Провадження №2/461/538/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року

Галицький
районний суд м.Львова

в
складі: головуючого-судді
Государського А.В.

при секретарі Скаб В.О.,

з участю:
представника позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету
Львівської міської ради, третя особа –
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Центр розвитку
нерухомості», про визнання
неправомірним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся в суд з позовом до
Виконавчого комітету Львівської
міської ради, третя особа – Товариство
з обмеженою відповідальністю «Центр
розвитку нерухомості», про визнання
неправомірним та скасування рішення,
посилаючись на те, що він є власником
нерухомого майна – приміщень та
фундаментів окремої будівлі –
пам’ятки історії та культури
підприємства громадської організації
«Львівський художньо-виробничий
комбінат» Львівської обласної
організації Національної спілки
художників України, що знаходиться за
адресою: м.Львів, пл.Міцкевича,9 на
підставі укладеного 03.06.2011 року
договору купівлі-продажу із
національною спілкою художників
України. У зв’язку із розглядом
цивільної справи №1304/9500/12 йому стало
відомо про наявність рішення ВК ЛМР №157
«Про затвердження проекту відведення
та надання у тимчасове довгострокове
користування на умовах оренди
земельної ділянки ВАТ
«Львівнафтопродукт» для будівництва
адміністративно-торгового центру на
пл.Міцкевича,9». Вважає вказане рішення
незаконним, оскільки на момент його
прийняття на пл.Міцкевича, 9
знаходилось нерухоме майно, яке
перебувало у власності Національної
спілки художників України. Крім того,
як вбачається з преамбули
оскаржуваного рішення, воно було
прийнято на виконання ухвали ЛМР від
23.11.2000 року №831 «Про надання дозволу ВАТ
«Львівнафтопродукт» на складання
проекту відведення земельної ділянки
та надання в тимчасове довгострокове
користування на умовах оренди
земельної ділянки на пл.Міцкевича, 9 у
м.Львові, яка постановою Галицького
районного суду м.Львова від 09.09.2011 року
№2а-267/2011 визнана недійсною та
скасована. Підставою для визнання
неправомірним та скасування рішення
№157 є також те, що ЛМР розпорядилася
землями історико-культурного
призначення, на яких розташований
Державний історико-архітектурний
заповідник національного значення,
віднесений до особливо цінних земель,
які не можуть передаватися у
комунальну чи приватну власність, а
право розпоряджатися цими землями
належить Кабінету Міністрів України.
Приміщення та фундаменти окремої
будівель – пам’ятки історії та
культури підприємства громадської
організації «Львівський
художньо-виробничий комбінат»
Львівської обласної організації
Національної спілки художників
України, перебувають у Державному
реєстрі пам’яток культурної спадщини
національного значення під охоронним
номером 1326, а ОСОБА_4 міністрів
Української РСР від 24.08.1963 року №970,
ОСОБА_4 ради міністрів Української РСР
від 06.09.1979 року №442, даний нерухомий
об’єкт включений у список пам’ятників
архітектури Української РСР, що
перебувають під охороною держави.
Просить суд визнати неправомірним та
скасувати Рішення виконавчого
комітету Львівської міської ради від
06.04.2001 року №157.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
надавши пояснення, аналогічні
викладеним у позовній заяві та у
додаткових поясненнях (а.с.53). Просить
позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні (28.02.2014 року) проти позову
заперечив з мотивів викладених у
запереченні, додатково пояснивши про
те, що позивач пропустив строк
звернення до суду, адже з часу
прийняття оскаржуваного рішення до
подання позову минуло 12 років. Просить
відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі. У судове засідання
призначене на 28.05.2014 року не з’явився,
про причини неявки суд не повідомив,
хоча належним чином був повідомлений
про час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи ТзОВ «Центр
розвитку нерухомості» - ОСОБА_2
заперечив щодо задоволення позову.
Просить суд відмовити у його
задоволенні за безпідставністю.

Відповідно до ст.169 ЦПК України суд
вважає за можливе проводити розгляд
справи у відсутності представника
відповідача на підставі наявних у
справі доказів, які вважає достатніми

Заслухавши пояснення представників
сторін та представника третьої,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
позову слід відмовити з наступних
підстав.

Судом встановлено, що Рішенням
виконавчого комітету Львівської
міської ради №157 від 06.04.2001 року (а.с.14)
«Про затвердження проекту відведення
та надання у тимчасове довгострокове
користування на умовах оренди
земельної ділянки ВАТ
«Львівнафтопродукт» для будівництва
адміністративно-торгового центру на
пл.Міцкевича,9», п.1 якого, затверджено
проект відведення земельної ділянки у
тимчасове довгострокове користування
на умовах оренди терміном на 50 років з
правом викупу площею 0,1090 га.

Рішеням Галицького районного суду
м.Львова №1304/9500/12 від 10.04.2013 року у
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Центр
розвитку нерухомості» до Національної
спілки художників України, ОСОБА_3,
обласного комунального підприємства
Львівської обласної ради «Бюро
технічної інвентаризаці та експертної
оцінки», відділу Державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Львівського
міського управління юстиції, третя
особа приватний нотаріус ОСОБА_5 про
визнання недійсним договору купівлі
продажу та визнання незаконною і
скасування державної реєстрації права
власності. Позов задоволено. Визнано
недійсним договір купівлі-продажу
приміщення та фундаменту окремої
будівлі – пам'ятки історії та культури
підприємства громадської організації
«Львівський художньо-виробничий
комбінат» Львівської обласної
організації Національної спілки
художників України за адресою: м.Львів,
пл.Міцкевича, 9, №143, укладений між
Національною спілкою художників
України (продавець) та ОСОБА_6 03 березня
2011 року. Вирішено визнати незаконною та
скасувати державну реєстрацію права
власності ОСОБА_3 на приміщення та
фундамент окремої будівлі – памятки
історії та культури підприємства
громадської організації «Львівський
художньо-виробничий комбінат»
Львівської обласної організації
Національної спілки художників
України за адресою: м.Львів,
пл.Міцкевича,9. Судом встановлено, що
предметом оспорюваного договору є
майно, яке фактично відсутнє та в
державному реєстрі прав на нерухоме
майно зареєстроване право власності на
майно, яке відповідно також фактично
відсутнє на земельній ділянці за
адресою: м.Львів, пл.Міцкевича,9,
власником якої є ТзОВ «Центр розвитку
нерухомості» та наявність такої
реєстрації створює останньому
перешкоди у вільному використанні
вказаної земельної ділянки у
відповідності до цільового
призначення, тобто розпорядження своєю
власністю.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18.12.2013 року Рішення
Галицького районного суду м.Львова від
10 квітня 2013 року залишено в силі.

Посилання позивача на те, що він є
власником нерухомого майна –
приміщень та фундаментів окремої
будівлі – пам’ятки історії та
культури підприємства громадської
організації «Львівський
художньо-виробничий комбінат»
Львівської обласної організації
Національної спілки художників
України, що знаходиться за адресою:
м.Львів, пл.Міцкевича,9 на підставі
укладеного 03.06.2011 року договору
купівлі-продажу із національною
спілкою художників України не
відповідає дійсності.

Ухвалою Львівської міської ради №755
від 29.05.1997 року «Про знос аварійного
будинку, що загрожує обвалом, на площі
Міцкевича, 9 та передачу земельної
ділянки під забудову» прийнято рішення
про знос аварійного будинку на
пл.Міцкевича,9 у м.Львові та передачу
земельної ділянки пл.0,109 га під
забудову.

Ухвалою Львівської міської ради №831
від 23.11.2000 року «Про надання дозволу ВАТ
«Львівнафтопродукт» на складання
проекту відведення земельної ділянки
та надання в тимчасове довгострокове
користування на умовах оренди
земельної ділянки на пл.Міцкевича, 9 в
м.Львові» ВАТ «Львівнафтопродукт»
затверджено матеріали попереднього
погодження місця розташування
земельної ділянки та дозволено
складання проекту відведення
земельної ділянки в тимчасове
користування на умовах оренди терміном
на 50 років з правом викупу земельної
ділянки пл.0,109 га на пл.Міцкевича,9.
Пунктом 3 вказаної ухвали виконавчому
комітету Львівської міської ради було
доручено у встановленому порядку
розглянути матеріали проекту
відведення земельної ділянки.

Виконавчим комітетом в межах наданих
йому повноважень, на виконання ухвали
міської ради №831, було розглянуто
проект відведення земельної ділянки на
пл.Міцкевича,9 поданий ВАТ
«Львівнафтопродукт» та прийнято
рішення №157 від 06.04.2001 року «Про
затвердження проекту відведення та
надання у тимчасове довгострокове
користування на умовах оренди
земельної ділянки ВАТ
«Львівнафтопродукт» для будівництва
адміністративно-торгового центру на
пл.Міцкевича,9».

У відповідності до ст.4 Земельного
кодексу України, 1990 року, який діяв на
час прийняття оскаржуваного рішення, у
державній власності перебувають усі
землі України, за винятком земель,
переданих у колективну і приватну
власність. Суб'єктами права державної
власності на землю виступають обласні,
районні, міські, селищні, сільські ради
народних депутатів – на землі в межах
їх територій, за винятком земель, що
перебувають у загальнодержавній
власності.

Згідно ст.10 Земельного кодексу України,
1990 року, який діяв на час прийняття
оскаржуваного рішення до відання
міських рад народних депутатів у
галузі регулювання земельних відносин
на їх території належить передача
земельних ділянок у власність, надання
їх у користування, в тому числі на
умовах оренди, у порядку встановленими
ст.ст.17, 19 цього Кодексу.

Стеттею 19 Кодексу 1990 року передбачено,
що міська рада народних депутатів
надає земельні ділянки (крім ріллі та
земельних ділянок, зайнятих
багаторічними насадженнями) для всіх
потреб у межах міста. Надання земельних
ділянок у користування здійснюється за
проектами відведення цих ділянок.
Проект відведення земельної ділянки
погоджується землевласником чи
землекористувачем. Повноваження щодо
погодження проектів відведення
земельних ділянок у м.Львові були
делеговані Львівською міською радою
Виконавчому комітету.

Таким чином, приймаючи оскаржуване
рішення про погодження проекту
відведення земельної ділянки,
виконавчий комітет діяв відповідно до
своєї компетенції згідно повноважень
наданих йому міської радою.

Крім того, позивачем не доведено яким
чином оспорюваним рішенням були
порушені його права, оскільки на момент
його прийняття він не був ні
користуваче ні власником земельної
ділянки на пл.Міцкевича, 9 у м.Львові, не
був власником жодних об'єктів
нерухомості на вказаній земельній
ділянці.

Суд критично оцінює як одну з підстав
для визнання оспорюваного рішення
незаконним, доводи позивача, про те, що
оскаржуване рішення №157 прийняте на
виконання ухвали №831 від 23.11.2000 року,
яка постановою Галицького районного
суду від 09.09.2011 року визнана недійсною,
оскільки воно прийняте у 2000 році, тобто
пізніше дати винесення постанови
Галицького районного суду м.Львова від
09.09.2011 року, крім того, постанова суду на
яку посилається позивач, була винесена
без урахування обставин, встановлених
рішенням Галицького районного суду
м.Львова №1304/9500/12 від 10.04.2013 року у
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Центр
розвитку нерухомості» до Національної
спілки художників України, ОСОБА_3,
обласного комунального підприємства
Львівської обласної ради «Бюро
технічної інвентаризаці та експертної
оцінки», відділу Державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Львівського
міського управління юстиції, третя
особа приватний нотаріус ОСОБА_5 про
визнання недійсним договору купівлі
продажу та визнання незаконною і
скасування державної реєстрації права
власності, які мають істотне значення.

Доводи представника відповідача про
пропуск позивачем строку позовної
давності суд відхиляє, оскільки, як
встановлено у судовому засіданні та
вбачається з матеріалів справи,
позивач дізнався про оскаржуване
рішення №157 у ході розгляду цивільної
справи №1304/9500/12.

З огляду на викладене, оцінюючи докази
у їх сукупності, суд приходить до
висновку, що у задоволенні позову слід
відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 169, 212, 215 ЦПК
України, ст.ст.4,10,19 Земельного кодексу
України від 18.12.1990 № 561-XII року, суд

в и р і ш и в :

в задоволенні позову ОСОБА_3 до
Виконавчого комітету Львівської
міської ради, третя особа – Товариство
з обмеженою відповідальністю «Центр
розвитку нерухомості», про визнання
неправомірним та скасування рішення,
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий

А.В. Государський