№ 2/254/120/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

18 березня 2014 року Будьоннівський
районний суд м. Донецька в складі:

головуючого судді - Грачова Р.Р.,

при секретарі - Тімончук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів
за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
грошових коштів за договором займу,
посилаючись на наступні обставини.

Між позивачем та відповідачем був
укладений договір позики, який
зареєстрований в реєстрі за №5233 від
07.10.2010 року та посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_3 в місті Донецьку, за
умовами якого позивач передав в борг
відповідачу грошові кошти в сумі 61 369
гривень, що еквівалентно 7700 доларів США
на момент передачі грошових коштів, які
відповідач зобов'язався повернути до
07.11.2011 року.

На теперішній час, тобто станом на
14.03.2014 року, офіційний курс гривні
відносно іноземних валют, а саме
відносно долара США складає 947.5900, тобто
9,47 гривні дорівнює 1 долару США,
відповідно сума позики на теперішній
час складає 72964,43 гривень.

Відповідач у строки, встановлені
договором позики від 07.10.2010 року,
грошові кошти не повертає, чим порушує
умови договору позики.

За правилами статі 1047, 625 ЦК
України, укладений між сторонами
договір є платним, відповідно позивач
має право на отримання відсотків від
суми позики, в зв'язку з чим позивачем
було нараховані 3% річних, розмір який
складає 5351, 97 гривень та індекс
інфляції в сумі 2491, 99 гривень.

Крім того, позивачем були
понесені витрати на правову допомогу в
розмірі 3000 гривень.

Просить суд стягнути з
відповідача на його користь
заборгованість за договором позики від
07.10.2010 року в сумі 72964,43 гривень, 3% річних
за прострочку виконання зобов'язання
за договором позики в сумі 5351,97 гривень,
індекс інфляції в сумі 2491,99 гривень,
витрати на правову допомогу в сумі 3000
гривень та судові витрати.

Позивач в судове засідання не
з'явився, надав суду заяву про розгляд
справи без його участі.

Представник позивача - ОСОБА_4, що
діє на підставі договору - доручення №1
про представництво інтересів та
надання правової допомоги від 23.09.2013
року, в судове засідання не з'явився,
надав суду заяву про розгляд справи без
його участі та задовольнити позовні
вимоги.

Представник відповідача - ОСОБА_5,
що діє на підставі договору про
надання правової допомоги від 20.01.2014
року в судове засідання не з'явилась,
надала суду заяву про розгляд справи
без її участі та зазначила, що позовні
вимоги визнає в частині стягнення
заборгованості за договором позики, та
заперечувала проти задоволення позову
в частині стягнення витрат на правову
допомогу.

Суд, дослідивши докази по справі в
їх сукупності, вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду.

Згідно зі статтею 1047 ЦК України,
договір позики укладається в письмовій
формі, якщо його сума не менш як в
десять раз перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян.

Судом встановлені наступні
обставини.

7 жовтня 2010 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 був укладений договір позики,
який був посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_3 та зареєстрований в
реєстрі за №5233, за умовами якого
відповідач позичив у позивача гроші в
сумі 61 369 гривень, що становить 7700
доларів США без відсотків строком до
07.11.2010 року включно.

Згідно ст. 526 ЦК України,
зобовязання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
припускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Однак, покладені на себе
зобов'язання відповідач не виконав,
грошові кошти у встановлений договором
строк позивачу не повернув.

На неодноразові звернення позивача
щодо повернення грошових коштів,
відповідач жодних дій щодо повернення
суми позики не здійснив.

Позивач виходить з того, що станом
на 14.03.2014 року, офіційний курс гривні
відносно іноземних валют, а саме
відносно долара США складає 947.5900, тобто
9,47 гривні дорівнює 1 долару США, що
підтверджується відповідним витягом,
отже сума позики з урахуванням
вказаного курсу складає 72964,43 гривень, є
обґрунтованою та підлягає стягнення з
відповідача.

Таким чином, враховуючи, що
відповідач порушив покладені на нього
зобов'язання щодо повернення грошових
коштів позивачу, суд вважає, що вимоги
позивача щодо стягнення суми боргу за
договором позики у вказаному розмірі
підлягають задоволенню.

Згідно з ч.2 статі 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Разом з тим, пунктом 6 договору
позики передбачено, що у разі
неповернення боргу у строки та в сумі,
передбачених цим договором,
позичальник зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625 ЦК
України.

В зв'язку з чим, з відповідача
підлягають стягненню 3% річних від
простроченої суми, що станом на 02.10.2013
року становить 5351,97 гривень, виходячи з
наступних розрахунків:

- з 07.11.2010 року по 01.01.2011 року (55днів)
в сумі (61546,10 *55 днів*3%): 365 = 278,22 гривень.

- з 01.01.2011 року по 01.01.2012 року
(365днів) в сумі (61546,10 *365 *3%) :365 =1846,38
гривень.

- з 01.01.2012 року по 01.01.2013 року (366
днів) в сумі (61546,10 *366 *3%) :365 = 1846,38
гривень.

- з 01.01.2013 року по 01.10.2013 року (273 дня)
в сумі (61546,10 *273 *3%) :365 = 1380, 99 гривень.

Крім того, з відповідача підлягає
стягненню індекс інфляції, розмір
якого, станом на 2.10.2013 року становить
2491, 99 гривень, виходячи з таких
розрахунків:

- з 07.11.2010 року по 01.01.2011 року в сумі
61546,10* 101,1% :100 = 622, 23 гривні;

- з 01.01.2011 року по 01.01.2012 року в сумі
61546,10* 104,6% :100 = 643,77 гривень;

- з 01.01.2012 року по 01.01.2013 року в сумі
61546,10* 99,8 % :100 = 614,23 гривень;

- з 01.01.2013 року по 01.10.2013 в сумі 61546,10*
99,4 % :100 = 611,76 гривень.

Таким чином, з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню сума
позики в розмірі 72964,43 гривень, 3% річних
в сумі 5351,97 гривень, індекс інфляції в
розмірі 2491, 99 гривень.

Вирішуючи питання щодо позовних вимог
в частині стягнення витрат на правову
допомогу, суд виходить з наступного.

Статтею 88 ЦПК України передбачено, що
стороні, на користь якої постановлено
рішення, суд присуджує з іншої сторони
понесені нею документально
підтверджені судові виграти.

Разом, з тим, відповідно до ч.1 статті 79
ЦПК України, судові витрати
складаються з судового збору та
витрат, пов'язаних з розглядом справи,
зокрема й витрат на правову допомогу.

Так, згідно зі ст. 1 ЗУ «Про граничні
розміри компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах» від 20.12.2011
року, розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних справах, в
яких така компенсація виплачується
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, іншою стороною, а в
адміністративних справах - суб'єктом
владних повноважень, не може
перевищувати 40 відсотків встановленої
законом мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Судом встановлено, що 23.09.2013 року між
адвокатом ОСОБА_4 та позивачем ОСОБА_1
був укладений договір - доручення №1
про представництво інтересів та
надання правової допомоги при
підготовці та провадження по
цивільній справі, за умовами якого
адвокат представляє інтереси клієнта
та надає необхідну юридичну допомогу в
суді першої та апеляційної інстанції
за позовом про стягнення суми боргу.

Разом з тим, до вказаного договору
надана довідка від 23.09.2013 року,
відповідно до якої вартість гонорару
адвоката становить 3000 гривень.

У відповідності із статтею 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
доказати ті обставини, на які вона
посилається як на підставу свої вимог
та заперечень.

Однак, всупереч вимогам ЗУ «Про
граничні розміри компенсації витрат
на правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» від 20.12.2011
року, позивачем не надано мотивованого
розрахунку понесених витрат на
правову допомогу, не наведено
обґрунтованих доводів відносно того, з
яких безпосередньо юридичних послуг
складалася надана правова допомога, в
зв'язку з чим вказані вимоги позивач
суд вважає необґрунтованими,
недоведеними та такими, що задоволенню
не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України, з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню сума
судового збору в розмірі 723,90 гривень.

На підставі ст.ст. 525, 526, 625, 1046, 1047,1048
Цивільного кодексу України та
керуючись ст.ст. 15, 30, 60,79, 88, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення грошових коштів за договором
позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму позики в розмірі 72964,43 гривень, 3%
річних в сумі 5351,97 гривень та індекс
інфляції в розмірі 2491, 99 гривень.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 723, 90 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Суддя: