АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1050/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 2 Шевченко В.О.
Доповідач в апеляційній інстанції
Вініченко Б. Б. УХВАЛА
10 квітня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоВініченко Б. Б.
суддівБондаренко С. І. , Дмитренко М. І.
при секретаріАнкудінову О.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на
рішення Драбівського районного суду
Черкаської області від 27 лютого 2014 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Атлантик Фармз ІІ»,
третя особа Реєстраційна служба
Драбівського районного управління
юстиції про визнання договору оренди
земельної ділянки недійсним, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року представник ОСОБА_6 -
ОСОБА_7 звернувся до суду із вказаним
позовом.

В обґрунтування позовних вимог
вказував, що згідно державного акту
№531364 на право власності на земельну
ділянку ОСОБА_6 на праві приватної
власності належить земельна ділянка
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
площею 3,0617 га.

01 травня 2006 року між позивачкою та ТОВ
«Атлпнтик Фариз ІІ» було укладено
договір оренди вказаної земельної
ділянки, що був зареєстрований 02 серпня
2006 року у Драбівському відділі
Черкаської регіональної філії ДП
«Центр ДЗК» при Держкомземі України за
№ 04.06.781.00313.

Представник позивачки вказував, що
після державної реєстрації відповідач
не надав їй копії договору оренди. Тому,
внаслідок цієї обставини позивачка
нещодавно дізналася про те, що при
укладенні договору оренди землі від 01
травня 2006 року між сторонами не було
досягнуто домовленості щодо умов
збереження об'єкта оренди, внаслідок
чого на відповідача не покладені жодні
із обов'язків стосовно збереження
земельної ділянки, підвищення
родючості грунтів, їх захисту від
ерозії, здійснення рекультивації,
дотримання вимог протиерозійної
організації території, додержання
екологічних норм, погодження із
власником земельної ділянки сівозмін,
вирощування лише певних
сільськогосподарських культур.

За таких обставин, враховуючи
неврегульованість умов збереження
земельної ділянки, відсутність
визначених договором санкцій за
неналежне ставлення до об'єкта оренди
ставить під загрозу збереження
належного позивачеві майна та порушує
його майнові інтереси, представник
позивачки просив визнати договір
оренди земельної ділянки від 01 травня
2006 року недійсним.

Рішенням Драбівського районного суду
Черкаської області від 27 лютого 2014 року
у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7
подав апеляційну скаргу в якій,
посилаючись на його незаконність та
необгрунтованість, неповне з'ясування
судом обставин справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просили рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Згідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, районний
суд зазначив, що позивач як у позовній
заяві, так і її представник у судовому
засіданні не надали суду доказів щодо
порушення прав орендодавця.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, виходячи з наступного.

Районним судом встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
згідно державного акту №531364 на право
власності на земельну ділянку
позивачка є власником земельної
ділянки для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
площею 300617 га.

01 травня 2006 року між ОСОБА_6 та ТОВ
«Атлантик Фариз ІІ» було укладено
договір оренди земельної ділянки, який
було зареєстровано 02 сераня 2006 року у
Драбівському відділі Черкаської
регіональної філії ДП «Центр ДЗК» при
Держкомземі України за №04.06.781.00313.

Вказаний договір, підписаний позивачем
та представником ТОВ «Атлантик Фариз
ІІ» , містить умови щодо предмета
договору, об'єкта оренди, строку дії
договору та орендної плати, умови
використання земельної ділянки, умови
та строки її передачі в оренду, умови
повернення земельної ділянки,
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки, інші
права та обов'язки сторін, страхування,
умови зміни договору і припинення його
дії та відповідальність сторін,
прикінцеві положення договору. (а.с. 6-9)

Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про оренду
землі» договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

У силу вимог ст. 14 вказаного Закону
такий договір укладається у письмовій
формі і за бажанням однієї із сторін
може бути посвідчений нотаріально.
Типова форма договору оренди землі
затверджується Кабінетом Міністрів
України.

На момент укладення між сторонами
договору оренди землі положеннями ч.1
ст.15 ЗУ «Про оренду землі» (в редакції,
що діяла на час виникнення даних
правовідносин) були визначені такі
істотні умови договору оренди землі,
зокрема: об'єкт оренди (місце
розташування та розмір земельної
ділянки); строк дії договору оренди;
орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної ділянки,
яка передається в оренду; умови
збереження стану об'єкта оренди; умови
і строки передачі земельної ділянки
орендарю; умови повернення земельної
ділянки орендодавцеві;

існуючі обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін.

З аналізу умов договору оренди
земельної ділянки від 01 травня 2006 року
вбачається, що він був укладений згідно
з формою Типового договору оренди
землі, затвердженого Постановою КМУ N 220
від 3 березня 2004 р., що діяла на момент
укладення договору, а умови спірного
договору відповідають умовам,
зазначеним у затвердженому Типовому
договору оренди земельної ділянки.

Проте, при використанні типового
договору оренди землі сторони не
звернули увагу, що деякі істотні умови,
які обов'язково мають бути наявні в
договорі оренди землі при його
укладенні, не визначені в типовому
договорі оренди землі, зокрема і умова
щодо умов збереження стану об'єкта
оренди. В той же час, така умова не була
самостійно включена до змісту договору
сторонами.

Відповідно до ч.2 ст. 15 ЗУ «Про оренду
землі» відсутність у договорі оренди
землі однієї з істотних умов,
передбачених цією статтею є підставою
для відмови в державній реєстрації
договору оренди, а також для визнання
договору недійсним відповідно до
закону.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст.3 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено
право кожної особи на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

В порядку цивільного судочинства
підлягає захисту саме порушене право,
тому суд повинен встановити чи дійсно
порушуються права орендодавців у
зв'язку з відсутністю в договорах
оренди умов, передбачених статтею 15 ЗУ
«Про оренду землі», визначити
істотність цих умов та з'ясувати в чому
саме полягає порушення їхніх законних
прав. (правова позиція, викладена у
постанові ВСУ від 25 грудня 2013 року
№6-78цс13).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

За матеріалами справи встановлено, що у
спірному договорі, текст якого у
зазначеній редакції був підписаний
сторонами, а позивачка протягом майже
восьми років погоджувалася із умовами
договору, у силу вимог ч. 1 ст. 15
вказаного договору відсутня така
істотна умова, як умова збереження
стану об'єкта оренди.

З часу укладання спірного договору,
позивачка ОСОБА_6 не зверталася до
відповідача з відповідними заявами
щодо уточнення його умов.

Колегія суддів не приймає до уваги
доводи позивачки про те, що у зв'язку із
відсутністю в договорі оренди
земельної ділянки умови щодо
збереження стану об'єкта оренди на
відповідача не покладено жодних
погоджених із позивачем обов'язків
стосовно збереження земельних ділянок
позивача, підвищення родючості грунтів
та їх захисту від ерозії, здійснення
рекультивації земель, дотримання вимог
протиерозійної організації території,
додержання екологічних норм і т.д., що
захистило б належну позивачеві
земельну ділянку від забруднення,
виснажування та забезпечило б
продуктивність землі, що ставить під
загрозу збереження належного
позивачеві майна, оскільки такі
обставини не свідчать про порушення
майнових прав ОСОБА_6

Разом з тим, відсутність умов договору,
на які остання посилається в
обґрунтування факту порушення
відповідачем своїх порушених прав, є
безпідставними та підлягають
уточненню в позасудовому порядку.

В розумінні ст. 57-59 ЦПК України, доводи
позивачки щодо факту порушення
відповідачем її прав укладенням
договору оренди землі за відсутності
його істотної умови як умови щодо
збереження стану об'єкта оренди, не
знайшли свого підтвердження позивачки
переконливими, належними та
допустимими доказами.

Такій позиції колегії суду відповідає
правова позиція колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України,
викладена в постановлених ухвалах у
справах №6-37717св13 та № 6-2429св14.

На підставі наведенного, колегія
суддів вважає, що оскаржуване рішення
суду є законним і обгрунтованим на
зібраних по справі доказах, відповідає
вимогам матеріального і
процессуального права.

Доводи апеляційної скарги не є
суттєвими і не дають підстав для його
відміни або зміни.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, п. 1 ст. 308, ст.
ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6
- ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Драбівського районного суду
Черкаської області від 27 лютого 2014 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Атлантик Фармз ІІ»,
третя особа Реєстраційна служба
Драбівського районного управління
юстиції про визнання договору оренди
земельної ділянки недійсним - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили одразу
після її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів після її
проголошення.

Головуючий :

Судді :