АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/1208/14
у І інстанції Гонтар Д.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року квітня місяця 28 дня колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області у складі:

головуючого: Семиженка Г.В.

суддів: Базіль Л.В.

Бугрика В.В.

при секретарі: Мироненко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Херсоні апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення Суворовського
районного суду міста Херсона від 05
лютого 2014 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про
визнання правочину недійсним, визнання
права власності,

ВСТАНОВИЛА:

у серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулася з
позовом до суду посилаючись на те, що з
04 жовтня 1996 року перебувала у шлюбі з
ОСОБА_2, у шлюбі 21 листопада 2008 року ними
придбано автомобіль SKODA OCTAVIA A5, чорного
кольору, 2008 року випуску, державний
номер НОМЕР_1, у 2012 році ОСОБА_5 без її
згоди передав у власність спірний
автомобіль ОСОБА_4, чим порушив її право
спільної сумісної власності на рухоме
майно, просила визнати вказану угоду
від 18 серпня 2012 року недійсною з
поверненням сторін у первісний стан,
визнати за нею право власності на 1/2
частину вказаного автомобіля.

Рішенням Суворовського районного
суду міста Херсона від 05 лютого 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено,
ухвалено визнати недійсним договір
купівлі-продажу автомобіля SKODA OCTAVIA A5,
2008 року випуску, державний номер
НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_2,
зареєстрованого на обліку 18 серпня 2012
року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, за
ОСОБА_3 визнано право власності на 1/2
частину вказаного автомобіля, вирішено
питання стягнення судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з
посиланням на незаконність та
необґрунтованість рішення суду просив
його скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог, оскільки він продав
спільний автомобіль подружжя за згодою
дружини з рівним розподілом між ними
отриманих від продажу коштів, при
здійсненні продажу письмової згоди
дружини від нього не вимагалося.

В судове засідання у справі сторони не
з'явилися при належному повідомленні.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішеня
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

За положеннями ст. 65 СК України дружина,
чоловік розпоряджаються майном, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, за взаємною згодою,
дружина, чоловік має право на звернення
до суду з позовом про визнання договору
недійсним як такого, що укладений
другим із подружжя без її, його згоди,
якщо цей договір виходить за межі
дрібного побутового, для укладення
одним із подружжя договорів стосовно
цінного майна, згода другого з подружжя
має бути подана письмово.

Відповідно до ч. 1 ст. 60, ч. 1 ст. 70 СК
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності, у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Сторонами не заперечується того факту,
що спірний автомобіль перебував у
спільній сумісній власності
сторін-подружжя та який продано
відповідачем без письмової згоди на це
позивачки ОСОБА_6 за довідкою-рахунком
№ 454021 за 124923,87 гривні.

Стаття 215 ЦК України встановлює
загальне правило про те, що правочин є
недійсним у зв'язку з недодержанням в
момент його вчинення стороною
(сторонами) загальних вимог, які
необхідні для чинності правочину,
передбачених статтею 203 ЦК України.

Оскільки письмової згоди позивачки на
відчуження спірного автомобіля
відповідачем ОСОБА_2 не було, суд першої
інстанції прийшов до правильного
правового висновку, що зміст правочину
суперечить вимогам ст. 65 СК України і
відповідно до ст. 203 ч.1 ЦК України є
недійсним.

Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю. У разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні в
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину.

За вказаних підстав захисту майнового
права та виходячи із засад цивільного
законодавства наслідки недійсності
правочину, визначені в законі, повинні
застосовуватися судом з власної
ініціативи незалежно від того, чи
наведені вони у позовній заяві.

Повернувши автомобіль власнику,
суд першої інстанції не вирішив
питання про повернення покупцеві
сплаченої вартості автомобіля,
апеляційну скаргу слід задовольнити
частково, резолютивну частину рішення
доповнити встановленням обов'язку для
ОСОБА_2 повернути ОСОБА_4 отримані від
нього кошти за недійсним правочином.

На підставі ч. 1 ст. 216 ЦК України,
керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 309, 314 ЦПК
України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Суворовського районного суду
міста Херсона від 05 лютого 2014 року
змінити, його резолютивну частину
доповнити таким абзацом:

Зобов'язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_4
отримані від нього за недійсним
правочином грошові кошти в сумі 124923,87
гривні.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту проголошення, на нього
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили може бути подана
касаційна скарга безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _

Судді
_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _