Справа № 283/3508/13-ц
Провадження №2/283/3/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

26 травня 2014 року
м. Малин

Малинський районний суд Житомирської
області в складі :

головуючого - судді Міхненка С.Д.

секретаря - Ільніцької С.В.

за участю сторін, представника
позивача - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання квартири
АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю та
визнання права власності на ? частку
квартири ,-

ВСТАНОВИВ :

20 листопада 2013 року позивач
звернулась до суду з позовом до
відповідача.

З уточненням позовних вимог, просила
визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною
сумісною власністю, визнати право
власності на ? частку квартири,
провести поділ квартири та виділ ?
частки квартири.

В судовому засіданні подала заяву про
залишення позову в частині вимог про
поділ квартири та виділ ? частки
квартири без розгляду.

Ухвалою суду від 26 травня 2014 року дана
частина вимог залишена без розгляду.

В судовому засіданні позивач вимоги
підтримала повністю. Пояснила, що з 22
липня 1995 року по 22 листопада 2013 року (
день розірвання шлюбу) перебувала у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

Під час шлюбу, 27 червня 2003 року, була
придбана квартира АДРЕСА_1.

Статтею 22 КпШС України передбачено ,
що майно, нажите подружжям за час шлюбу,
є його спільною сумісною власністю.
Кожен з подружжя має рівні права
володіння, користування і
розпорядження цим майном.

Оскільки квартира придбана за час
шлюбу, тому просить визнати її спільною
сумісною власністю та визнати за нею
право власності на ? частку.

Відповідач позов визнав повністю та
просить вимоги позивача задовольнити.

Заслухавши сторони, дослідивши
наданні докази, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав/

Судом встановлено, що з 22 липня 1995
року по 22 листопада 2013 року сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі. (
арк..с. 7).

27 червня 2003 року відповідно до
договору купівлі - продажу, ОСОБА_3
придбав квартиру АДРЕСА_1. ( арк..с.2).

17 липня 2003 року право власності на
вищезазначену квартиру зареєстровано
за відповідачем. ( арк..с. 3).

У силу статті 22 Кодексу про шлюб та
сім'ю України (далі - КпШС України), яка
була чинною на час виникнення
правовідносин, майно, нажите подружжям
за час шлюбу, є його спільною сумісною
власністю. Кожен з подружжя має рівні
права володіння, користування і
розпорядження цим майном.

Враховуючи вищевикладене та те, що
спірна квартира була придбана у період
шлюбу відповідно до договору купівлі -
продажу ( правовстановлюючого
документа ) , тому суд визнає квартиру
об'єктом права спільної сумісної
власності та визнає за позивачем право
власності на ? частку квартири.

З відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати в
розмірі 229,40 грн.

На підставі викладеного керуючись
статтями 3,10,11,60,88,213,214,215 Цивільного
процесуального Кодексу України, на
підставі статті 22 Кодексу про шлюб та
сім'ю України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною
сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ?
частку квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судові витрати в розмірі 229,40 грн.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного
суду Житомирської області через
Малинський районний суд протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги.

Суддя: С. Д. Міхненко