Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року м. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Юровська Г.В., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Заводського районного суду м.
Миколаєва від 25 грудня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду
Миколаївської області від 18 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання недійним
договору дарування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2,

ОСОБА_4 про визнання недійсним договору
дарування від 02 квітня

2013 року, за яким відбулось відчуження
квартири АДРЕСА_1. В позові позивач
зазначив, що вироком Заводського
районного суду м. Миколаєва від 01
березня 2013 року ОСОБА_2 визнаний винним
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
289 КК України та йому призначено
покарання у вигляді 5 років позбавлення
волі, звільнений від відбуття
покарання з випробувальним терміном на
3 роки, крім того, з

ОСОБА_2 на його користь стягнуто в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди 97 704 грн 49 коп. та моральної шкоди
10 000 грн. До теперішнього часу шкода
відповідачем не відшкодована.

26 березня 2012 року в рамках кримінальної
справи постановою слідчого накладено
арешт на цінності та інше майно ОСОБА_2
Проте, йому стало відомо, що ОСОБА_2,
бажаючи уникнути відшкодування
завданої шкоди та примусової
реалізації його майна, здійснив
відчуження належній йому квартири
АДРЕСА_1, своєму батькові ОСОБА_4 При
цьому вважає, що відчуження квартири
відповідача за договором здійснено без
наміру створення правових наслідків, а
лише з метою уникнути матеріальної
відповідальності за шкоду, заподіяну
злочином, та відповідно до вимог ст. 234
ЦК України цей правочин є фіктивним, у
зв'язку з чим підлягає визнанню
недійсним.

Рішенням Заводського районного суду м.
Миколаєва від 25 грудня

2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Миколаївської
області від 18 березня 2014 року, позов
ОСОБА_3 задоволено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити,
обґрунтовуючи свої вимоги порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
про порушення судами норм
процесуального права чи неправильне
застосування норм матеріального права.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання
недійним договору дарування, за
касаційною скаргою на рішення
Заводського районного суду м.
Миколаєва від 25 грудня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду
Миколаївської області від 18 березня 2014
року.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
Г.В. Юровська