Справа
№
провадження: 2/230/146/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2014 року Єнакіївський міський
суд Донецької області у складі:

головуючого судді
Ференчук О.В.

при секретарі
Радько Н.Л.

розглянувшу у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Єнакієве
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна. В позовній заяві
позивачка вказала, що 29 листопада 1997
року року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 На
підставі рішення Єнакіївського
міського суду від 7 жовтня 2013 року
зазначений шлюб було розірвано. Під час
сумісного життя вони придбали
квартиру АДРЕСА_1,
адміністративно-торгівельний
комплекс, який розташований по вул.
Щербакова, 115 в м. Єнакієве. Вказане
майно ОСОБА_1 просила поділити,
визнавши за нею право власності на 2/3
частини, посилаючись при цьому, що вона
не працює, займається вихованням
неповнолітніх дітей, які проживають з
нею.

У судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 відмовилася від заявлених вимог
в чатині поділу квартири, наполягала на
поділі адмінстративно-торгівельного
комплексу.

Представник позивача наполягав на
вказаному поділі, посилаючись на факт
проживання двох неповнолітніх дітей з
позивачкою.

Представник відповідача заявлені
вимоги не визнав у повному обсязі.
Важає, що поділ
адміністративно-торгівельного
комлексу неможливий, тому як земельна
ділянка, на якій знаходиться коплекс,
передана в оренду ПП
"Ремонтне-будівельне" на підставі
договору від 2 липня 2004 року.

Суд, заслухавши позивачку, її
представника, представника
відповідача, розглянувши матеріали
справи, прийшов до висновку, що позовні
вимоги про поділ
адміністративно-торгівельного
комплексу підлягають частковому
задоволенню.

Із матеріалів справи вбачається,
що адміністративно- торгівельний
комплекс, який знаходиться по вул.
Щербакова, 115 в м. Єнакієве, належить
відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної
власності на підставі рішення
Єнакіївського міського суду від 12.06.2009
року, що підтверджується витягом з
Реєстру прав власності на нерухоме
майно (а.с. 3).

Із зазначеного рішення суду,
вбачається, що за ОСОБА_2 було визнано
право власності на самовільно
побудований адміністративно-
торгівельний комплекс по вул.
Щербакова, 115 в м. Єнакієве (а.с.54).

Згідно ст.60 Сімейного кодексу
України майно, придбане чоловіками в
період шлюбу, належить чоловіку і
дружині на праві спільної сумісної
власності і вважається, що кожна річ,
придбана за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

У відповідності до вимог ст.ст. 69,70 СК
України, ст.372 ЦК України дружина і
чоловік (співвласники) мають право на
поділ майна, що належить їм на праві
спільної сумісної власності. При цьому
вважається, що частки співвласників є
рівними.

Враховуючи те, що поділ у натурі
такого нерухомого майна, як
адміністративно- торгівельний
комплекс, неможливий, суд вважає за
необхідне поділити майно сторін,
визнавши за кожним із сторін
(позивачкою та відповідачем) право
приватної власності в спільному
сумісному майні, придбаному подружжям
під час шлюбу, на ідеальну 1/2 частку
цього комплексу.

Суд не приймає доводи позивачки в
частині збільшення її частки в спільно
нажитому майні. Наявність двох дітей,
які проживають разом з нею, не є
підставою для збільшення розміру її
частки.

Відповідно до ч.3 ст. 70 СК України
може відступити від принципу рівності
часток подружжя і частка майна дружини
може бути збільшена, якщо з нею
проживають діти, за умови, що розмір
аліментів, які вони одержують,
недостатній для забезпечення їхнього
фізичного, духовного розвитку та
лікування.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень. У судовому
засіданні позивачка не довела, яким
чином інтереси виховання та утримання
її дітей не можуть бути задоволені без
відступу від рівності часток їхньої
спільної квартири.

Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
України.

Позивачка фактично усунулася від
обов'язку по доведенню фактичних
обставин, хоча на позивача, як на
ініціатора судового розгляду в першу
чергу покладається обов'язок по
доведенню фактичних обставин, які є
підставою для задоволення позовних
вимог.

З огляду на викладене суд
приходить до висновку про можливість
часткового задоволення позовних вимог
ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 57-74 Сімейного Кодексу України, ст.
3,4,10, 57,58, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 право
власності на
адміністративно-торгівельний
комплекс, що розташований по вул.
Щербакова, 115 в м. Єнакієве Донецької
області, по 1/2 частині за кожним.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3000 грн.
00 коп.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через Єнакіївський міський суд шляхом
подачі апеляційної скарги у
десятиденний строк з дня його
проголошення.

Суддя
О.В. Ференчук