Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №279/876/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
Снігір Віта Михайлівна
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді
Жигановської О.С.

суддів: Коломієць
О.С., Якухно О.М.

з участю секретаря

судового засідання Єгоровій
В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Житомирі цивільну справу
за позовом ПАТ КБ „ПриватБанк" до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення
на предмет іпотеки

за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства КБ
„ПриватБанк"

на рішення Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 17.12.2013 року

в с т а н о в и л а :

У лютому 2013 року ПАТ КБ
„ПриватБанк" звернулось до суду з
названим позовом. В процесу розгляду
справи Банк уточнив свої позовні
вимоги і просив звернути стягнення на
предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, яка
належить відповідачам на праві
власності. В обґрунтування позову
зазначив, що між Банком та ОСОБА_2 23.02.2007
року було укладено кредитний договір,
за яким останній отримав 35000 дол. США
під 16% річних на строк до 22.02.2011 року. На
забезпечення виконання даного
договору 26.02.2007 року між сторонами
укладено договір іпотеки. У зв'язку із
неналежним виконанням ОСОБА_2 умов
кредитного договору утворилась
заборгованість у розмірі 41850,85 доларів
США /за курсом НБУ від 23.04.2012 року
складає 334208,31 грн./, в рахунок погашення
якої Банк і просив звернути стягнення
на предмет іпотеки (а.с.60-63).

Рішенням Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 17.12.2013 року позов
задоволено частково. В рахунок
погашення заборгованості за кредитною
угодою №МК-20-07 від 23.02.2007 року в розмірі
334208,31 грн. звернуто стягнення на 1/2
частину квартири загальною площею 27,90
кв.м., житловою площею 14,8 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1 та яка
належить ОСОБА_2 на праві приватної
власності, шляхом продажу вказаного
предмету іпотеки. ПАТ КБ „ПриватБанк"
надано право здійснювати всі інші дії,
вчинення яких необхідно для укладення
договору купівлі-продажу від імені
ОСОБА_2 будь-яким способом з іншою
особою покупцем.

В задоволенні іншої частини
позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
„ПриватБанк", посилаючись на порушення
та неправильне застосовування норм
матеріального і процесуального права,
просить ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Апеляційна скарга підлягає до
задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 23.02.2007 року
між ЗАТ КБ „ПриватБанк"
/правонаступником якого є позивач/ та
ОСОБА_2 було укладено кредитний договір
№МК-20-07, відповідно до умов якого
відповідач отримав 35000 доларів США зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 16% річних, з кінцевим
терміном повернення 22.02.2011 року (а.с.13-15).

В забезпечення виконання
зобов'язань за цим кредитним договором
між Банком та ОСОБА_2 26.02.2007 року
укладено договір іпотеки, за яким
ОСОБА_2 передав в іпотеку квартиру
АДРЕСА_1, яка належала йому на праві
власності на підставі договору
купівлі-продажу (а.с.16-18).

Рішенням Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 26.04.2013 року згадана
квартира визнана об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя
ОСОБА_2 та за ОСОБА_3 визнано право
власності на 1/2 частину квартири
(а.с.64-67).

Частково задовольняючи позов
Банку, суд 1-ї інстанції виходив із
наявності невиконаних грошових
зобов'язань ОСОБА_2 перед ПАТ КБ
„ПриватБанк" на суму 334 208 гривень 31
коп. та підстав, передбачених ст.ст.33, 35
Закону України „Про іпотеку", для
звернення стягнення на іпотечне майно.
При цьому місцевий суд з посиланням на
норми ст.73 СК України вважав, що
звернення стягнення можливе лише на 1/2
частину спірної квартири, оскільки
інша 1/2 частина належить відповідачці
ОСОБА_3

Повністю погодитись таким
висновком неможливо, мотивуючи
наступним.

Як вбачається зі змісту договору
іпотеки предметом іпотеки є квартира
АДРЕСА_1, яка на час укладення договору
належала відповідачу ОСОБА_2 на
підставі договору купівлі-продажу від
30.08.2006 року (а.с.16). Та обставина, що в
подальшому на підставі судового
рішення від 26.04.2013 року за
відповідачкою ОСОБА_3 було визнано
право власності на 1/2 частину цієї
квартири, не має правого значення для
вирішення даного спору.

Так, відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.23
Закону України „Про іпотеку" у разі
переходу права власності на предмет
іпотеки від іпотекодавця до іншої
особи, іпотека є дійсною для набувача
відповідного нерухомого майна, навіть
у тому випадку, якщо до його відома не
доведена інформація про обтяження
майна іпотекою. Особа, до якої перейшло
право власності на предмет іпотеки,
набуває статус іпотекодавця і має всі
його права і несе всі його обов'язки за
іпотечним договором у тому обсязі і на
тих умовах, що існували до набуття ним
права власності на предмет іпотеки.

Крім того, в пункті 13.6 Договору іпотеки
зазначено, що предмет іпотеки
перебуває у спільній власності.

У будь-якому випадку, договір іпотеки є
чинним і ніким не оспорений, а його
предметом є спірна квартира в цілому, а
не її 1/2 частина.

Враховуючи наведене, рішення суду
підлягає скасуванню в порядку п.п.3,4
ст.309 ЦПК України з ухваленням нового -
про повне задоволення позову ПАТ КБ
„ПриватБанк".

Керуючись ст.ст.209, 218, 303, 307, 309, 313, 314, 316,
317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства КБ
„ПриватБанк" задовольнити.

Рішення Коростенського міськрайонного
суду Житомирської області від 17.12.2013
року скасувати та ухвалити нове
рішення про повне задоволення позову
ПАТ КБ „ПриватБанк".

В рахунок погашення заборгованості за
кредитною угодою №МК-20-07 від 23.02.2007 року
в розмірі 334 208 гривень 31 коп., звернути
стягнення на предмет іпотеки - квартиру
АДРЕСА_1 (загальною площею 27,90 кв.м.,
жилою площею 14,80 кв.м.), яка належить на
праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
шляхом продажу вказаного предмету
іпотеки.

Надати ПАТ КБ „ПриватБанк" право
здійснювати всі інші дії, вчинення яких
необхідно для укладення договору
купівлі-продажу від імені ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, в тому числі отримання витягу з
Державного реєстру прав власності на
нерухоме майно та інших
правовстановлюючих документів та
технічної документації для укладення
договору купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, будь-яким способом з іншою
особою покупцем.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:
Судді: