Справа № 410/974/2014 - ц.
НП: № 2н - 410/104/2014 р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2014 р.

м. Брянка

Суддя Брянківського міського суду
Луганської області Шурпа В.В.,
розглянувши матеріали заяви
Публічного акціонерного товариства з
газопостачання та газифікації
«Луганськгаз» в особі філіалу
«Стахановське міжрайонне управління з
експлуатації газового господарства»
про видачу судового наказу про
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за
спожитий природній газ,

В С Т А Н О В И В :

06.03.2014 року представник ПАТ
«Луганськгаз» звернувся до суду з
заявою про видачу судового наказу про
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за
спожитий природній газ у сумі 335,87 грн.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику
розгляду судами заяв у порядку
наказного провадження» - якщо заявлено
вимогу про стягнення заборгованості за
надані житлово-комунальні,
телекомунікаційні послуги, послуги
телебачення та радіомовлення (пункт 3
частини першої статті 96 ЦПК) (1618-15),
судовий наказ може бути видано за
наявності відповідних договорів про
надання таких послуг, інших письмових
доказів, що підтверджують фактичне
надання та отримання таких послуг.
Крім того, заявник має обґрунтувати
свої вимоги та додати документи, що
вказують на правильність і
безспірність розрахунків, а також
застосування тарифів на відповідні
послуги.

У цьому випадку може бути видано
судовий наказ про стягнення не лише
суми заборгованості, але й про
стягнення індексу інфляції та трьох
відсотків річних, нарахованих на суму
заборгованості. Для їх стягнення суду
має бути додано документи, що чітко
підтверджують їх розрахунок (у тому
числі й розрахунок щомісячних
нарахувань), при цьому визначений
розмір не потребує додаткової оцінки
та дослідження у сукупності з іншими
доказами.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму ВССУ № 14
від 23.12.2011 р., наявність спору про право
(п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України), яке є
підставою для відмови у прийнятті
заяви про видачу судового наказу,
вирішується суддею у кожному
конкретному випадку, виходячи із
характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до заяви.
Наявність спору можна встановити
відсутністю документів, що
підтверджують наявність суб'єктивного
права у заявника; документів, що
підтверджують порушення суб'єктивного
права або документів, що підтверджують
виникнення права вимоги.

За змістом статті 98 пункту 2 частини
третьої статті 100, статті 103 ЦПК України
до заяви про видачу судового наказу
додаються оригінали або належним чином
завірені копії документів, які
підтверджують матеріально-правову
вимогу заявника. На такі документи
поширюються вимоги статей 58 і 59 ЦПК
України щодо належності та
допустимості доказів.

Як вбачається з матеріалів заяви,
представником ПАТ «Луганськгаз», на
підтвердження наявності у ОСОБА_1
заборгованості, надано оборотну
відомість за особовим рахунком №
НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1, про
наявність заборгованості у розмірі 1
372,22 грн.

Окрім того, у вищезазначеній відомості
також вказано про те, що згідно рішення
суду (судового наказу) по цивільній
справі 2н/1206/531/2012 року (1206/2714/2012 року) від
28.05.2012 року стягнуто заборгованість з
ОСОБА_1 у розмірі 1 036,35 грн., а отже 1 372,22
грн. - 1 036,35 грн. = 335,87 грн. (розмір
заборгованості, який вимагає заявник)
(а.с. 6).

Однак, дослідивши зміст судового
наказу по цивільній справі 2н/1206/531/2012
року (1206/2714/2012 року) від 28.05.2012 року було
встановлено, що з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Луганськгаз» було стягнуто
заборгованість у розмірі 1 065,55 грн. (а.с.
8), а отже: 1 372,22 грн. - 1 065,55 грн. = 306,67 грн.

Наявність вищезазначеної обставини
позбавляє суд можливості зробити
однозначний та безспірний висновок
щодо виникнення у заявника права
вимоги за судовим наказом та
відсутності спору про право.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК
України, cуддя відмовляє у прийнятті
заяви про видачу судового наказу, у
разі якщо із заяви і поданих документів
вбачається спір про право.

За таких обставин, cуддя вважає за
необхідне відмовити у прийнятті заяви
про видачу судового наказу, та
роз'яснити заявникові, що відповідно до
ч. 2 ст. 101 ЦПК України, відмова у
прийнятті заяви унеможливлює повторне
звернення з такою самою заявою. Заявник
у цьому випадку має право звернутися з
тими самими вимогами у позовному
порядку.

Керуючись ст.ст. 100, 101, 293 ЦПК України,
Постановою № 14 Пленуму ВССУ від 23.12.2011
року, суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у прийнятті заяви Публічного
акціонерного товариства з
газопостачання та газифікації
«Луганськгаз» в особі філіалу
«Стахановське міжрайонне управління з
експлуатації газового господарства»
про видачу судового наказу про
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за
спожитий природній газ.

Роз'яснити заявнику, що відмова у
прийнятті заяви унеможливлює повторне
звернення з такою самою заявою в
порядку наказного провадження, але не
перешкоджає пред'явленню позову.

Ухвалу може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Луганської області через
Брянківський міський суд шляхом подачі
апеляційної скарги в 5-ти денний строк з
дня отримання ухвали.

Суддя: ___________