Справа № 705/6461/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2014 року
Уманський міськрайонний суд

Черкаської області

в складі: головуючого-судді
Гончарука В.М.

при секретарі Шаповал
Н.В.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

третьої особи
Камінської О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Умані справу
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя
особа: орган опіки і піклування
Уманської районної державної
адміністрації про визначення місця
проживання дитини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_5, третя особа: орган опіки і
піклування Уманської районної
державної адміністрації про
визначення місця проживання дитини, в
якому просить ухвалити рішення, яким
визначити місце проживання
малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
разом з нею.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що у
грудні 2010 року вона припинила з
відповідачем спільне проживання, а 28
липня 2011 року шлюб було розірвано
згідно рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області. ОСОБА_5 після припинення
шлюбних стосунків забрав сина до себе
проти її волі і проживав з ним без
реєстрації у своїх батьків в АДРЕСА_3 та
не давав їй можливості вільно з ним
зустрічатись, спілкуватись та приймати
участь у його вихованні. На даний час з
03.04.2012 року син зареєстрований разом з
нею АДРЕСА_1. 20.11.2012 року вона
зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та
народила сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Відповідач чинив їй перешкоди у
спілкуванні з сином ОСОБА_6, а так як
вона була вагітною другою дитиною та це
приносило шкоду її майбутній дитині,
впродовж року вона менше спілкувалась
з сином.

Не бажаючи віддавати їй сина, ОСОБА_5
звернувся у комісію з питань захисту
прав дитини, щодо визначення місця
проживання сина біля нього,
посилаючись на те, що їх сім'я розпалася
по вині позивачки, після розлучення син
ОСОБА_6 проживає з ним, відвідує
Родниківську загальноосвітню школу,
вона більше року не виявляла ніякої
турботи та не цікавиться життям сина.
Відповідно до висновку Органу опіки і
піклування Уманської районної
державної адміністрації № 9-05-2013 від
29.08.2013 року про визначення місця
проживання малолітнього ОСОБА_6 у сім'ї
матері - ОСОБА_4, беручи до уваги
проголошений у Декларації прав дитини
принцип про те, що малолітня дитина не
повинна, крім випадків, коли є виключні
обставини, бути розлучена зі своєю
матір'ю, орган опіки і піклування
вважає за доцільне визначити місце
проживання малолітнього ОСОБА_6 з
матір'ю ОСОБА_4 Під час розгляду даного
питання органом опіки та піклування
Уманської районної державної
адміністрації було досліджено умови
проживання обох сімей та встановлені
належні житлово-побутові умови для
навчання та проживання дитини в обох
батьків. Її чоловік - ОСОБА_7, від якого
вона має сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 і з
яким зареєструвала шлюб 20 листопада 2012
року, не заперечує щодо проживання сина
дружини ОСОБА_6 разом з ними і
ставитиметься до нього, як до власної
дитини. Виключних обставин, які б
давали право залишити сина проживати з
батьком, не має.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_4
позовні вимоги підтримала, просила їх
задоволити та пояснила, що у грудні 2010
року вона припинила з відповідачем
спільне проживання, а 28 липня 2011 року
шлюб було розірвано згідно рішення
Уманського міськрайонного суду, під
час розгляду справи про розірвання
шлюбу питання про визначення місця
проживання дитини не вирішувалося і
вона відповідних доказів не подавала.
ОСОБА_5 після припинення шлюбних
стосунків забрав сина до себе проти її
волі та по теперішній час проживає з
ним без реєстрації у своїх батьків в
АДРЕСА_3 та не дає їй можливості вільно
з ним зустрічатись, спілкуватись та
приймати участь у його вихованні. На
даний час вона зареєструвала шлюб з
ОСОБА_7 та народила сина ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3. Чоловік ОСОБА_7 не
заперечує щодо проживання дитини,
ставиться до нього, як до власного сина.
Син ОСОБА_6 зареєстрований разом з нею
АДРЕСА_1. Згідно рішення суду вона
сплачувала аліменти в розмірі 350
гривень та піклувалася про сина:
купувала одяг, іграшки, в 2011 році
купила комп'ютер. Син в школі
навчається не дуже добре, тому вона
вважає, що може більше допомогти йому в
навчанні. Відповідач увесь час чинить
їй перешкоди у спілкуванні з сином та
не бажаючи віддавати їй сина звернувся
у комісію з питань захисту прав дитини,
щодо визначення місця проживання сина
біля нього, але відповідно до висновку
Органу опіки і піклування Уманської
районної державної адміністрації,
орган опіки і піклування вважає за
доцільне визначити місце проживання
малолітнього ОСОБА_6 саме з нею. З 2010
року вона постійно спілкувалася та
займалася вихованням та навчанням
сина, як могла. В даний час відповідач,
батько дитини, не може належним чином
займатися вихованням та навчанням сина
ОСОБА_6, так як він отримав травму
хребта, в зв'язку з чим в даний час
отримав І групу інвалідності і
рухається за допомогою візка, а дід з
бабою, в яких проживає син ОСОБА_6 не
можуть надати належне виховання та
навчання сина. Також, просить стягнути
з відповідача на її користь понесені
нею судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивачки - ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримав, просив їх задоволити та
пояснив, що син позивачки проживав з
нею по 2010 рік. На даний час відповідач
після отриманої травми став інвалідом
І групи і тому не може виховувати та
навчати сина. Посилання відповідача та
його представника, що справу
провадженням необхідно закрити, так як
рішенням Уманського міськрайонного
суду від 28 липня 2011 року між сторонами
шлюб розірвано, а у визначені місця
проживання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1
відмовлено, не відповідають нормам ЦПК
України, так як під час розгляду справи
про розірвання шлюбу фактично судом не
розглядалося питання щодо визначення
місця проживання дитини, сторонами не
були наведені відповідні підстави та
не надані докази і відповідно суд не
міг безпідставно вирішити даний спір,
що зазначено в п.2 ч.1 ст205 ЦПК України.

Відповідач в судовому засіданні
заперечував щодо задоволення позовних
вимог ОСОБА_4, про визначення місця
проживання малолітньої дитини, їхнього
сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 - разом з
позивачкою, так як дитина хоче
проживати з ним та пояснив, що він
працював в «Уманьавтодорі» близько 1
року до отримання травми. Йому було
дано І групу інвалідності після травми
опорно-рухового апарата, але в даний
час І група знята. Крім того, він є
інвалідом ІІІ групи з дитинства в
зв'язку з чим отримує пенсію. Він має
змогу більше уваги приділяти сину і
займатися з ним навчанням та
вихованням. Гроші позивачка на
утримання сина надавала коли вони
проживали разом, а після розлучення
припинила надавати кошти на утримання
сина. Він у власності житла не має,
зареєстрований по АДРЕСА_2, на даний час
проживає зі своїми батьками в АДРЕСА_3,
де його батько виділив своєму онуку
окремих дві кімнати в будинку.
Позивачка останнім часом аліменти не
сплачує в зв'язку з чим виникла
заборгованість із сплати аліментів.
Він не заперечує щодо спілкування,
виховання та навчання сина матір'ю і не
чинить їй перешкоди в цьому.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_2 заперечував проти
задоволення позовних вимог ОСОБА_4 та
пояснив, що позов не вмотивований,
дитина увесь час після розлучення
проживала з батьком і не хоче проживати
з матір'ю. Просив виключити з
матеріалів справи довідку про склад
сім'ї виданою Гродзівською сільською
радою Уманського району Черкаської
області від 24.10.2013 року в якій вказано,
що станом на 01.10.2013 року ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає в АДРЕСА_4,
мотивуючи це тим, що відповідно до
довідки № 1142 від 04.12.2013 року виданою
виконкомом Родниківської сільської
ради ОСОБА_6 разом зі своїм батьком
ОСОБА_5 проживають без реєстрації в
АДРЕСА_3. Дитина проживає в
двоповерховому будинку діда та баби, в
якому має дві кімнати, а у позивачки в
користуванні будинок баби чоловіка з
однієї кімнати. ОСОБА_6 ходить в
Родниківську ЗОШ, виявляє бажання
проживати разом з батьком, відповідач
не перешкоджає в спілкуванні та
вихованні сина з позивачкою, тому
дитина повинна проживати з батьком.

Представник органу опіки і піклування
Уманської районної державної
адміністрації - Камінська О.П., в
судовому засіданні, проти задоволення
даної позовної заяви не заперечувала,
просили її задоволити та пояснила, що
до них звернулися батьки ОСОБА_5, батька
неповнолітнього ОСОБА_6, щодо
визначення місця проживання
малолітнього біля нього. В даних
матеріалах, які до них надійшли, ОСОБА_5
посилається на те, що їх сім'я розпалася
з вини ОСОБА_4 Після розлучення син
залишився проживати з ним, відвідує
Родниківську загальноосвітню школу,
завжди підготовлений до уроків,
спокійний. По місцю проживання ОСОБА_5
характеризується позитивно. Мати
ОСОБА_4 більше року не цікавиться
життям сина, не виявляє турботи про
нього. ОСОБА_4 надала пояснення, що
ОСОБА_5. чинить їй перешкоди в
спілкуванні з малолітнім сином, а так
як вона була вагітною та це могло
принести шкоду майбутній дитині вона
змушена була упродовж року менше
спілкуватись з сином, як того хотіла,
але це не є підставою для визначення
місця проживання дитини з батьком. За
результатами обстеження
матеріально-побутових умов проживання
у помешканні обох батьків створені
умови для навчання, виховання та
розвитку дитини. Було встановлено, що
мати дуже любить сина та прагне щоб він
проживав у її родині. Її чоловік, ОСОБА_7
не заперечує щодо проживання ОСОБА_6
разом з ними та буде ставитися до нього
як до власної дитини. При бесіді з
малолітнім ОСОБА_6 встановлено, що
малолітній прихильний до кожного з
батьків, але виявив бажання проживати у
родині батька. Беручи до уваги те, що
малолітня дитина не повинна, крім
випадків, коли є виключні обставини,
бути розлучена зі своєю матір'ю вважає
за доцільне визначити місце проживання
малолітнього ОСОБА_6 з матір'ю - ОСОБА_4,
так як це відповідатиме інтересам
дитини.

В судовому засіданні свідки: батьки
ОСОБА_5 - ОСОБА_13 та ОСОБА_14 заперечували
щодо задоволення позовних вимог
ОСОБА_4 та пояснили, що ОСОБА_6 є їх
рідним внуком та проживає з ними з 2004
року. У 1 клас в школу ОСОБА_6 ходив в м.
Умані, а після розлучення батьків
переведений в Родниківську
загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів в
яку вони водять дитину по черзі. В
своєму будинку вони виділили дві
кімнати в будинку внуку, а уроками внук
займається з бабусею, позивачка не має
належних матеріально-побутових умов
для проживання, навчання та виховання
сина, тому вважають, що ОСОБА_6
необхідно залишити проживати з
батьком.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_15
пояснив, що він є рідним братом ОСОБА_5
Від народження його племінник ОСОБА_6
проживає разом з ними у будинку його
батьків. До ОСОБА_6 відноситься
нормально та не заперечує, щоб він і
надалі проживав з ними, йому надані всі
необхідні умови для проживання та
навчання.

Свідки ОСОБА_16, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 в
судовому засіданні підтвердили, що
знають сім'ю ОСОБА_5 та пояснили, що його
син ОСОБА_6 з народження проживає в
АДРЕСА_3. Після розлучення батьків син
залишився проживати в сім'ї батька
ОСОБА_5, його матір ОСОБА_4 вони не
бачили. Стосунки в сім'ї ОСОБА_5 хороші,
дідусь з бабусею піклуються про внука
та водять його в школу. До матері ОСОБА_6
їздити не хоче так як казав, що хоче
жити з батьком та бабусею і дідусем.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, їх
представників, представника органу
опіки і піклування Уманської районної
державної адміністрації, свідків, суд
вважає, що позов обгрунтований,
підтверджений доказами, тому підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені факти та відповідні
їм правовідносини, що між сторонами
виник спір, щодо визначення місця
проживання їх спільної дитини - сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8.

Сторони проживали однією сім'єю до
грудня 2010 року, 28 липня 2011 року
розірвали шлюб, що підтверджується
рішенням суду про розірвання шлюбу від
28 липня 2011 року.

Малолітня дитина - ОСОБА_6, після
фактичного припинення шлюбних
стосунків та на даний час проживає в
сім'ї батька, з дідом - ОСОБА_14, бабою -
ОСОБА_13 та дядьком - ОСОБА_15, що
підтверджується довідкою
Родниківської сільської ради
Уманського району від 4 грудня 2013 року
№ 1142, тобто з грудня 2010 року, як
встановлено в судовому засіданні та
підтверджено показами сторін, а не з 2004
року, як зазначено в довідці, в
будинковолодінні по АДРЕСА_3, яке
належить ОСОБА_14. Згідно довідки про
склад сім'ї № 91 від 3 грудня 2013 року
ОСОБА_5 зареєстрований в АДРЕСА_5, з
сином ОСОБА_6, станом на 1 грудня 2012 року.

ОСОБА_6 навчався в 2011-2012 роках в
Уманській міській гімназії, а з 1
вересня 2012 року навчається в
Родниківській загальноосвітній школі
І-ІІІ ступенів Уманської районної ради
Черкаської області.

Рішенням Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 25 травня 2012
року з позивачки стягнуто аліменти на
користь ОСОБА_5 на утримання сина
ОСОБА_6, до досягнення дитиною
повноліття. Згідно довідки розрахунку
Уманського РВ ДВС позивачка має
заборгованість із сплати аліментів в
сумі 3952 гривні 40 копійок, з урахуванням
того факту, що боржниця з 20 квітня 2012
року перебувала на обліку по
вагітності, 14 листопада 2012 року
народила сина ОСОБА_8 та на даний час
перебуває у соціальній відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

ОСОБА_4 20 листопада 2012 року
зареєструвала шлюб з ОСОБА_7, що
підтверджується актовим записом про
укладення шлюбу № 599 від 20.11.2012 року
проведеного відділом ДРАЦС по м. Умані.
14 листопада 2012 року позивачка народила
сина - ОСОБА_8 та проживає в АДРЕСА_6, що
підтверджується довідкою про склад
сім'ї виданою Гродзівською сільською
радою № 469 від 24 жовтня 2013 року.
Позивачка проживає та зареєстрована по
АДРЕСА_6 в двохкімнатному будинку, тому
має право на користування даним
будинком, в якому створені всі належні
умови для проживання, виховання та
навчання малолітнього сина ОСОБА_6,
вона та її чоловік характеризуються
позитивно, ОСОБА_7 не заперечує щодо
проживання малолітнього ОСОБА_6 разом з
матір'ю.

Суд не бере до уваги відомості про
склад сім'ї ОСОБА_4, зазначені в довідці
Гродзівської сільської ради № 469 від 24
жовтня 2013 року та відомості, що син
ОСОБА_6 з 2004 року проживає по АДРЕСА_3,
зазначені в довідці Родниківської
сільської ради Уманського району № 1142
від 4 грудня 2013 року, оскільки зазначені
відомості суперечать встановленим
обставинам в справі та іншим
письмовими доказам. Також, суд
враховує, що місце проживання і
реєстрації малолітньої дитини є місце
проживання та реєстрації її батьків,
тому підстав для прийняття судом
окремої ухвали, в порядку ст.211 ЦПК
України, суд не вбачає.

Клопотання заявлене відповідачем про
закриття провадження у справі в зв'язку
з тим, що питання про визначення місця
проживання дитини розглядалося судом
та вирішене під час розгляду справи про
розірвання шлюбу рішенням суду від 28
липня 2011 року, суд вважає
безпідставним, оскільки у
відповідності до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК
України, суд ухвалою закриває
провадження у справі у випадку коли
набрало законної сили рішення суду
ухвалене між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих самих підстав.
Дослідивши матеріали цивільної справи
№ 2-1057-2011 р. за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5
про розірвання шлюбу, встановлено, що
позовні вимоги про визначенням місця
проживання дитини предметом розгляду
не були, докази з даного приводу і норми
права не досліджувалися, не надавалася
їх правова оцінка, також, в даний час
спір розглядається з інших підстав, за
наявності висновку органу опіки і
піклування про визначення місця
проживання малолітнього ОСОБА_6
Уманської районної державної
адміністрації, доказів щодо
матеріально-побутових умов проживання
батьків, належності їм житлових
приміщень чи права на користування в
них, характеристик та умови проживання,
навчання і виховання малолітнього сина
ОСОБА_6, тому спір повинен бути
розглянутий по суті з наданням
належної правової оцінки
правовідносинам.

Відповідно до ст.157 СК України, питання
виховання дитини вирішується батьками
спільно. Той з батьків, хто проживає
окремо від дитини, зобов'язаний брати
участь у її вихованні і має право на
особисте спілкування з нею. Той із
батьків, з ким проживає дитина, не має
права перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвитку дитини. Згідно
ст.160 СК України, місце проживання
дитини, яка не досягла десяти років,
визначається за згодою батьків, а яка
досягла десяти років за згодою батьків
та самої дитини. Після досягнення
дитиною 14 років місце її проживання
визначається нею самою.

Статтею 161 СК України, встановлено, якщо
батько та мати, які проживають окремо,
не дійшли згоди, щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними вирішується в судовому
порядку. Сторони в судовому засіданні
щодо визначення місця проживання
дитини до згоди не дійшли.

Суд вважає, що посилання позивача на
кращі матеріально-побутові умови життя
в сім'ї діда та баби в їх будинку в
АДРЕСА_3, не можуть бути самостійною
підставою для визначення місця
проживання дитини з ним, оскільки суд
виходить з того принципу, що дитина
повинна проживати з одним із батьків.

Беручи до уваги Декларацію прав дитини,
прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20
листопада 1959 року, у відповідності до
якої у принципі 6 проголошено, що дитина
для повного і гармонійного розвитку її
особистості потребує любові і
розуміння. Вона повинна, коли це
можливо, рости під опікою і
відповідальністю своїх батьків і в
усякому випадку в атмосфері любові і
моральної та матеріальної
забезпеченості; малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, бути розлучена зі
своєю матір'ю.

Згідно ч.1 ст.3 Конвенції про права
дитини від 20 листопада 1989 року,
ратифікованої Україною 27 лютого 1991
року, в усіх діях щодо дітей, незалежно
від того, здійснюються вони державними
чи приватними установами, що
займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Питання щодо визначення місця
проживання дитини: малолітнього
ОСОБА_6, ретельно розглянуто комісією з
питань захисту прав дитини та надано
висновок. Згідно висновку органу опіки
та піклування Уманської районної
державної адміністрації № 9-05-2013 від 29
серпня 2013 року, після проведення
обстеження умов проживання обох сімей,
як батька дитини, так і матері та
проведеної співбесіди начальником
служби у справах дітей Уманської
райдержадміністрації Камінською О.П. з
малолітнім ОСОБА_6, з якої встановлено,
що малолітній ОСОБА_6 прихильний до
кожного з батьків, про те, виявив
бажання проживати в родині батька,
мотивуючи це тим, що має дружні
стосунки з дядьком, бабусею і дідусем
та має більше вільного часу. Оскільки
за місцем проживання обох батьків для
дитини створені належні умови для
виховання, навчання, проживання, вони
виявляють до дитини належну турботу,
орган опіки і піклування вважає за
доцільне визначити місце проживання
малолітнього ОСОБА_6 з матір'ю ОСОБА_4

В судових засіданнях відповідач ОСОБА_5
за показами його самого та учасників
процесу отримав травму хребта, в
зв'язку з чим отримує пенсію інваліда І
групи, в судові засідання приходив на
ходунках, тому під час судового
засідання, судом було витребувано у
відповідача посвідчення інваліда І
групи. На вимогу суду відповідач надав
посвідчення інваліда з дитинства по
зору ІІІ групи та довідку видану
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Умані та Уманському районі № 2412 від
13.12.2013 року - ОСОБА_5 знаходиться на
обліку в Управлінні ПФУ в м. Умані та
Уманському районі та отримує соціальну
пенсію інваліда І групи.

Відповідно до ст.141 СК України, мати,
батько, мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, розірвання шлюбу між
батьками не впливає на обсяг їхніх прав
і не звільняє від обов'язків щодо
дитини.

Таким чином, оскільки у обох батьків
створені належні умови для проживання,
навчання та розвитку малолітнього
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, беручи до уваги
проголошений у Декларації прав дитини
принцип про те, що малолітня дитина не
повинна, крім випадків, коли є виключні
обставини, бути розлучена зі своєю
матір'ю, суд не вбачає виключних
обставин для того, щоб розлучити матір
з дитиною, мати прагне щоб син проживав
у її родині, враховуючи висновок органу
опіки і піклування, згідно якого
визначено місце проживання дитини з
матір'ю, те, що батько ОСОБА_5 є
інвалідом І групи та сам не в змозі
піклуватись про сина без сторонньої
допомоги, а баба і дід не мають права на
визначення місця проживання дитини з
ними, оскільки дитина повинна
проживати з батьками, тому позов
підлягає задоволенню, а визначення
місця проживання дитини з матір'ю
відповідає інтересам дитини.

Відповідно до ст.ст. 141, 157, 160, 161 СК
України, Декларації прав дитини від 20
листопада 1959 року, керуючись ст.ст. 10, 60,
79, 88, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визначити місце проживання
малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8,
разом з матір'ю - ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
судові витрати: судовий збір в сумі 229
гривень 40 копійок та витрати на правову
допомогу в сумі 1000 гривень, а всього 1229
гривень 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Черкаської області, протягом
десяти днів, з дня його проголошення,
шляхом подачі апеляційної скарги через
Уманський міськрайонний суд
Черкаської області.

Головуючий