 м., 6,56 м., тоді як в акті, який надав
ОСОБА_8 вказані наступні контрольні
точки: 2,96 м., 2,30 м., 6,58 м.
Таким чином, по фактичному
користуванню межа співпадає з
контрольними точками, вказаними в акті
визначення та погодження меж земельної
ділянки АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_9
В результаті невідповідностей акт
сторонами не був підписаний, чим ОСОБА_8
позбавив її права на безоплатне
отримання земельної ділянки у
власність, якою вона фактично
Просила суд визнати відмову ОСОБА_8 від
підпису акту визначення та погодження
меж земельної ділянки, який був
складений 21 листопада 2011 року ДП
«Міський земельно-кадастровий центр»
ТОВ «Черкаський міський
земельно-кадастровий центр»
Також, визнати за нею право на
приватизацію земельної ділянки в
межах, встановлених актом визначення
та погодження меж земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_1 від 21 листопада 2011
року без письмового погодження з
ОСОБА_8, судові витрати стягнути з
відповідача по зустрічному позову.
Ухвалою суду від 17 травня 2013 року
первісний позов ОСОБА_8 та зустрічний
позов ОСОБА_9 об'єднано в одне
Рішенням Придніпровського районного
суду м.Черкаси від 16 січня 2014 року
первісний позов ОСОБА_8 задоволено.

Встановлено порядок користування
земельною ділянкою згідно висновку
судової будівельно-технічної
експертизи, а саме збільшено площу
земельної ділянки за рахунок сусідньої
земельної ділянки до 353 м.кв., тобто
перенесено межу між домоволодіннями
АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 на 0.48 м. в сторону
будинковолодіння АДРЕСА_2, належного
ОСОБА_7

В задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_9 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам по справі та
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_8 за первісним позовом.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог
заявлених в суді першої інстанції
приходить до висновку про часткове
задоволення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Так згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК
України рішення повинно бути законним
і обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані, які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Зазначеним процесуальним нормам
судове рішення не відповідає.

Задовольняючи первісний позов, суд
першої інстанції виходив із того, що
при виготовленні технічної
документації на земельну ділянку ТОВ
«Черкаський міський
земельно-кадастровий центр» станом на
08.06.2011 року площа земельної ділянки
ОСОБА_8 становить 340 м.кв., а згідно
рішення виконавчого комітету
Черкаської міської ради № 30 від 20.01.1960
року було наділено 353 м.кв. Таким чином,
на думку суду, межу між домоволодіннями
АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 необхідно перенести
на 0.48 м. для збільшення площі земельної
ділянки, що перебуває в користуванні
ОСОБА_8 до 353 м.кв. однак з даним
висновком суду не можна погодитись.

На порушення вимог ст. 212 - 214 ЦПК України
місцевим судом не з'ясовано, чи мали
місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги й заперечення
сторін, не дано належної правової
оцінки зібраним у справі доказам, що
має суттєве значення для правильного
вирішення спору.

З матеріалів справи вбачається, що на
підставі державного акту на право
власності на землю серія ЯК № 410244
ОСОБА_7 є власником земельної ділянки,
площею 0.0401 га по АДРЕСА_3, з цільовим
призначенням для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд (
а.с.78-80)

З висновку судової
будівельно-технічної експертизи №
19СЕ-13 від 15.11.2013 року вбачається, що
фактично площа земельної ділянки, що
належить ОСОБА_7 становить 418 м.кв., що на
17 м. кв. більше ніж зазначено в
державному акті, тобто 401 м.кв.

З пояснень експерта ОСОБА_6, що були
надані як в суді першої так і
апеляційної інстанції вбачається, що
фактично збільшення площі земельної
ділянки, належної ОСОБА_7, відбулось за
рахунок вирівняння межі, а відповідно і
огорожі, між домоволодіннями АДРЕСА_3
так АДРЕСА_4 на 18 м. кв., що було
здійснене землекористувачем
домоволодіння АДРЕСА_4, котрий вирівняв
огорожу за рахунок зменшення земельної
ділянки, що перебуває в його
користуванні.

Експертом було запропоновано варіант
збільшення площі земельної ділянки
ОСОБА_8 за рахунок сусідньої земельної
ділянки до 353 м.кв., тобто шляхом
перенесення межі між домоволодіннями
АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 на 0.48 м. в сторону
будинковолодіння АДРЕСА_2, належного
ОСОБА_7, однак експертом було зазначено,
що наявність державного акту на право
власності на землю у ОСОБА_7 є
юридичною перешкодою для перенесення
межі ( а.с. 115-122).

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків,випадків, встановлених
цим Кодексом.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 12 ЦК України передбачає, що
особа вільно, на власний розсуд, обирає
способи захисту цивільного права.
Тобто предмет судового розгляду
формулюється в позовній заяві, в якій
позивач зазначає свої вимоги.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання та на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства. Право кожної
особи на звернення до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу закріплено
ст. 16 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 60 ЦПК
України, доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Підсумовуючи встановлені в судовому
засіданні фактичні обставини по справі
колегія суддів констатує, що наявність
державного акту на право власності на
земельну ділянку у ОСОБА_7 унеможливлює
перенесення межі між домоволодіннями
АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 на 0.48 м. в сторону
будинковолодіння АДРЕСА_2, належного
ОСОБА_7, без заявлення вимоги про
скасування державного акту,
ураховуючи, що чинним законодавством
гарантується непорушність права
власності.

Таким чином ОСОБА_8 було невірно обрано
спосіб захисту.

Слід також зазначити, що фактично судом
першої інстанції не вирішено позовні
вимоги як за первісним, так і
зустрічним позовами щодо визнання
відмови суміжних землекористувачів в
реалізації права на приватизацію
земельних ділянок, однак в цій частині
рішення не оскаржується і відповідно
не є предметом апеляційного розгляду.

Згідно вимог ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування або зміни
постановленого судом першої інстанції
рішення є невідповідність висновків
суду фактичним обставинам справи,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають суттєве значення для правильного
вирішення справи, постановлення
рішення із порушенням вимог
матеріального або процесуального
права.

За таких обставин, ухвалене у справі
судове рішення при неповному
з»Ясуванні обставин по справі та
невідповідності висновків суду
обставинам по справі, підлягає
скасуванню в частині задоволення
позовних вимог за первісним позовом
про визначення порядку користування
суміжними земельними ділянками, з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні цих вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 309, 3014, 316, 218 ЦПК України,
колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 -
задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного
суду м.Черкаси від 16 січня 2014 року по
даній справі в частині задоволення
позовних вимог за первісним позовом
ОСОБА_8 скасувати і ухвалити нове
рішення в цій частині.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 до
ОСОБА_7, ОСОБА_9 про усунення перешкод
використання права на приватизацію
земельної ділянки та встановлення
порядку користування земельною
ділянкою відмовити.

В решті рішення Придніпровського
районного суду м.Черкаси від 16 січня 2014
року по даній справі залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
однак може бути оскаржене в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :