Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1350/14
Головуючий у 1-й інстанції: Турбіна Т.Ф.
Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової
Д.А.

Дзярука М.П.

При секретарі: Семенчук
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 25 листопада 2013 року у
справі за позовом Концерну «Міські
теплові мережі» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за послуги з
центрального опалення,
централізованого постачання гарячої
води,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2012 року Концерн «МТМ»
звернувся до суду з вищевказаним
позовом, в обґрунтування якого
зазначав, що відповідно до рішення
виконавчого комітету Запорізької
міської ради № 25 від 29.01.2009р. «Про
визначення виконавців
житлово-комунальних послуг» у м.
Запоріжжя з 01.01.2009р. виконавцем
житлово-комунальних послуг для
населення, що мешкає у житловому фонді
комунальної власності, з
централізованого опалення та
постачання гарячої води визначено
Концерн «Міські теплові мережі» в
будинках, мережі яких безпосередньо
приєднані до теплових мереж Концерну
«МТМ».

У період з січня 2009 року по травень 2011
року Концерн надав відповідачам
послуги з централізованого опалення,
централізованого постачання гарячої
води у житлове приміщення за адресою:
АДРЕСА_1. Станом на 01.05.2011 року сума
заборгованості за надані послуги
становить 2479,49 грн.

Посилаючись на зазначені обставини,
позивач просив суд стягнути солідарно
з відповідачів на свою користь
заборгованість в розмірі 2479,49 грн. та
судовий збір в сумі 214,60 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 25 листопада 2013 року позов
Концерну «МТМ» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь Концерну «МТМ» заборгованість
за послуги з централізованого опалення
та постачання гарячої води в розмірі
2479,49 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь
Концерну «МТМ» судовий збір по 107 грн. 30
коп. з кожного.

Не погоджуючись із рішенням суду,
ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та направити справу на
новий розгляду до суду першої
інстанції.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення учасників
процесу, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

З матеріалів справи вбачається, що суд
вірно вирішив питання наявності
обставин, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, суті
правовідносин, що випливають із
встановлених обставин, правильно
застосував правові норми до цих
правовідносин. З дотриманням вимог
ст.ст. 212-215 ЦПК України суд належно
оцінив надані сторонами докази,
виконав вимоги цивільного судочинства
і вирішив справу згідно із законом.

Задовольняючи позов, суд виходив з
того, що відповідачі покладені на них
обов'язки щодо своєчасної оплати за
надані послуги належним чином не
виконували, тому з них підлягає
стягненню заборгованість за надані
послуги за період з січня 2009 року по
травень 2011 року у розмірі 2479,49 грн. Суд
обґрунтовано, виходячи з наданих
доказів та положень матеріального
права, задовольнив вимоги позивача,
солідарно стягнувши з відповідачів
суму боргу за вищевказаний період.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
рішенням Запорізької міської ради № 25
від 29.01.2009р. «Про визначення виконавців
житлово-комунальних послуг» у м.
Запоріжжя з 01.01.2009р. виконавцем
житлово-комунальних послуг для
населення, що мешкає у житловому фонді
комунальної власності, з
централізованого опалення та
централізованого постачання гарячої
води визначено Концерн «Міські теплові
мережі» в будинках, мережі яких
безпосередньо приєднані до теплових
мереж Концерну (а.с. 65).

Будинок АДРЕСА_1, в якій мешкають та
зареєстровані відповідачі, позивач
став виконавцем вказаних послуг з
01.01.2009 року.

У період з січня 2009 року по травень 2011
року позивач надав відповідачам
послуги з централізованого опалення,
постачання гарячої води на загальну
суму 4760,32 грн. Відповідачами частково
були сплачені послуги в розмірі 2280,83
грн., заборгованість складає 2479,49 грн.
(а.с. 8-11, 46-51).

22.07.2011р. Ленінським районним судом м.
Запоріжжя було видано судовий наказ
про стягнення з відповідачів
заборгованості у сумі 2479,49 грн., який
був скасований ухвалою судді від
13.09.2011р. (а.с. 12).

Факт надання послуг відповідачами
визнано.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції правильно керувався нормами
Закону України "Про житлово-комунальні
послуги", Правилами надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 630 від 21.07.2005р.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України
"Про теплопостачання", споживач повинен
щомісячно здійснювати оплату
теплопостачальній організації за
фактично отриману теплову енергію.

Такий обов'язок несе споживач теплової
енергії також за вимогами п. 5 ч. 3 ст. 20
Закону України "Про житлово-комунальні
послуги", відповідно до якого споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

За нормами ст. 32 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» розмір
плати за комунальні послуги
розраховується виходячи з розміру
затверджених цін/тарифів та показань
засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку.

У м. Запоріжжі застосовується
двоставковий тариф на опалення для
населення, згідно вимог Постанови
Кабінету Міністрів України № 869 від
01.06.2011 року «Про забезпечення єдиного
підходу до формування тарифів на
житлово-комунальні послуги».

Двоставковий тариф був введений з
01.08.2008р. рішенням Запорізької міської
ради № 327 від 28.07.2008р. з додатками (а.с.
66-67). У зв'язку з коригуванням базових
тарифів виконавчим комітетом у
наступному були прийняті відповідні
рішення, зокрема, Рішення № 535 від
28.11.2008р. здодатками (а.с. 52-54), Рішення № 31
від 30.01.2009р. здодатками (а.с. 55-56), Рішення
№ 34 від 26.02.2009 року з додатками (а.с. 57-58),
Рішення № 192 від 28.04.2010р. з додатками
(а.с. 59-60), Рішення № 1 від 05.01.2011р. з
додатками (а.с. 61), Рішення № 39 від
31.01.2011р. (а.с. 62-64).

Вказані рішення є законною підставою
для нарахування плати позивачем
відносно споживачів за надання
передбачених вищевказаними рішеннями
послуг, розмір заборгованості у
зазначений в позові період визначений
позивачем, виходячи з затверджених
даними рішеннями тарифів.

Доводи апеляційної скарги у їх
узагальненому викладі стосуються
незгоди апелянта з тим, що Рішенням
Виконавчого комітету Запорізької
міської ради № 25 від 29.01.2009р. «Про
визначення виконавців
житлово-комунальних послуг» з 01.01.2009р.
виконавцем житлово-комунальних послуг
для населення, що мешкає у житловому
фонді комунальної власності, з
централізованого опалення та
постачання гарячої води визначено
Концерн «Міські теплові мережі», а
також незгоди з усіма встановленими
тарифами на усі послуги, що надаються
позивачем.

Такі доводи не можуть спростувати
висновки рішення суду.

Обставини визначення виконавця
вказаних послуг, встановлення тарифів,
економічне обґрунтування тарифів у
силу ст.ст. 11, 179 ЦПК України виходять за
межі розгляду справи і не входять до
предмету доказування у справі,
оскільки цими доводами неможливо
обґрунтувати заперечення проти вимог
про стягнення заборгованості за надані
позивачем послуги.

Звернення ОСОБА_3 до суду з
адміністративним позовом до
виконавчого комітету Запорізької
міської ради «про визнання
невідповідними законодавству,
незаконними та нечинними з дати
прийняття нормативних актів
виконавчого комітету Запорізької
міської ради» вищевказаних рішень
Запорізької міської ради щодо
правомірності затверджених тарифів та
рішення № 25 від 29.01.2009р. «Про визначення
виконавців житлово-комунальних
послуг» не перешкоджає розгляду даної
справи.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують,
оскільки є повторенням обставин, якими
відповідачі обґрунтовували свої
заперечення проти позову, всебічна
оцінка яким була дана судом першої
інстанції, і зводяться лише до
особистої незгоди з висновками суду
щодо їх оцінки.

Докази та обставини, на які посилається
ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, були
предметом дослідження суду першої
інстанції та додаткового правового
аналізу не потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального і
процесуального права.

Вимоги апеляційної скарги щодо
направлення справи на новий розгляд в
суд першої інстанції суперечать
положенням ч. 1 ст. 307 ЦПК України.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують його законність, підстав
для скасування або зміни судового
рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 25 листопада 2013 року по
цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: