Справа №461/4039/14-ц
Провадження №2-о/461/51/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року

Галицький районний
суд м.Львова

в
складі: головуючого судді
Государського А.В.

при
секретарі Скаб В.О.,

за участю: заявника
ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Львові цивільну справу за заявою
ОСОБА_1, заінтересована особа – Друга
львівська державна нотаріальна
контора, про встановлення факту
спільного проживання,

в с т а н о в и в :

заявник звернувся в суд зі заявою про
встановлення факту, що має юридичне
значення, посилаючись на те, що 07.02.2014
року померла ОСОБА_3, після смерті якої
відкрилася спадщина. Оскільки у
померлої не було родичів, він претендує
на спадщину після смерті ОСОБА_3 як
спадкоємець четвертої черги. За життя
ОСОБА_3 не встигла скласти заповіт, хоч
мала такі наміри, позивач просить суд
встановити факт проживання однією
сім’єю з ОСОБА_3, оскільки він доглядав
та утримував її, допомагав
організовувати побут, оскільки вона
часто хворіла. Крім того у них був
спільний бюджет, вони вели спільне
господарство та проживали разом більше
п’яти років.

В судовому засіданні заявник та його
представник заяву підтримали у повному
обсязі надавши пояснення аналогічній
викладеним у ній. Просять суд
задовольнити заяву.

Представник заінтересованої особи в
судове засідання не з’явився, подавши
заяву про розгляд справи у його
відсутності.

У відповідності до ст.169 ЦПК України,
суд вважає за можливе проводити
розгляд справи у відсутності
заінтересованої особи на підставі
наявних у справі доказів, які вважає
достатніми.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що заява
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 07.02.2014 року
померла ОСОБА_3, про що Галицьким
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Львівського міського
управління юстиції зроблено актовий
запис №69 та видано свідоцтво про
смерть серії 1-СГ №347079 (а.с.4).

Актом ЛМКП «Айсберг» від 28.02.2014 року
(а.с.11) встановлено, що зі слів сусідів
ОСОБА_4, ОСОБА_1, які прописані в
квартирі №3 будинку №12 на
вул.Яр.Мудрого, ОСОБА_1 на протязі 6
років разом проживав і доглядав за
своєю сусідкою ОСОБА_3

Відповідно до пункту 3.22 глави 10 розділу
II Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України доказом
постійного проживання разом зі
спадкодавцем можуть бути: довідка
житлово-експлуатаційної організації,
правління житлово-будівельного
кооперативу, відповідного органу
місцевого самоврядування про те, що
спадкоємець на день смерті спадкодавця
проживав разом із цим спадкодавцем.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_4, - сусіди заявника,
повідомили про те, що ОСОБА_1 доглядав
та опікувався ОСОБА_3, вони проживали
однією сім’єю, мали спільний побут. У
ОСОБА_3 не було родичів, вона хворіла і
потребувала постійного догляду.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8-Е.С. та ОСОБА_9
повідомили, що були знайомі з ОСОБА_3
Вона хворіла, тому потребувала
постійного догляду. Оскільки у неї не
було родичів, сусід ОСОБА_1 був опікуном
ОСОБА_3, доглядав та утримував її. За
життя ОСОБА_10 була при повній
свідомості, у неї була легенево-серцева
недостатність, туберкульоз.

У пункті 21 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику у справах про спадкування"
дано роз’яснення, що при вирішенні
спору про право на спадщину осіб, які
роживали зі спадкодавцем однією сім'єю
не менш як п'ять років до часу
відкриття спадщини (четверта черга
спадкоємців за законом) судам
необхідно враховувати правила частини
другої статті 3 СК про те, що сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним
побутом, мають взаємні права та
бов'язки. Зазначений п'ятирічний
строк повинен виповнитися на момент
відкриття спадщини і його необхідно
обчислювати з урахуванням часу
спільного проживання зі спадкодавцем
однією сім'єю до набрання чинності цим
Кодексом. До спадкоємців четвертої
черги належать не лише жінка
(чоловік), які проживали однією сім'єю
зі спадкодавцем без шлюбу,таке право
можуть мати також інші особи, якщо
вони спільно проживали зі
спадкодавцем, були пов'язані спільним
побутом, мали взаємні права та
обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха,
пасинки, падчерки, інші особи, які
взяли до себе дитину як члена сім'ї,
тощо.

За ст.1264 ЦК України у четверту чергу
право на спадкування за законом мають
особи, які проживали зі спадкодавцем
однією сім'єю не менш як п'ять років до
часу відкриття спадщини.

Частиною 2 статті 64 ЖК України
передбачено, що до членів сім'ї
наймача належать дружина наймача, їх
діти, батьки. Членами сім'ї наймача може
бути визнано й інших осіб, якщо

вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство.

Враховуючи викладене, зважаючи на те,
що заявник ОСОБА_11 проживав однією
сім’єю з ОСОБА_3, понад п’ять років, що
підтверджується матеріалами справи та
показами свідків наданих у судовому
засіданні, суд вважає, що заяву слід
задовольнити, встановивши факт
спільного проживання однією сім’єю
ОСОБА_1 з ОСОБА_3 з грудня 2007 року до часу
відкриття спадщини – 07.02.2014 року за
адресою: м.Львів, вул.Я.Мудрого, 12/12

Керуючись ст.ст.4, 10, 60, 88, 169, 212, 215, 256-259
ЦПК України, ст.1264 ЦК України, ст.64 ЖК
України, з урахуванням положень п.21
Постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про судову практику у справах
про спадкування" від 30.05.2008 №7, суд

в и р і ш и в :

заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт спільного проживання
однією сім’єю ОСОБА_1 з ОСОБА_3 з грудня
2007 року до часу відкриття спадщини –
07.02.2014 року за адресою: м.Львів,
вул.Я.Мудрого, 12/12.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий

А.В.
Государський