У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О., суддів:
Євграфової Є.П., Завгородньої І.М.,
Журавель В.І., Ситнік О.М.,розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, за касаційною
скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на
рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 28 листопада
2013 року,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк» (далі -
ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду
із позовом, у якому зазначало, що 05
січня 2006 між ним та ОСОБА_6 укладений
кредитний договір, згідно з яким
останній отримав кредит у розмірі 2 тис.
доларів США у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою 22 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

У зв'язку з неналежним виконанням
ОСОБА_6 зобов'язань за кредитним
договором станом на 31 травня 2013 року
утворилася заборгованість у розмірі 53
158 грн 88 коп., яку банк просив стягнути з
відповідача.

Рішенням Берегівського районного суду
Закарпатської області від 08
жовтня 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Закарпатської області від 28 листопада
2013 року рішення Берегівського
районного суду Закарпатської області
від 08 жовтня 2013 року скасовано,
позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 53 158 грн 88 коп. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_6
- ОСОБА_7, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідь судді,
вивчивши матеріали цивільної справи та
дослідивши доводи касаційної скарги,
вважає, що вона має бути задоволена.

Відмовляючи у позові, суд першої
інстанції керувався тим, що банком
порушено встановлений ст. 257 ЦК України
строк звернення до суду з позовом.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позов, суд
апеляційної інстанції керувався тим,
що сторонами у договорі була збільшена
позовна давність.

Із такими висновками суду апеляційної
інстанції погодитися не можна з огляду
на наступне.

За вимогами статей 213, 214 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу відповідно до норм
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин, а
за їх відсутності - на підставі закону,
що регулює подібні відносини, або
керуючись загальними засадами і
змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний
з'ясувати питання, зокрема, щодо:
наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами. У рішенні суду
обов'язково повинні бути зазначені
встановлені судом факти і відповідні
їм правовідносини.

Вказані вимоги судом не дотримано.

Із матеріалів справи вбачається, що 05
січня 2006 року ОСОБА_6
звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» із
Заявою, на підставі якої відповідач
отримав кредит у розмірі 2 тис. доларів
США у вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки (а.с. 9−?10).

Згідно з розрахунком заборгованості,
наданим банком, заборгованість ОСОБА_6
за кредитним договором від 05 січня 2006
року станом на 31 травня 2013
року склала 6653,18 доларів США, що за
курсом НБУ еквівалентно 53 158 грн 88 коп.
(а.с. 4−?8).

Із позовом про стягнення
заборгованості ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось 30 серпня 2013 року та надало
суду Умови і правила надання
банківських послуг (далі - Умови) (а.с.
11‒?17).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний
договір укладається у письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з
недодержанням письмової форми, є
нікчемним.

Відповідно до п. 3.1.1 Умов строк дії
картки вказується на лицевій стороні
картки (місяць і рік). Картка дійсна до
останнього календарного дня
зазначеного місяця.

Пунктом 3.1.3 Умов встановлено, що після
закінчення строку дії відповідна
картка продовжується банком на новий
строк (шляхом надання клієнту картки з
новим строком дії), якщо раніше (до
початку місяця закінчення строку дії
картки) не надійшла письмова заява
держателя картки щодо закриття
карткового рахунка, а також за умови
наявності грошових коштів на
картковому рахунку для оплати послуг з
виконання операцій по картковому
рахунку та при дотриманні інших умов
продовження, передбачених договором.

Банк не надав суду належних доказів, що
ОСОБА_6 було видано нову картку після
спливу дії старої, та не спростовано
пояснення відповідача, що платіжна
картка видавалася на один рік зі
строком дії до 05 січня 2007 року.

Відповідно до положень статті 257 та
частини 3 статті 267 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки та позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення, що було зроблено
представником відповідача в судових
дебатах під час розгляду справи судом
першої інстанції.

Заява про застосування строку позовної
давності подана представником
відповідача до суду першої інстанції 17
вересня 2013 року (а.с. 32−?33).

Суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_6 у зв'язку зі
спливом строку позовної давності.

Судом апеляційної інстанції
безпідставно зроблена переоцінка
доказів, надана судом першої інстанції,
неправильно застосовані норми
матеріального права, тому рішення суду
апеляційної інстанції має бути
скасовано, рішення суду першої
інстанції - залишено в силі.

Керуючись статтями 333, 336, 339, 343, 344, 345, 347
ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_6 -
ОСОБА_7 задовольнити.

Рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 28 листопада
2013 року скасувати, рішення
Берегівського районного суду
Закарпатської області від 08 жовтня 2013
року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: П.О.
Гвоздик Судді: Є.П.
Євграфова В.І. Журавель І.М. Завгородня
О.М. Ситнік