Номер провадження: 22-ц/785/4385/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Мартинова К. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Мартинової К.П.,

суддів - Кравця Ю.І., Оверіної О.В.,

за участю секретаря - Счастлівцевої
Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
про визнання права власності на
спадкове майно за апеляційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Приморського
районного суду м.Одеси від 18 лютого 2014
року,

ВСТАНОВИЛА :

У липні 2013 року ОСОБА_3 через
свого представника ОСОБА_8 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права
власності на спадкове майно за правом
представлення, яке залишилося після
смерті її діда ОСОБА_9, котрий помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка посилалася на те, що
рішенням Апеляційного суду Одеської
області від 24 червня 2010 року їй було
відмовлено в задоволенні позову про
визнання права власності на спадкове
майно після смерті її діда ОСОБА_9 в
зв»язку з відсутністю у неї відмови
нотаріуса видати свідоцтво про право
на спадщину.

Постановою Третьої Севастопольської
державної нотаріальної контори, 28.07.2011
року ОСОБА_3 було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті її батька ОСОБА_10
у зв'язку з тим, що нею не було подано ні
одного правовстановлюючого документу
на спадкове майно.

При наявності нотаріальної відмови у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом позивачка звернулася до
суду з позовом та на підставі ч. 1 ст. 1266
ЦК України просила позов задовольнити.

Рішенням Приморського районного суду
м.Одеси від 18 лютого 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права
власності на спадкове майно задоволені
в повному обсязі.

Визнано за ОСОБА_3
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в
порядку спадкування за правом
представлення після смерті її діда
ОСОБА_9 право власності на наступне
майно:

- 1/12 квартири АДРЕСА_1;

- 1/6 квартири АДРЕСА_2;

- 1/6 земельної ділянки площею 0,11 га,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_3;

- 1/12 автомобіля «Тойота
Королла» (держаний номер НОМЕР_2).

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
рішення суду скасувати, тому що воно
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити в
повному обсязі, посилаючись на
відсутність підстав, передбачених ч. 1
ст. 1266 ЦК України , для задоволення
позову.

Справа в суді апеляційної інстанції
розглянута на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК
України у відсутності відповідачів,
які повідомлені про час та місце
судового розгляду, від ОСОБА_4 надійшла
заява про розгляд справи у її
відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, заперечення на неї,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 суд першої
інстанції посилався на те, що позивачка
має право, передбачене ч. 1 ст. 1266 ЦК
України, на спадкування за правом
представлення.

Однак, колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, оскільки вони не
відповідають обставинам справи та
судом неправильно застосовано норми
матеріального і процесуального права,
що, відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України є підставами для скасування
рішення суду першої інстанції з
ухваленням нового рішення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК
України апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 303 ЦПК
України апеляційний суд не обмежений
доводами апеляційної скарги, якщо під
час розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов»язковими підставами для
скасування рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України
внуки, правнуки спадкодавця спадкують
ту частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові, бабі,
дідові, якби вони були живими на час
відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог та на підставі наданих
сторонами доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об"єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_9, дід позивачки ОСОБА_3,
чоловік відповідачки ОСОБА_4 та батько
відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_10

Після смерті ОСОБА_9 відкрилася
спадщина у вигляді: ? частини квартири
НОМЕР_3, НОМЕР_4 у будинку АДРЕСА_1;
земельної ділянки площею 0,110 га по
провулку Уютний в АДРЕСА_3; ? частини
автомобіля «Тойота Королла».

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_9 є
його дружина ОСОБА_4 та діти - ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_10.

ОСОБА_4 від свого імені та від імені
неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ОСОБА_7,
ОСОБА_6, ОСОБА_10 прийняли спадщину після
смерті ОСОБА_9 ОСОБА_11 відмовилася від
прийняття спадщини на користь ОСОБА_5

ОСОБА_10, батько позивачки за даним
позовом ОСОБА_3, та син померлого в 2004
році ОСОБА_9, помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про
визнання права власності на спадкове
майно, яке залишилося після смерті її
діда ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
посилаючись на ч. 1 ст. 1266 ЦК України, та
пояснивши, що постановою Третьої
Севастопольської державної
нотаріальної контори від 28.07.2011 року їй
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом.

Частина перша статті 1266 ЦК України, на
яку посилається позивачка як на
підставу свого позову, визначає, що
онуки є спадкоємцями за законом, якщо
на момент відкриття спадщини не має в
живих того родича, який був би
спадкоємцем. Вони спадкують ту частку,
яка належала б їх відповідному родичу,
якби він був живий.

На момент смерті діда позивачки ОСОБА_9
його син ОСОБА_10, він же батько
позивачки, був живий та помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто після смерті діда
позивачки.

При встановлених обставин підстав для
задоволення позову, заявленого на
підставі ч. 1 ст. 1266 ЦК України, тобто за
правом представлення, колегія суддів
не вбачає.

З інших підстав, передбачених законом,
а саме позов про визнання права
власності на спадкове майно після
смерті батька позивачкою не заявлявся
та не був предметом розгляду судом
першої інстанції, що не позбавляє її
такого права в подальшому.

Суд же апеляційної інстанції,
відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України,
розглядає справу в межах заявлених
вимог та на підставі наданих доказів.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 305, 307, 309 ч. 1 п.
3,4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Приморського районного суду
м.Одеси від 18 лютого 2014 року скасувати,
ухвалити нове рішення.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3
до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
визнання права власності на спадкове
майно за правом представлення.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з
дня набрання ним законної сили.

Головуючий
К.П.
Мартинова

Судді
Ю.І.
Кравець

О.В.
Оверіна