Справа № 1716/1540/2012
Номер провадження 2/570/16/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 року
Рівненський районний суд Рівненської
області

в особі судді
Остапчук Л.В.

при секретарі
Захарук Г.Л.

за участю: представника позивача,
адвоката ОСОБА_1

відповідачки
ОСОБА_2

представника
відповідачки, адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Рівному

цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, третя особа без самостійних
вимог: Відділ реєстрації актів
цивільного стану Рівненського
районного управління юстиції про
виключення відомостей з актового
запису про народження дитини,

в с т а н о в и в :

У зв'язку з тим, що він з жовтня 2005
року по березень 2008 року проживав з
відповідачкою ОСОБА_2 в цивільному
шлюбі і за час спільного проживання
ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_7,
відповідачка попросила його визнати
батьківство, на що він дав згоду, але
після цього її поведінка змінилася,
вона не приходила додому, заперечувала
те, що він є батьком дитини, вони
перестали проживати разом і на даний
час відповідачка відмовляється
звертатися зі спільною заявою до
Костопільського районного відділу
РАЦС про виключення даних про нього, як
про батька дитини, з актового запису
про народження, позивач звернувся з
даним позовом до суду і просить
виключити відомості про нього, як про
батька ОСОБА_7, з свідоцтва про
народження дитини.

Позивач ОСОБА_7 з'являвся у всі
засідання, підтримував позов, за його
клопотанням було призначено генетичну
експертизу, але після надходження до
суду висновку експерта, в останнє
судове засідання позивач не з'явився і
не повідомив суд про причини неявки,
хоча про дату, місце і час розгляду
справи був повідомлений своєчасно і
належним чином. Від нього не надходило
клопотання про відкладення розгляду
справи чи розгляд справи за його
відсутності. Оскільки в судове
засідання з'явився представник
позивача, то суд визнав можливим
слухати справу у відсутності самого
позивача.

В суді представник позивача,
адвокат ОСОБА_1, позов підтримав,
пославшись на обставини, викладені у
позовній заяві, і пояснив, що позивач не
визнає себе батьком дитини і в нього
виникають сумніви щодо достовірності
результатів проведеної генетичної
експертизи, а тому планує провести
повторну експертизу. Інші докази того,
що він не є батьком дитини відсутні.
Просить позов задоволити.

Відповідачка ОСОБА_2 і її
представник ОСОБА_3 позов не визнали,
подали заперечення на нього. В судовому
засіданні відповідачка пояснила, що
вони разом з позивачем винаймали
будинок в с.Деражне Костопільського
району, де проживали спільно без
реєстрації шлюбу з жовтня 2005 року по
березень 2008 року. Під час спільного
проживання, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 у них
народився син ОСОБА_7, батьком якого
записано позивача на підставі його
заяви. Ствердила, що саме позивач є
батьком дитини. Він про це знав, не
заперечував цього, але коли їх стосунки
розладилися, вони перестали жити разом
і рішенням суду з позивача були
стягнуті аліменти на утримання сина,
він почав оспорювати батьківство.
Вважає позов безпідставним, не
доведеним належними доказами, тому
просить в його задоволенні відмовити.
Також просить стягнути з позивача
судові витрати, зокрема витрати на
оплату проїзду з м.Києва до м.Рівного,
де вона перебувала для відбору
аналізів крові для експертизи, подавши
про це відповідну заяву.

Представник відповідачки,
адвокат ОСОБА_3, суду пояснив, що
позивачем не надано доказів того, що
він не є батьком дитини. Із висновку
генетичної експертизи вбачається, що
біологічне батьківство ОСОБА_4 по
відношенню до сина ОСОБА_7 доведене, а
тому просить відмовити в задоволенні
позову і стягнути з позивача на користь
відповідачки судові витрати.

Представник третьої особи -
Відділу реєстрації актів цивільного
стану Рівненського районного
управління юстиції - в судове засідання
не з'явився. Від начальника відділу
ДРАЦС Маслової О.Ю. до суду надійшов
лист, в якому вона просить слухати
справу у відсутності представника
відділу. Суд вважає за можливе справу
слухати у відсутності представника
третьої особи.

Судом встановлено, що сторони з
жовтня 2005 року по березень 2008 року
проживали спільно без реєстрації
шлюбу. В цей період, 07 січня 2007 року, у
них народився син ОСОБА_7, про що в книзі
реєстрації народжень Деражненської
сільської ради Костопільського району
Рівненської області 01 лютого 2007 року
зроблено відповідний запис за № 3 і в
актовому записі про народження та
свідоцтві про народження ОСОБА_7 серії
НОМЕР_2, виданому 01 лютого 2007 року
Деражненською сільською радою
Костопільського району Рівненської
області, внесено запис про ОСОБА_4, як
про батька дитини.

Через деякий час стосунки між
сторонами погіршилися і з березня 2008
року вони перестали проживати разом,
відповідачка ОСОБА_2 переїхала в
с.Тайкури Рівненського району до своєї
матері.

30 січня 2009 року позивач ОСОБА_7
зареєстрував шлюб із ОСОБА_13, а
відповідачка ОСОБА_2 26 вересня 2010 року
зареєструвала шлюб із ОСОБА_11, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_3, виданим 26.09.2010 року
Тайкурською сільською радою
Рівненського району Рівненської
області.

Як вбачається із позовної заяви,
рішенням суду з позивача стягнуто
аліменти на утримання сина ОСОБА_7 в
сумі 550 грн. щомісячно. Але за
твердженням відповідачки ОСОБА_2
позивач аліментів не сплачує взагалі і
вже утворилась значна заборгованість
по сплаті аліментів.

У зв'язку з тим, що зі слів
відповідачки він дізнався про те, що не
є біологічним батьком дитини, яка
народилася за час їх спільного
проживання, позивач ОСОБА_7 звернувся
до суду з позовом про виключення
відомостей про нього як батька дитини з
актового запису про народження ОСОБА_7.

За клопотанням позивача, для
вирішення питання чи є він батьком
дитини, по справі було призначено
генетичну експертизу, проведення якої
доручено експертам Київського
міського бюро судово-медичної
експертизи. Як вбачається із висновку
експерта ОСОБА_12 № 445 від 11.03.2014 року,
молекулярно-генетичним дослідженням
встановлено, що вірогідність
підтвердження біологічного
батьківства ОСОБА_4 відносно ОСОБА_7
складає величину не менше ніж 99,99%.
Таким чином, біологічне батьківство
ОСОБА_4 відносно ОСОБА_7 практично
доведено. Висновок експерта є науково
обгрунтованим і сумніву у суду не
викликає.

Заслухавши пояснення
відповідачки, представників сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов до задоволення не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.136 Сімейного
кодексу України, особа, яка записана
батьком дитини має право оспорити своє
батьківство, пред'явивши позов про
виключення запису про нього як батька з
актового запису про народження дитини.

Пунктом 11 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року
передбачено, що предметом доказування
в таких справах є відсутність кровного
споріднення між особою, записаною
батьком, і дитиною. У разі доведеності
цієї обставини суд постановляє рішення
про виключення оспорених відомостей з
актового запису про народження дитини.
В п.9 вказаної постанови зазначено, що
питання щодо походження дитини суд
вирішує на підставі будь-яких доказів
про це. Висновки експертизи, у тому
числі судово-генетичної, необхідно
оцінювати з урахуванням положень ст.212
ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має
для суду наперед установленого
значення, він оцінює докази в їх
сукупності, а результати оцінки
відображає в рішенні з наведенням
мотивів їх прийняття чи відхилення.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Позов ОСОБА_4 грунтується на
припущеннях і позивач не надав суду
жодного доказу, який би вказував на те,
що він не є батьком дитини.

Оцінюючи обставини справи в їх
сукупності, враховуючи, що на час
народження дитини сторони проживали
разом, відповідачка ОСОБА_2 в судовому
засіданні категорично стверджує факт
батьківства ОСОБА_4, а висновком
генетичної експертизи визначено
вірогідність біологічного батьківства
ОСОБА_4 відносно дитини - ОСОБА_7 у 99,99%,
інші докази того, що позивач не є
батьком дитини відсутні, суд приходить
до висновку, що позов є безпідставним і
не доведеним належними доказами, а тому
в його задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ст.86 ЦПК України,
витрати, пов'язані з проведенням
судової експертизи несе сторона, яка
заявила клопотання про її проведення. А
згідно ст.88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

В зв'язку з цим, враховуючи, що
відповідно до ст.79 ЦПК України до
судових витрат відносяться витрати,
пов'язані з проведенням судових
експертиз, суд вважає, що з позивача
ОСОБА_4 слід стягнути на користь
відповідачки ОСОБА_2 понесені нею і
документально підтверджені витрати на
проїзд із м.Києва до м.Рівне, де вона
перебувала у зв'язку з відібранням
аналізів крові для експертизи.

Керуючись ст.ст.11, 57, 59, 60, 79, 86, 88,
213-215, 223, 294, 295 ЦПК України, ст.ст.136, 140
Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, третя особа без самостійних
вимог: Відділ реєстрації актів
цивільного стану Рівненського
районного управління юстиції про
виключення відомостей з актового
запису про народження дитини -
відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4, (ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця і жителя АДРЕСА_1, паспорт
серії НОМЕР_1, виданий 21.10.1997 року
Костопільським РВ УМВС України в
Рівненській області, ідентифікаційний
номер суду не відомий), на користь
ОСОБА_2 судові витрати (витрати
пов'язані з проведенням експертизи,
проїзд із м.Києва до м.Рівне) в сумі 537
(п'ятсот тридцять сім) гривень 32
копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Рівненської області через Рівненський
районний суд протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Остапчук Л.В.