Справа № 369/7746/13-ц Головуючий у І
інстанції Дубас Т.В.Провадження №
22-ц/780/73/14 Доповідач у 2
інстанції МельникКатегорія 26
УХВАЛА

Іменем України

10 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л.А., Матвієнко Ю.О.,

та секретаря Микитенко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 07
листопада 2013 року у справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2013 року позивач звернувся із
вказаним позовом та просив стягнути з
ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість за
кредитним договором у розмірі 2 104 509,41
грн. та судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 05
лютого 2008 року між ЗАТ «ОТП банк» та
ОСОБА_1 (далі - відповідач-1) укладено
кредитний договір, відповідно до якого
останній отримав кредит в розмірі 50 000
дол. США за умови сплати відсотків за
користування кредитом в розмірі 5,99%
річних з кінцевим терміном повернення
05.02.2023 року. З метою забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором 05.02.2008 року між ЗАТ «ОТП банк»
та ОСОБА_2 було укладено договір поруки
№ SR-006/1892/2008. У відповідності до
договору купівлі-продажу кредитного
портфелю від 05.02.2008 право вимоги за
вказаним кредитним договором перейшло
від ЗАТ «ОТП банк» до ТОВ «ОТП
Факторинг Україна». Позивач зазначає,
що в порушення вимог договору
відповідачі належним чином не
виконували своїх зобов'язань,
внаслідок чого утворилася
заборгованість, яка станом на 24.07.2013
складає 59128,64 дол. США та борг по пені у
розмірі 1 631 894,20 грн.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 07
листопада 2013 року вказаний позов
задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь ТОВ «ОТП Факторинг України»
заборгованість за кредитним договором
у сумі 472 615,21 грн., пеню у розмірі 473 000
грн. та судовий збір - 3441 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просить його скасувати та ухвалити
нове про відмову у задоволенні позову,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального та матеріального права,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи, законність і обґрунтованість
рішення місцевого суду в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
в суді першої інстанції, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень.
Суд розглядає справу в межах заявлених
вимог на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у цих сторін виникає
спір. Доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 05 лютого 2008 між
ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП банк»
(правонаступником якого є АТ ОТП Банк«)
був укладений кредитний договорів №
ML-006/1892/2008, відповідно до якого
відповідач-1 отримав кредит в розмірі 50
000 дол. США за умови сплати відсотків за
користування кредитом в розмірі 5,99 %
річних з кінцевим терміном повернення
05.02.2023.

05 лютого 2008 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП
Банк» було укладено договір поруки №
SR-006/1892/2008, відповідно до якого боржник
та поручитель несуть перед кредитором
солідарну відповідальність за
виконання боржником зобов'язань по
вищезазначеному кредитному договору.

25 листопада 2011 року між ПАТ «ОТП Банк»
та позивачем було укладено договір
купівлі-продажу кредитного портфелю,
відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк»
відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» прийняло право вимоги за
кредитним договором № ML-006/1892/2008 від
05.02.2008 та договором поруки № SR-006/1892/2008
від 05.02.2008 (а.с. 40-47).

11.06.2013 року позивач надіслав на адресу
обох відповідачів досудову вимогу № 926
від 07.06.2013 року щодо наявності
заборгованості по кредитному договору
та необхідністю дострокового
погашення, в якій зазначено про
передачу прав вимоги за цим кредитним
договором на користь позивача (зміну
первісного кредитора на нового).
Вказана вимога була отримана
відповідачами, що підтверджується
копією описів вкладу цінного листа та
зворотнім повідомленням про вручення
поштового відправлення (а.с. 86-92, 3-34).

Згідно розрахунків заборгованості
наданих позивачем вбачається, що
відповідач ОСОБА_1 належним чином не
виконував свої зобов'язання за
кредитним договором, у зв'язку з чим
виникла заборгованість, яка станом на
24.07.2013 р. складається з боргу за
кредитом - у розмірі 472 615,21 грн.,
заборгованості по пені - у сумі 1 631 894, 20
грн. (а.с. 35).

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив із того, що
відповідачі не виконують обов'язків за
кредитним договором, внаслідок чого
створилася заборгованість за тілом
кредиту, яку необхідно стягнути на
користь позивача солідарно з
відповідачів. Також, оскільки розмір
пені значно перевищує заборгованість
по кредиту, то суд першої інстанції
знайшов за доцільне зменшити пеню до 473
000 грн.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК встановлено, що до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено за
договором або законом.

Згідно до ч.1 ст. 516 ЦК заміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно зі ст. 518 ЦК боржник має право
висувати вимоги проти нового кредитора
у зобов'язанні заперечення, які він мав
проти первісного кредитора на момент
одержання письмового повідомлення про
заміну кредитора. Якщо боржник не був
письмово повідомлений про заміну
кредитора у зобов'язанні, він має право
висунути проти вимоги нового кредитора
заперечення, які він мав проти
первісного кредитора на момент
пред'явлення йому вимоги новим
кредитором або, якщо боржник виконав
свій обов'язок до пред'явлення йому
вимоги новим кредитором на момент його
виконання.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач повідомив належним чином
відповідачів про перехід права вимоги
за спірним кредитним договором до
нового кредитора - ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» та про наявність
заборгованості за спірним кредитним
договором, що підтверджується копіями
досудової вимоги.

Відповідно до ст. 526 ЦК зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов і вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до 1054 ЦК за кредитним
договором банк, або інша фінансова
установа зобов'язується надати грошові
кошти (кредит) позичальникові у розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належним чином не
виконали зобов'язання за кредитним
договором, у зв'язку з чим виникла
заборгованість, що підтверджується
розрахунком заборгованості (а.с. 35), а
належних доказів щодо зміни її розміру
відповідачі не надали.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про часткове задоволення
позову, з урахуванням зокрема ст. 516, 518,
526, 1054 ЦК, ст.ст. 212-213 ЦПК, та вважає, що
він ухвалив законне і обґрунтоване
рішення на підставі належних та
допустимих доказів по справі.

Доводи апелянта про недоведеність
існування боргового зобов'язання
відповідачів перед ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» є необґрунтованими та
спростовуються договором
купівлі-продажу кредитного портфелю
від 25 листопада 2011 та додатком до нього
(а.с. 40-47).

Крім того, відповідачі, отримавши
досудову вимогу, були належним чином
повідомлення про перехід права вимоги
за спірним кредитним договором до
нового кредитора - ТОВ «ОТП Факторинг
Україна», але заперечень проти нового
кредитора, як це передбачено ст. 518 ЦК,
не висували.

Інших вагомих, достовірних та
достатніх доводів, які б містили
інформацію щодо предмета доказування і
спростовували висновки суду першої
інстанції та впливали на законність і
обґрунтованість оскаржуваного
рішення, апеляційна скарга не містить.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга та зміст
оскаржуваного рішення не дають підстав
для висновку, що судом першої інстанції
при розгляді справи допущені порушення
норм матеріального чи процесуального
права, які відповідно до ст. 309 ЦПК
України могли б бути підставою для
його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів Апеляційного суду
Київської області,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 07
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: