Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2162/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Циганаш І. А.
Доповідач Черненко В. В.
УХВАЛА

Іменем України

13.08.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

головуючого судді:
Черненко В.В.

суддів: Єгорової С.
М.., Кодрула М.А.

за участю
секретаря: Кечкіна А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Златобанк» на рішення Ленінського
районного суду м. Кіровограда від
17.06.2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до Публічного акціонерного
товариства «Златобанк» про
повернення банківського вкладу ,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся у суд з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Златобанк» про повернення
банківського вкладу.

На обґрунтування позовних вимог
позивач зазначив, що 11.04.2012 року між ним
та банком був укладений договір
банківського вкладу «Стабільне
майбутнє» № 022319.

Відповідно до п.1.1 Договору Банк
відкрив вкладнику депозитний рахунок
НОМЕР_1 строком до 16.04.2013 року.

Додатковою угодою №1 до даного
договору від 16.04.2013 року подовжено
строк дії Договору до 21.04.2014 року.

Позивач зазначив, що на дату укладення
Договору сума складала 50000 грн., а на
кінцеву дату дії договору сума
становила 2507875,04 грн. Зазначив, що 21.04.2014
року банк мав повернути відповідну
суму вкладу, однак на даний час сума
вкладу банком відповідно не повернута
та не сплачена, що є порушенням умов
договору. Зазначив, що 22.04.2014 року
вкладником подано до банку заяву про
повернення вкладу через касу банку,
однак той не вчинив жодних дій і не
надав на нього відповідь. Зазначив, що
банк не повернув вкладнику у визначені
договором строки суму вкладу, чим
порушив умови договору, оскільки такий
обов'язок був ним передбачений. Просив
суд винести рішення, яким стягнути з
ПАТ «Златобанк» в особі відділення
«Кіровоградська РД» АТ «Златобанк» на
користь ОСОБА_3 суму вкладу в розмірі
2507875,04 грн., а також 20,0 % річних від
простроченої суми внеску в розмірі
20612,67 грн.

Рішенням Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 17.06.2014 року позов
задоволено.

В апеляційній скарзі ставиться
питання про скасування рішення суду
першої інстанції в зв'язку з
порушенням норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції відповідно ст.303 ЦПК України,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції встановив, що 11 квітня 2012
року між Публічним акціонерним
товариством «Златобанк» та ОСОБА_3
укладено договір банківського
строкового вкладу « Стабільне майбутнє
» №022319, відповідно до умов якого банк
відкриває вкладнику вкладний
(депозитний) рахунок НОМЕР_1 строком до
16 квітня 2013 року ( а.с. 3-4 ).

Суд першої інстанції зазначив, що у
відповідності до п.п. 1.2 - 1.3 вказаного
договору вкладник згідно чинного
законодавства України вносить
готівкою чи перераховує в
безготівковій формі, а банк приймає на
відкритий вкладнику рахунок суму
грошових коштів в національній валюті,
що на дату складання цього договору
складає 50 000 грн. При цьому кошти,
прийняті в післяопераційний час (
операційний час: понеділок - четвер з
09:00 год. до 17:00 год., п'ятниця та
передсвяткові дні з 09:00 год. до 16:00 год.)
або вихідні дні, зараховуються на
рахунок наступного банківського дня.

За користування грошовими коштами,
розміщеними на рахунку вкладника банк
нараховує і сплачує вкладнику проценти
по вкладу із розрахунку 19% річних.

День надходження та день повернення
грошових коштів в часовий інтервал
нарахування процентів не включається.

Пунктами 2.4.1, 2.4.3 Договору передбачено,
що вкладник має право на отримання
процентів по вкладу, згідно з умовами,
передбаченими цим договором;
поповнювати вкладний ( депозитний )
рахунок, зазначений в п. 1.1 цього
договору. При цьому, кошти, прийняті в
післяопераційний час або вихідні дні,
зараховуються на вкладний ( депозитний
) рахунок наступного банківського дня.

Суд першої інстанції зазначив, що
згідно п. 2.1.6 Договору банк
зобов'язується по закінченню строку,
зазначеного в п. 1.1 цього договору,
повернути вкладнику суму вкладу та
сплатити проценти по вкладу шляхом
перерахування на його рахунок, на
підставі відповідної письмової заяви
вкладника, в порядку, встановленому
чинним законодавством України, або
видачі готівки через касу банку.

Суд першої інстанції встановив, що 16
квітня 2013 року між Публічним
акціонерним товариством «ЗЛАТОБАНК»
та ОСОБА_3 було укладено додаткову
угоду до договору банківського вкладу
№022319 « Стабільне майбутнє » в
національній валюті від 11 квітня 2012
року, відповідно до умов якої сторони
домовилися внести зміни до договору
банківського вкладу №022319 «Стабільне
майбутнє» в національній валюті від 11
квітня 2012 року, де пункт 1.1 викладено в
наступній редакції: « Банк відкриває
Вкладнику вкладний ( депозитний )
рахунок НОМЕР_1 строком до 21 квітня 2014 (
а.с. 5 ).

Суд першої інстанції зазначив, що у
відповідності до п. 2 додаткової угоди,
пункт 1.3 договору банківського вкладу
№022319 «Стабільне майбутнє» в
національній валюті від 11 квітня 2012
року викладено в наступній редакції: «
За користування грошовими коштами,
розміщеними на рахунку вкладника, банк
нараховує і сплачує вкладнику проценти
по вкладу із розрахунку 20% річних. День
надходження та день повернення
грошових коштів в часовий інтервал
нарахування процентів не включається».

Суд першої інстанції встановив, що 22
квітня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
директора Відділення «Кіровоградська
РД» АТ « ЗЛАТОБАНК» з
заявою, яка зареєстрована 23.04.2014р. вх.
№113, в якій просив повернути вкладені
ним кошти через касу банку в повному
обсязі у зв'язку з закінченням строку
дії договору банківського вкладу №022319
від 11.04.2012 року ( а.с. 7 ).

Суд першої інстанції зазначив, що
згідно листа Відділення
« Кіровоградська РД » АТ « ЗЛАТОБАНК
» від 30 квітня 2014 року за №230,
адресованого ОСОБА_3, останньому
повідомлено, що АТ «ЗЛАТОБАНК» у своїй
діяльності керується виключно з
необхідності підтримання ліквідності
на необхідному рівні. Так, одним із
таких чинників є проведення роботи зі
збереження та примноження грошових
заощаджень вкладників за вигідними
ставками та пролонгації діючих
депозитних договорів на більш
привабливих умовах. ОСОБА_3
запропоновано скористатись
пропозицією банку стосовно розміщення
грошових заощаджень ( всієї суми або
частково ) на вкладному рахунку «
Весняний » на строк від 1 до 12 місяців з
отриманням доходу на рівні від 22 до 25%
річних або пропозицією розміщення їх
на вкладному рахунку «Вільні кошти» з
можливістю отримання на власні потреби
до 100 тис. грн. щотижня.

Суд першої інстанції встановив, що 05
травня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
начальника Управління Національного
Банку України у Кіровоградській
області зі скаргою про порушення
законодавства у сфері банківської
діяльності Кіровоградським РД АТ «
ЗЛАТОБАНК », згідно якої зазначив, що
11.04.2012 року між ним та « ЗЛАТОБАНК » було
укладено договір №022319 терміном до 21
квітня 2014 року, але по закінченню
строку дії договору, кошти йому не було
повернуто. 22.04.2014 року він письмово
звернувся до директора Відділення «
Кіровоградського РД » АТ « ЗЛАТОБАНК ,
але до цього часу його кошти не
повернуті.

Суд першої інстанції встановив, що
згідно листа Управління Національного
Банку України у Кіровоградській
області від 08.05.2014 року за №10-024/1901,
адресованого ОСОБА_3 вбачається, що на
підставі заяви ОСОБА_3, Управлінням
листом від 06.05.2014 року №10-024/1856
звернулося до АТ « ЗЛАТОБАНК ».

Згідно отриманої інформації від банку,
ОСОБА_3 запропоновано на вибір подальше
розміщення в Банку грошових заощаджень
( всієї суми або частково ) на вкладному
рахунку « Весняний » на строк від 1 до 12
місяців з отриманням доходу на рівні
від 22 до 25% річних або пропозицією
розміщення їх на вкладному рахунку
«Вільні кошти» з можливістю отримання
на власні потреби до 100 тис. грн.
щотижня.

Суд першої інстанції зазначив,що
відповідно до ст. ст. 319, 321 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд, має право вчиняти щодо
свого майна будь - які дії, які не
суперечать Закону, держава не
втручається у здійсненні власником
права власності, право власності є
непорушним, ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Суд першої інстанції зазначив, що
відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Суд першої інстанції зазначив, що
згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1074 ЦК України
обмеження прав клієнта щодо
розпоряджання грошовими коштами, що
знаходяться на його рахунку, не
допускається, крім випадків обмеження
права розпоряджання рахунком за
рішенням суду у випадках, встановлених
законом.

Судом першої інстанції встановлено, що
на кінцеву дату дії договору
банківського строкового вкладу
«Стабільне майбутнє » №022319 від 11.04.2012р.
сума вкладу становить 2 507 875,04 грн., що
підтверджується випискою по особистим
рахункам.

Суд першої інстанції дійшов
висновку,що оскільки банківський
вклад у сумі 2507875,04 грн. являється
власністю ОСОБА_3 , термін дії
банківського вкладу «Стабільне
майбутнє » закінчився то позовні
вимоги в частині стягнення з
відповідача зазначено банківського
вкладу підлягають задоволенню у
розмірі 2507875,04 грн. а також відсотків за
користування грошовими коштами за
період з 21.04.2014 р. по 05.05.2014 р. у розмірі
20612.67 грн.

В апеляційній скарзі зазначається, що
судом першої інстанції при винесені
рішення були порушені норми
матеріального та процесуального права
оскільки судом не було встановлено
дійсні обставини по справі а висновки
суду не ґрунтуються на належних
доказах.

Колегія суддів перевірила зазначені
доводи і дійшла висновку, що доводи
викладені в апеляційній скарзі не
знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ст.. ст.. 10, 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні
справи не інакше, як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб в межах
заявлених вимог та на підставі
наданих доказів.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, з чим
погодилась і колегія суддів, що позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Згідно до вимог ст.629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 611 ЦК України
визначено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Відповідно до ст.1058 ЦК
України за договором банківського
вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або інший дохід в іншій формі на
умовах та в порядку, встановлених
договором. Договір банківського
вкладу, в якому вкладником є фізична
особа, є публічним договором (стаття 633
цього Кодексу).

Суд дійшов вірного висновку, що
банківський вклад в сумі 2 507 875,04 грн.
являється власністю ОСОБА_3, тому ПАТ
«ЗЛАТОБАНК» зобов'язаний повернути
банківський вклад в розмірі 2 507 875,04
грн., а також відсотки за користування
грошовими коштами за період з 21.04.2014р.
по 05.05.2014р. в розмірі 20 612,67 грн. (2 507 875,04
грн. : 100 х 20% = 501 575 грн.) : 365дн. х 15дн.= 20 612,67
грн., а всього: 2 528 487,71 грн.

Колегія суддів дійшла висновку, що суд
першої інстанції розглянув справу в
межах доводів позовної заяви та
наданих сторонами доказів.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не
спростовують, оскільки не
підтверджуються належними доказами,
суперечать фактичним обставинам
справи та вимогам закону.

Відповідно до листа від 08.07.2014 року №292
виданого директором відділення
«Кіровоградська РД АТ «Златобанк» на
ім'я ОСОБА_3 вбачається що на рахунку
НОМЕР_1 згідно договору банківського
вкладу №022319 від 11.04.2012 року станом на
16.06.2014 року залишок становить 2507875 грн.04
коп. Встановлені обставини
спростовують доводи викладені в
апеляційній скарзі,що розрахунок
наданий позивачем не підтверджується
належними доказами.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, відповідачем розрахунок
наданий позивачем на підтвердження
позовних вимог не спростований
відповідно до статті 60 ЦПК України.

Колегія суддів дійшла висновку , що
підстави для скасування або зміни
рішення суду першої інстанції
відсутні., а тому відповідно до ч.1 ст. 308
ЦПК України апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду першої
інстанції залишається без змін.

Керуючись ст. 303-304, 307, 308, 313-314, 316-317, 319, 325
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Златобанк» -
відхилити.

Рішення Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 17.06.2014 року
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: