УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Нагорняка В.А.,

суддів: Леванчука А.О.,

Макарчука М.А.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
усунення перешкод у користуванні
квартирою та виселення, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 21 листопада
2013 року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 15 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
усунення перешкод у користуванні та
виселення відповідачів із займаної
ними на незаконних підставах квартири
АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 посилалась на те, що вона є
єдиним власником квартири
АДРЕСА_1. На прохання ОСОБА_4 у 2005
році вона надала усну згоду на
тимчасове проживання його доньки у
вищевказаній квартирі та забезпечила
безперешкодну можливість для її
заселення у вказане житло як
тимчасової мешканки. Пізніше їй стало
відомо, що ОСОБА_4 здав її квартиру в
оренду сторонній особі - ОСОБА_3

У квітні 2013 року вона звернулася до
відповідачів з усною вимогою негайно
звільнити квартиру, у зв'язку з чим
ОСОБА_3 власноручно написав розписку, в
якій зобов'язався звільнити квартиру
до 30 червня 2013 року та повернути їй
ключі. Проте у зазначений в розписці
час відповідачі квартиру не звільнили,
у зв'язку з чим вона звернулась до них з
письмовою вимогою щодо виселення,
однак і після отримання письмової
вимоги відповідачі не звільнили
помешкання.

Враховуючи вказане, позивачка просила
зобов'язати відповідачів не чинити
перешкоди у користуванні належною їй
на праві власності квартирою АДРЕСА_1
та виселити ОСОБА_4 і ОСОБА_3 з усіма
членами їх сім'ї із вказаної квартири
без надання їм іншого житлового
приміщення, зобов'язати відповідачів
повернути їй ключі, стягнути з
відповідачів на її користь понесені
судові витрати.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 21 листопада 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 15 січня
2014 року, позов задоволено частково.
Зобов'язано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не чинити
перешкод ОСОБА_2 у користуванні
належною їй на праві власності
квартирою АДРЕСА_1. Виселено ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 із вказаної квартири.
Зобов'язано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повернути
ОСОБА_2 ключі від вхідних дверей
квартири АДРЕСА_1. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, правильно
виходив з того, що відповідачі,
проживаючи без правових підстав у
квартирі, яка на праві власності
належить позивачці, порушують право та
законні інтереси власника на свій
розсуд володіти, користуватися та
розпоряджатися власним майном.

Із матеріалів касаційної скарги,
змісту оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права при розгляді
даної справи судами попередніх
інстанцій не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 21 листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 15 січня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.А. Нагорняк

Судді: А.О.
Леванчук

М.А. Макарчук