Дата документу 06.05.2014
Справа № 2-2488/11
Провадження № 6/334/383/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року Ленінський
районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Лисенко Л.І.

при секретарі - Піка А.А.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні подання державного
виконавця Ленінського відділу
Державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції про тимчасове обмеження
громадянина-боржника ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України до виконання ним
своїх обов'язків,

встановив:

Державний виконавець Ленінського
відділу ДВС ЗМУЮ звернувся до суду з
поданням про тимчасове обмеження
громадянина-боржника ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України до виконання ним
своїх обов'язків, вказавши в поданні, що
на виконанні в Ленінському відділі ДВС
ЗМУЮ знаходиться виконавчий лист №
2-2488/11, виданий 10.12.2013 року Ленінським
районним судом м.Запоріжжя про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
суми боргу за договором позики у
розмірі 201 140,89 грн.

10.12.2013р. державним виконавцем відкрито
виконавче провадження, копії якої
надіслано сторонам 12.12.2013р., вих..№ 37288.

10.12.2013 року державним виконавцем було
винесено постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження, копії якої було
надіслано сторонам і установам, що
реєструють право власності 12.12.2013р.,
вих..№ 37289.

Згідно відповіді на запит ДПІ боржник
офіційно не працює, відкритих рахунків
в банківських установах не має. Згідно
витягу з реєстру прав власності на
нерухоме майно, право власності за
боржником не зареєстроване. Згідно
даних АІС «Автомобіль» від 17.03.2014р.
права власності на транспортні засоби
за боржником не зареєстровані.

07.03.2014р. на адресу боржника було
направлено виклик з вимогою з'явитися
до державного виконавця 27.03.2014р. для
надання пояснень щодо невиконання
рішення суду. На виклик, направлений на
адресу боржника 07.03.2014р. на особистий
прийом державного виконавця,
призначений на 27.03.2014р. ОСОБА_1 не
з'явився, проте, надіслав письмові
пояснення, де зазначив, що з рішенням
суду не згоден, майна у власності не
має, влаштуватися на роботу змоги не
має.

З заяви стягувачки ОСОБА_2 є підстави
вважати, що боржник ОСОБА_1 може виїхати
за кордон задля того, щоб не виконувати
рішення суду та не сплачувати борг.

Державний виконавець Ленінського
відділу ДВС ЗМУЮ просить суд тимчасово
обмежити громадянина-боржника ОСОБА_1 у
праві виїзду за межі України до
виконання ним своїх обов'язків.

Суд, розглянувши матеріали подання,
матеріали цивільної справи № 2-2488/11,
вважає, що подання підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні в
Ленінському відділі ДВС ЗМУЮ
знаходиться виконавчий лист № 2-2488/11,
виданий 10.12.2013 року Ленінським районним
судом м.Запоріжжя про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу за
договором позики у розмірі 201 140,89 грн.

10.12.2013р. державним виконавцем відкрито
виконавче провадження, копії якої
надіслано сторонам 12.12.2013р., вих..№ 37288.

10.12.2013 року державним виконавцем було
винесено постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження, копії якої було
надіслано сторонам і установам, що
реєструють право власності 12.12.2013р.,
вих..№ 37289.

Згідно відповіді на запит ДПІ боржник
офіційно не працює, відкритих рахунків
в банківських установах не має. Згідно
витягу з реєстру прав власності на
нерухоме майно, право власності за
боржником не зареєстроване. Згідно
даних АІС «Автомобіль» від 17.03.2014р.
права власності на транспортні засоби
за боржником не зареєстровані.

07.03.2014р. на адресу боржника було
направлено виклик з вимогою з'явитися
до державного виконавця 27.03.2014р. для
надання пояснень щодо невиконання
рішення суду. На виклик, направлений на
адресу боржника 07.03.2014р. на особистий
прийом державного виконавця,
призначений на 27.03.2014р. ОСОБА_1 не
з'явився, проте, надіслав письмові
пояснення, де зазначив, що з рішенням
суду не згоден, майна у власності не
має, влаштуватися на роботу змоги не
має.

Однак, як вбачається з матеріалів
цивільної справи № 2-2488/11, боржником
ОСОБА_1 вказане рішення Ленінського
районного суду м.Запоріжжя суду було
оскаржено до апеляційного суду
Запорізької області і рішенням
апеляційного суду Запорізької області
від 14.11.2013 року з нього на користь
ОСОБА_2 стягнуто борг у сумі 201 140,89 грн.

З заяви стягувачки ОСОБА_2 є підстави
вважати, що боржник ОСОБА_1 може виїхати
за кордон задля того, щоб не виконувати
рішення суду та не сплачувати борг.

Боржником рішення суду не виконується,
борг не сплачується.

Примусове виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.
Державний виконавець зобов'язаний
вживати заходів примусового виконання
рішень, установлених Законом України
„Про виконавче провадження",
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії. Відповідно до ст.217 ЦПК
України суд, який ухвалив рішення, може
визначити порядок його виконання,
надати відстрочку, або розстрочити
виконання, вжити заходів для
забезпечення його виконання, про що
зазначає в рішенні.

Так, згідно з ч.1 ст.33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч. 2 ст.6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»,
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі
паспорта, якщо діють неврегульовані
аліментні, договірні чи інші
невиконані зобов'язання - до виконання
зобов'язань, або розв'язання спору за
погодженням сторін у передбачених
законом випадках, або забезпечення
зобов'язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч.1 ст.377-1 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України суд
негайно розглядає подання, визначене в
частині першій цієї статті, без виклику
чи повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Оскільки боржник ОСОБА_1 має невиконане
зобов'язання перед ОСОБА_2 в сумі 201 140,89
грн., наявний факт ухилення від
виконання своїх обов'язків по
виконанню рішення суду, тому, це є
підставою для обмеження його у праві
виїзду за межі України.

Керуючись ст.ст.10,60,212,213,217,377-1 ЦПК
України, ст.ст.5,6 Закону України „Про
виконавче провадження, ст.6 Закону
України „Про порядок виїзду з України
та в"їзду в Україну громадян України",
ст.19,20 Закону України „Про державну
прикордонну службу України", Указом
Президента України „Про додаткові
заходи щодо підвищення ефективності
виконання рішень судів" від 24.03.2008р. №
261/08, суд

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця
Ленінського відділу Державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції
задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за
межі України без вилучення паспортного
документу боржнику ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1, прож.: АДРЕСА_1
до виконання ним своїх обов'язків.

Протягом 5 днів з дня проголошення
ухвали на неї може бути апеляційна
скарга до апеляційного суду
Запорізької області.

Суддя:
Лисенко Л. І.