У х в а л а

31 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ у
складі:

головуючого судді
Луспеника Д.Д.,

суддів:
Гулька Б.І., Лесько А.О.,

Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши заяву приватного
підприємства «Спільне виробниче
підприємство «Арсенал» про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 17 жовтня 2013 року
у справі за позовом публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк»
(далі - ПАТ «ВТБ Банк») до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
приватного підприємства «Спільне
виробниче підприємство «Арсенал» (далі
- ПП «СВП «Арсенал») про стягнення суми
заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ПАТ «ВТБ Банк»
звернулося до суду з указаним позовом,
посилаючись на те, що 26 листопада 2007
року із ОСОБА_4 було укладено кредитний
договір зі змінами від 26 серпня 2009 року
та 15 вересня 2010 року, за яким йому
надано кошти в сумі 98 тис. доларів США
зі сплатою 14 % річних терміном до 26
листопада 2014 року. У той же день на
забезпечення виконання зобов'язань
позичальника із ОСОБА_5, ПП «СВП
«Арсенал» були укладені окремі
договори поруки; 26 серпня 2009 року
укладені договори про внесення змін.
Позичальник, як і поручителі,
зобов'язань за кредитним договором
належним чином не виконували,
допустили заборгованість, яка станом
на 13 травня 2013 року склала 39 206,84
доларів США та 5 706 грн 17 коп.

У зв'язку з цим позивач просив суд
стягнути з відповідачів на його
користь вказану суму заборгованості та
понесені ним судові витрати.

Рішенням Мукачівського міськрайонного
суду Закарпатської області від 9 липня
2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Закарпатської
області від 28 серпня 2013 року позов ПАТ
«ВТБ Банк» задоволено. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ПП «СВП
«Арсенал» на користь ПАТ «ВТБ Банк»
заборгованість за кредитним договором
від 26 листопада 2007 року у розмірі 39 206,84
доларів США та 5 706 грн 17 коп., а
всього 319 286 грн 44 коп. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 17 жовтня 2013 року
у відкритті касаційного провадження у
зазначеній справі відмовлено з
підстав, передбачених
п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява ПП
«СВП «Арсенал» про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 жовтня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
зокрема ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Згідно з п. 9 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» роз'яснено, що судовими
рішеннями, на які заявник посилається
на підтвердження підстави,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК України, можуть бути
рішення суду касаційної інстанції, що
набрали законної сили та спір був
вирішений по суті.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник посилається
на постанови Верховного Суду України
від 23 травня 2012 року та 6 листопада 2013
року.

Зазначені постанови прийняті
Верховним Судом України в порядку
Глави 3 Розділу V ЦПК України, а не як
судом касаційної інстанції, а тому не
можуть бути підставою для перегляду
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 17 жовтня 2013
року.

На підтвердження викладених у заяві
доводів заявник посилається на ухвалу
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 липня 2012 року, якою рішення
апеляційного суду скасовано, справу
направлено на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Отже, наведене судове рішення суду
касаційної інстанції не є тим судовим
рішенням, на яке можна посилатись як на
неоднакове застосування норм
матеріального права, оскільки спір по
суті не був вирішений.

На підтвердження викладених у заяві
доводів заявником додано ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18 липня 2011 року,
18 квітня 2012 року, 12 липня 2012
року, 6 червня 2012 року, що постановлені
за результатом розгляду, на його думку,
аналогічних справ.

При постановленні ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 жовтня 2013 року суд виходив
із того, що кредитним договором
встановлений строк виконання
зобов'язань позичальником до 26
листопада 2014 року і пред'явлення
позивачем вимоги про дострокове
виконання зобов'язань не є строком, з
якого починає спливати позовна
давність.

Зі змісту ухвал Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 липня 2011 року, 18 квітня 2012
року, 12 липня 2012 року, 6 червня 2012
року, на які заявник посилається як на
підставу для перегляду судового
рішення, вбачається неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, яке полягає в тому, що
в цих випадках суд прийшов до висновку
про пропущення позивачем строку
пред'явлення вимог до поручителя, який
відраховувався судом з моменту
дострокового пред'явлення вимог до
позичальника про погашення кредитної
заборгованості.

Так, у ч. 4 ст. 559 ЦК України зазначено, що
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

У разі порушення боржником строків
сплати чергових платежів, передбачених
договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК
України кредитор протягом всього часу -
до закінчення строку виконання
останнього зобов'язання вправі заявити
вимоги про дострокове повернення тієї
частини позики, що підлягає сплаті
разом з нарахованими процентами, а
також стягнути несплачені до моменту
звернення кредитора до суду з позовом,
щомісячні платежі (з процентами) в
межах позовної давності щодо кожного
із цих платежів. В останньому випадку,
перебіг позовної давності буде
починатись в залежності від закінчення
строку сплати кожного із щомісячних
платежів.

Ураховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що наведені у заяві
доводи вказують на неоднакове
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах і,
згідно вимог ст. 355 ЦПК
України, є підставою для перегляду
судових рішень.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що справа за позовом публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк» до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватного
підприємства «Спільне виробниче
підприємство «Арсенал» про стягнення
суми заборгованості за кредитним
договором підлягає допуску до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Допустити до провадження Верховного
Суду України справу за позовом
публічного акціонерного товариства
«ВТБ Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
приватного підприємства «Спільне
виробниче підприємство «Арсенал» про
стягнення суми заборгованості за
кредитним договором до провадження
Верховного Суду України за заявою
приватного підприємства «Спільне
виробниче підприємство «Арсенал» про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 жовтня 2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник Судді:
Б.І. Гулько А.О.
ЛеськоС.Ф. Хопта В.А. Черненко