Справа № 372/1078/14-ц
№ 2- 524/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 року
Обухівський районний суд

Київської області в складі:

Головуючого судді Мостового Р.П.,

при секретарі: Качуріну Е.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Обухові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Української
міської ради про визначення розміру
часток спадкодавця та іншого учасника
спільної сумісної власності,

В С Т А
Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом, в обґрунтування якого в
позовній заяві зазначив, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2,
після смерті якого Українською
державною нотаріальною конторою була
відкрита спадкова справа щодо майна
померлого, до складу якої входить також
1/2 частина квартири АДРЕСА_1. Нотаріус
відмовив позивачу у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом на 1/2
частину зазначеної квартири що
належала померлому ОСОБА_2, на підставі
свідоцтва на право власності на житло,
оскільки квартиру було передано
померлому в спільну приватну власність
з ОСОБА_1, без виділення частки..

В судове засідання позивач не
з'явилася, та подала до суду заяву про
розгляд справи у її відсутність,
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі та просила позов задовольнити.

Представник відповідача, Української
міської ради Обухівського району
Київської області, в судове засідання
не з'явився, надав до суду заяву, в якій
просив суд розглядати дану цивільну
справу у відсутності представника, при
вирішенні спору покладається на розсуд
суду.

Суд, дослідивши та оцінивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер її чоловік ОСОБА_2, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть від 23.10.2013 року серії НОМЕР_1

Після смерті ОСОБА_2, відкрилась
спадщина на частину квартири АДРЕСА_1.
Як вбачається з копії спадкової справи,
позивач ОСОБА_1, являється спадкоємцем
майна після померлого чоловіка ОСОБА_2,
за законом та вчасно звернулася до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини.

Таким чином, судом достовірно
встановлено, що позивач є належним
спадкоємцем майна за законом після
смерті чоловіка ОСОБА_2, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1.

18 лютого 2014 року державний нотаріус
Української державної нотаріальної
контори відмовив позивачу у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на квартиру АДРЕСА_1, оскільки
квартиру було передано у спільну
сумісну власність ОСОБА_1, на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 27 червня 1997 року виданого Бюро по
приватизації державного фонду
Трипільської ТЕС згідно розпорядження
№ 1720 від 26 червня 1997року. Право
сумісної власності було зареєстровано
в Обухівському бюро технічної
інвентаризації за реєстровим № 6№341/89
без виділення частки, що належала
померлому та позивачу.

Відповідно до ст.. 4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 1216 ЦК України встановлено,
що спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців), а згідно ст. 1218
ЦК України встановлено, що до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинились внаслідок його смерті, тим
самим після смерті чоловіка ОСОБА_2,
має право на успадкування спірної
частини квартири.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України,
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України у разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі
неохоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 цього Кодексу, тобто спадкоємці
за законом

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК частка у
праві спільної сумісної власності
спадкується на загальних підставах.

У разі відмови нотаріуса видати
свідоцтво про право на спадщину
спадкоємці учасника спільної сумісної
власності мають право звернутися з
позовом про визначення частки майна,
належної померлому на праві спільної
сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду" передача квартир
(будинків), житлових приміщень у
гуртожитках здійснюється в спільну
сумісну або часткову власність за
письмовою згодою всіх повнолітніх
членів сім'ї, які постійно мешкають у
цій квартирі (будинку), житловому
приміщенні у гуртожитку, в тому числі
тимчасово відсутніх, за якими
зберігається право на житло, з
обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири
(будинку), житлового приміщення у
гуртожитку.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України
майно, що є у власності двох або більше
осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної сумісної власності
(спільне майно).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України
встановлено, що спільна власність двох
або більше осіб без визначення часток
кожного з них у праві власності є
спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України
у разі виділу частки із майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки кожного із
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними,
законом або рішенням суду. У разі
поділу майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом, що відповідає положенням
ч. 2 ст. 372 ЦК України.

У разі смерті співвласника
приватизованої квартири частки
кожного із співвласників у праві
спільної власності є рівними, якщо інше
не було встановлено договором між ними
(абз. 2 п. 12 постанови Пленуму ВСУ від
30.05.2008 р. №7 "Про судову практику у
справах про спадкування")

Нотаріус може видати свідоцтво
про право на спадщину за законом чи за
заповітом після смерті одного з
учасників спільної сумісної власності
лише після виділення (визначення)
частки померлого у спільному майні (п.
224 Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України).

Як встановлено судом за життя померлий
ОСОБА_2, та позивач не укладали жодних
угод чи домовленостей щодо поділу
спірної квартири. Невизначеність
часток у праві спільної сумісної
власності позбавляє позивача
можливості належним чином оформити
свої спадкові права на частину
квартири що розташована АДРЕСА_1 що
належала померлому ОСОБА_2, на праві
спільної сумісної власності, а
тому суд зважаючи на відсутність у
позивача іншої можливості оформити
свідоцтва про право на спадщину на
частину спірної квартири, для захисту
прав позивача вважає за необхідне
визначити, що частка померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, в праві спільної
сумісної власності на квартиру,
становить 1/2 частину, як і частка
позивача у праві спільної сумісної
власності на квартиру становить по 1/2
частину.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 335, 368, 372, 364,1216 ЦК
України, та 5, 6, 212-215, 256 ЦПК України, суд,

В И Р І
Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Української міської
ради про визначення частки спадкодавця
в спільній сумісній власності,
задовольнити повністю.

Визначити, що частки у житловому
приміщенні, розташованому за адресою
АДРЕСА_1, спадкодавця ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, співвласника ОСОБА_1, які
належать їм згідно свідоцтва про право
власності на житло, виданого бюро по
приватизації державного житлового
фонду Трипільської ТЕС 27 червня 1997
року, згідно з розпорядженням від 26
червня 1997 року № 1720, є рівними та
складають по 1/2 частині за кожним.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Обухівський районний суд шляхом подачі
в 10-ти денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Мостовий Р.П.