Справа № 659/61/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2014 року Нижньосірогозький
районний суд Херсонської області у
складі головуючого - судді Панкєєва В.М.
при секретарі Юрчук Н.С., з участю
представника позивача адвоката ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Нижні Сірогози
Херсонської області судову справу
провадженням № 659/61/13-ц за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до
Нижньосірогозького районного суду
Херсонської області з позовною заявою
до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,
мотивуючи свою вимогу тим, що перебуває
з відповідачем у першому
зареєстрованому 25 грудня 1995 року ВРАЦС
Янгіюльського району Ташкентської
області республіки Узбекистан, актовий
запис № 799, після реєстрації шлюбу
дружині присвоєно прізвище ОСОБА_2,
сторони від шлюбу мають неповного син
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з
позивачем. Одруження виявилося
невдалим, подружнє життя не склалося
через несумісність характерів, почали
виникати сварки з різних підстав. З 2011
року подружні стосунки припинені,
сторони проживають окремо, малолітній
син знаходиться на утриманні позивача.
Відповідач спів мешкає з іншою жінкою.
При таких обставинах позивач на бачить
можливості зберегти сім'ю, прийшов до
висновку про необхідність розірвання
шлюбу, оскільки сім'я розпалася. Спору
про місце проживання дитини немає.
Позивач прохає позов задовольнити,
шлюб розірвати.

У судовому засіданні позивач свої
вимоги підтримала, посилаючись на
викладені у позовній заяві мотиви,
прохала шлюб розірвати, повідомила, що
перебуває у першому зареєстрованому 25
грудня 1995 року ВРАЦС Янгіюльського
району Ташкентської області
республіки Узбекистан, актовий запис №
799. Від шлюбних відносин ІНФОРМАЦІЯ_1
народився син ОСОБА_4. Сімейне життя не
склалося через різні погляди на
повсякденне життя, несумісність
характерів, що приводило до частих
сварок. Подружні відносини припинені.
Позивач стверджувала, що вона після
реєстрації шлюбу прийняла прізвище
чоловіка - ОСОБА_2. Але після прибуття на
Україну чоловік займався питаннями
отримання українських паспортів, і
вона не змогла пояснити, при яких
обставинах в нинішньому паспорті
записане її дівоче прізвище «ОСОБА_2».
Позивач стверджує, що до цього часу
вона перебуває у шлюбі з відповідачем,
їй не відоме нинішнє місце його
перебування, ні при яких обставинах не
бажає відновлення шлюбних відносин з
відповідачем. Прохала після розірвання
шлюбу залишити їй прізвище «ОСОБА_2».

Відповідач ОСОБА_3 будучи
належним способом повідомленим про час
та місце слухання справи поштовим
відправленням з повідомленням про
вручення, до суду не з'явився, про
причини своєї неявки суд не повідомив,
не надав заперечень проти задоволення
позову про розірвання шлюбу.

Судом установлені такі факти та
відповідні їм правовідносини. З
свідоцтва про укладення шлюбу серії
НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3
уклали шлюб 25 грудня 1995 року,
зареєстрований ЗАГСом Янгіюльського
району Ташкентської області
республіки Узбекистан, актовий запис №
799. Після одруження прізвище дружини
«ОСОБА_2» (а.с. 6).

Позивач повідомила, що подружні
відносини з відповідачем припинені 2011
року. Сторони мають неповнолітнього
сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8-9).
Позивач не змогла пояснити, коли на
якій підставі нею змінено прізвище з
«ОСОБА_2», отримане після реєстрації
шлюбу, на «ОСОБА_2», яке зазначене у
пред'явленому паспорті громадянки
України (а.с. 4-5, 8). Місце перебування
відповідача не відоме, відповідач
заперечень проти позову не надав, на
час розгляду позову майновий спір між
сторонами відсутній. За твердженням
ОСОБА_2 дитина проживає разом з нею,
спір про місце проживання дитини
відсутній.

Відповідно до ст. 110 СК України
позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Оскільки сімейні права є такими,
що тісно пов'язані з особою, а тому не
можуть бути передані іншій особі. Право
на подачу позову про розірвання шлюбу
надано лише одному із подружжя. Чинним
законодавством не передбачена
можливість розірвання шлюбу
представником одного із подружжя

Суд приходить до висновку, що
оскільки позивач не змогла надати суду
належних та достатніх доказів того, що
саме вона є дружиною відповідача
ОСОБА_3 - ОСОБА_2, як зазначено у
свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.6). У
судовому засіданні позивач не змогла
переконливо повідомити, де, коли та за
яких обставин нею було змінено
прізвище з «ОСОБА_2», яке присвоєне їй 25
грудня 1995 року після реєстрації шлюбу з
ОСОБА_3 на дівоче «ОСОБА_2», таким чином
позивачем не доведено, що на цей час
саме позивач ОСОБА_2 дійсно є дружиною
ОСОБА_3. З викладених істотних підстав
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання
шлюбу не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215,
224-227 ЦПК України, ст. ст. 110, 112 -115 СК
України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу відмовити

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Херсонської області
на протязі десяти днів з дня
проголошення рішення суду через
Нижньосірогозький районний суд
Херсонської області.

Суддя: В. М. Панкєєв