Справа №573/372/14 Головуючий у суді у 1
інстанції - Замченко А.О.Номер
провадження 22-ц/788/611/14 Суддя-доповідач -
Собина Ольга. Іванівна. Категорія - 57
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Сумської області в складі:

Головуючого - Собини О. І.,

суддів - Хвостика С. Г., Таран С. А.,

з участю секретаря судового засідання -
Чуприни В.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду Сумської області матеріали справи
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Сумигаз»

на ухвалу Білопільського районного
суду Сумської області від 21 лютого 2014
року про відмову у прийнятті заяви про
видачу судового наказу

у справі за заявою Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Сумигаз» до ОСОБА_3 про видачу
судового наказу,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою судді Білопільського
районного суду Сумської області від 21
лютого 2014 року відмовлено у прийнятті
заяви ПАТ по газопостачанню та
газифікації «Сумигаз» до ОСОБА_3 про
видачу судового наказу та роз'яснено,
що заявлені ним вимоги можуть бути
розглянуті в позовному провадженні з
додержанням правил щодо пред'явлення
позову.

Зазначену ухвалу ПАТ по газопостачанню
та газифікації «Сумигаз» оскаржило в
апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі заявник,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи, на
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалу суду про
відмову у прийнятті заяви про видачу
судового наказу та ухвалити нове
рішення про задоволення вимог ПАТ по
газопостачанню та газифікації
«Сумигаз» та стягнути з боржника
заборгованість за спожитий газ у сумі
560 грн. 18 коп. та 182 грн. 70 коп. судового
збору.

Колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно відхилити з наступних
підстав.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК України
суддя відмовляє у прийнятті заяви про
видачу судового наказу, у разі якщо із
заяви і поданих документів вбачається
спір про право.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у п.13 Постанови «Про практику
розгляду судами заяв у порядку
наказного провадження» від 23 грудня 2011
року № 14, якщо заявлено вимогу про
стягнення заборгованості за надані
житлово-комунальні, телекомунікаційні
послуги, послуги телебачення та
радіомовлення (п. 3 ч.1 ст. 96 ЦПК України),
судовий наказ може бути видано за
наявності відповідних договорів про
надання таких послуг, інших письмових
доказів, що підтверджують фактичне
надання та отримання цих послуг. Згідно
з пунктом 9 Постанови наявність спору,
яке є підставою для відмови у прийнятті
заяви про видачу судового наказу
вирішується суддею у кожному
конкретному випадку, виходячи з
характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до них. Наявність
спору можна встановити відсутністю
документів, що підтверджує наявність
суб'єктивного права у заявника,
документів, що підтверджують порушення
суб'єктивного права, або документів, що
підтверджують виникнення права вимоги,
вказує на наявність спору про право.

Як вбачається з матеріалів справи, у
лютому 2014 року заявник звернувся до
суду із заявою про видачу судового
наказу про стягнення з ОСОБА_3 на його
користь заборгованість за спожитий
природний газ у сумі 545 грн. 96 коп., 3%
річних - 11 грн. 49 коп., інфляційне
збільшення суми боргу - 2 грн. 73 коп. та 121
грн. 80 коп. судового збору, а усього 681
грн. 98 коп..

Квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1
була ОСОБА_4, яка померла.

В матеріалах справи відсутні дані про
укладення договору саме між сторонами
і документів підтверджуючих надання
послуг про постачання газу ОСОБА_3 В
заяві про видачу судового наказу
Товариство просить стягнути
заборгованість в сумі 545 грн. 96 коп. за
період з 01 червня 2013 року по 12 лютого 2014
року. У той же час, з наданого суду
розрахунку вбачається, що вказана
заборгованість виникла за період з 01
грудня 2009 року по лютий 2014 року (а.с.8-9).

За правилом статті 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

В той же час, відповідно до вимог ч.3
ст.267 ЦК України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

Таким чином, оскільки із поданих
заявником документів вбачається
пропуск позовної давності, але позовна
давність може бути застосована судом
лише за заявою заінтересованої сторони
під час розгляду справи в позовному
провадженні, тому колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо відмови у прийнятті
заяви про видачу судового наказу з тих
підстав, що вбачається спір про право і
заявлені вимоги можуть бути розглянуті
в позовному провадженні.

Доводи апеляційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
містять посилань на такі порушення
вимог закону, які б могли бути
підставою для зміни чи скасування
ухвали судді.

За таких обставин, суд першої інстанції
постановив ухвалу про відмову у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу з додержанням вимог закону, тому
апеляційну скаргу необхідно відхилити,
а ухвалу суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 314 ч.1
п.4, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Сумигаз» відхилити.

Ухвалу Білопільського районного суду
Сумської області від 21 лютого 2014 року в
даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, і з цього часу може
бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -