Справа № 224/2879/13-ц
Номер провадження 2/224/97/14
РІШЕННЯ

Іменем УКРАЇНИ

20 травня 2014 року Дебальцевський
міський суд у складі:

головуючого: судді Афанасьєвої Ю.О.

при секретарі: Турченковій О.В.,

за участю: представника позивача -
Субботіна О.І., представника
відповідача - Марченко І.І., Етенко Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Дебальцеве
справу за позовом релігійної громади
Церква адвентистів сьомого дня міста
Дебальцеве Донецької області до
Дебальцевської міської ради, третя
особа ОСОБА_4, про визнання права
власності на земельну ділянку, суд -

ВСТАНОВИВ:

01.08.2013 року до Дебальцевського міського
суду звернувся позивач та просить
визнати за релігійною громадою Церква
адвентистів сьомого дня міста
Дебальцеве Донецької області право
власності на ? часту земельної ділянки
загальною площею 0,0893 га, що знаходиться
по АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_5,
посилаючись на наступні обставини.

Релігійна громада Церква адвентистів
сьомого дня міста Дебальцеве Донецької
області є власником житлового будинку
АДРЕСА_1, який розташований на
земельній, ділянці площею 0,0893 га.
Нормативна ціна вказаної земельної
ділянки становить 179234 гривні 03 копійки.

Вказані житловий будинок та земельна
ділянка належали на праві спільної
часткової власності: ОСОБА_6 (9/20 частин),
ОСОБА_7 (3/10 частини) та ОСОБА_5 (1/4
частина).

Належні ОСОБА_6 9/20 частин житлового
будинку АДРЕСА_1 та відповідна частка
земельної ділянки за цією ж адресою
були ними придбані на підставі
договорів купівлі-продажу від 03 квітня
1998 року.

Належні ОСОБА_7 3/10 частин житлового
будинку АДРЕСА_1 та відповідна частка
земельної ділянки за цією ж адресою
були придбані Позивачем на підставі
договорів купівлі-продажу від 05 травня
1998 року.

27 серпня 2000 року між ними та ОСОБА_5 був
укладений договір купівлі-продажу
житлового будинку, згідно з яким до них
перейшло право власності на ? частину
житлового будинку АДРЕСА_1. А щодо
відповідної частини земельної ділянки
за цією ж адресою окремий договір
купівлі-продажу не укладався.

В даний час у них виникла потреба
переоформити правовстановлюючі
документи на земельну ділянку АДРЕСА_1.
Укласти такий договір купівлі-продажу
в даний момент неможливо, оскільки
ОСОБА_5 померла, а її спадкоємець
ОСОБА_4 не бажає займатися оформленням
відповідних документів, оскільки
вважає, що разом з переходом до
Позивача права власності на належну
ОСОБА_5 частину житлового будинку №
111по вулиці Калініна у місті Дебальцеве
Донецької області до Позивача
автоматично перейшло і право власності
на відповідну частину земельної
ділянки за цією ж адресою.

Так, на час укладення договору
купівлі-продажу належної ОСОБА_5 1/4
частини житлового будинку АДРЕСА_1 був
чинним Земельний кодекс України в
редакції 1992 року.

Згідно із статтею 30 Земельного кодексу
України в редакції 1992 року при переході
права власності на будівлю і споруду
разом з цими об'єктами переходить у
розмірах, передбачених статтею 67 цього
Кодексу, і право власності або право
користування земельною ділянкою без
зміни її цільового призначення і, якщо
інше не передбачено у договорі
відчуження - будівлі та споруди.

З огляду на викладене вважають, що до
позивача разом з правом власності на
належну ОСОБА_8 1/4 частину житлового
будинку перейшло і право власності на
відповідну ж частину земельної ділянки
за цією адресою, а відтак вони мають
право вимагати визнання за ними права
власності на спірну частину земельної
ділянки.

Представник позивача, за довіреністю
Субботін О.І., підтримував заявлені
вимоги, надав пояснення аналогічні
викладеним в заяві, просив позов
задовольнити.

В подальшому надав заяву про розгляд
справи в його відсутність.

Представник відповідача, за
довіреністю Етенко Ю.А., в судове
засідання не з»явилась, надавши заяву
про розгляд справи в її відсутність.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з»явився, надавши заяву про розгляд
справи в його відсутність, вказавши, що
позовні вимоги визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено,
що 03.04.1998 року між місцевою Церквою
громади адвентистів сьомого дня міста
Дебальцеве Донецької області та ОСОБА_9
були укладені договори купівлі-продажу
9/20 частин житлового будинку АДРЕСА_1 та
відповідної частки земельної ділянки
за цією ж адресою (а.с. 6, 6-а).

Право власності було зареєстровано в
Єнакієвському бюро технічної
інвентаризації 08.05.1998 року за
реєстровим №4162 (а.с.5).

За договорами купівлі-продажу жилого
будинку та земельної ділянки від 05
травня 1998 року місцева Церква громади
адвентистів сьомого дня міста
Дебальцеве Донецької області придбала
у ОСОБА_7 3/10 частин житлового будинку
АДРЕСА_1 та відповідну частку земельної
ділянки за цією ж адресою (а.с. 8,56).

Право власності було зареєстровано в
Єнакієвському бюро технічної
інвентаризації 08.05.1998 року за
реєстровим №4162 (а.с.7).

А 27 серпня 2000 року між позивачем та
ОСОБА_5 був укладений договір
купівлі-продажу житлового будинку,
згідно з яким до них перейшло право
власності на ? частину житлового
будинку АДРЕСА_1 (а.с.9). А щодо
відповідної частини земельної ділянки
за цією ж адресою окремий договір
купівлі-продажу не укладався.

Право власності було зареєстровано в
Єнакієвському міжміському бюро
технічної інвентаризації 23.10.2000 року за
реєстровим №416 (а.с.9).

Таким чином, позивач - релігійна
громада Церква адвентистів сьомого дня
міста Дебальцеве Донецької області є
власником житлового будинку АДРЕСА_1,
який розташований на земельній,
ділянці площею 0,0893 га.

Колишніми власниками вказаного
житлового будинку та відповідно до
витягу відділу Дерземагенства у
м.Дебальцеве від 04.06.2013 року й земельної
ділянки, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.19) є: ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_5

При цьому позивачем з ОСОБА_6 та ОСОБА_7
крім укладання договорів
купівлі-продажу відповідних частин
житлового будинку АДРЕСА_1, окремо
укладались договори купівлі-продажу
відповідних часток земельної ділянки.

З ОСОБА_5 окремої угоди щодо
купівлі-продажу земельної ділянки
відповідно до її частки житлового
будинку укладено не було.

Разом з тим, відповідно з ч.1 ст.30 ЗК
України від 18 грудня 1990 року в редакції
Закону від 13 березня 1992 року, чинного на
час укладення договору купівлі-продажу
жилого будинку, при переході права
власності на будівлю і споруду разом із
цими об'єктами переходить у розмірах,
передбачених ст.67 цього Кодексу, і
право власності або право користування
земельною ділянкою без зміни її
цільового призначення, якщо інше не
передбачено у договорі про відчуження
будівлі та споруди.

Згідно з п.п. г п.18 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» від 16 квітня 2004 року №7 при
переході права власності на будівлі та
споруди за цивільно-правовими угодами,
укладеними до 1 січня 2002 року, згідно з
положенням чинної до цієї дати ст.30 ЗК
України до набувача від відчужувача
переходить належне йому право
власності або право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані будівлі та споруди, якщо
інше не передбачалося у договорі
відчуження.

Таким чином до позивача разом з правом
власності на належну ОСОБА_8 1/4 частину
житлового будинку АДРЕСА_1 перейшло і
право власності на відповідну ж
частину земельної ділянки за цією
адресою.

Відповідно до витягу з Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян щодо актового запису про
смерть та запису акта про смерть №128
від ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_5 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.58,59).

Після її смерті, відповідно до довідки
зі Спадкового реєстру №36304397, спадкова
справа не заводилась.

Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод та
інтересів.

В даному випадку позивач позбавлений
можливості в позасудовому порядку
оформити та зареєструвати своє право
на вказану земельну ділянку, оскільки
державні акти на право приватної
власності на земельну ділянку в
теперішній час вже не видаються. А
документів, що передбачені ст.19 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», що посвідчують право
власності на нерухоме майно, позивач не
має.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку про задоволення позову
релігійної громади Церква адвентистів
сьомого дня міста Дебальцеве Донецької
області.

На підставі ст.30 ЗК України в редакції
1992 року, постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» від 16 квітня 2004 року №7та,
керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов релігійної громади Церква
адвентистів сьомого дня міста
Дебальцеве Донецької області до
Дебальцевської міської ради, третя
особа ОСОБА_4, про визнання права
власності на земельну ділянку -
задовольнити.

Визнати за релігійною громадою Церква
адвентистів сьомого дня міста
Дебальцеве Донецької області право
власності на ? частку земельної ділянки
загальною площею 0,0893 га, що знаходиться
по АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_5.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Дебальцевського
міського суду протягом 10 днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення надруковано в нарадчій кімнаті
в одному примірнику.

Суддя Дебальцевського

Міського суду
Ю.О. Афанасьєва