Справа № 2-1289/09
Номер провадження 4-с/404/22/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року Кіровський районний
суд міста Кіровограда у складі:

головуючого судді
Завгороднього Є.В.,

при секретарі судового засідання
Ткачук Л.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Кіровського
районного суду міста Кіровограда
скаргу ОСОБА_1 на дії Кіровського
відділу державної виконавчої служби
Кіровоградського міського управління
юстиції про вчинення виконавчих дій на
підставі виконавчого документу, строк
пред'явлення якого був пропущений,
скасувати заходи примусового
виконання судового рішення,
зобов'язати надати копії постанов про
арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До Кіровського районного суду міста
Кіровограда звернувся громадянин
ОСОБА_1, який подав скаргу на дії
Кіровського відділу державної
виконавчої служби Кіровоградського
міського управління юстиції про
безпідставне порушення виконавчого
провадження по виконавчому листу № 2-1289
від 07.10.2009 року виданого Кіровським
районним судом міста Кіровограда про
стягнення грошових коштів з боржника
(скаржника). Також просить зобов'язати
суд скасувати вжиті суб'єктом
оскарження заходи примусового
виконання судового рішення по
означеному виконавчому провадженню і
надати йому копії постанов про
накладення арешту на майно.

В обґрунтування приведених доводів
скарги, ОСОБА_1 посилався на положення
ст. 22 Закону України «Про виконавче
провадження», згідно вимог яких, строк
пред'явлення виконавчого документа на
виконання судового рішення становить 1
рік, тобто суб'єкт оскарження
безпідставно вчинає виконавчі дії на
підставі простроченого до пред'явлення
виконавчого листа. Відтак всі заходи
примусового виконання судового
рішення незаконні, тому їх необхідно
скасувати. Також згідно ч. 3 ст. 50 Закону
України «Про виконавче провадження»,
скаржник стверджує про обов'язок
суб'єкта оскарження вручити йому копії
постанов про накладення арешту на
майно.

Учасники розгляду скарги у судове
засідання не з'явились, про час та місце
проведення судового розгляду
повідомлялися належним чином.

Згідно ст. 383 ЦПК України, сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Ретельно дослідивши доводи скаржника
суд дійшов обґрунтованого висновку про
необхідність відмови у задоволенні
вимог скаржника по наступним
підставам:

Дійсно, чинна редакція п. 2 ч. 1 ст. 22
Закону "Про виконавче провадження"
містить посилання на те, що виконавчі
документи можуть бути пред'явлені на
виконання протягом одного року з
наступного дня після набрання рішенням
законної сили.

При цьому скаржник без уваги
залишив положення редакції ч. 1 ч. 1 ст. 21
ч.1 Закону України, від 21.04.1999 року №
606-XIV "Про виконавче провадження",
чинного у день видачі судом
оспорюваного виконавчого документу,
згідно якого, строк пред'явлення
виконавчих листів та інших судових
документів до виконання, складає три
роки.

Відповідно п. 21 Постанови № Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних та кримінальних
справ від 07 лютого 2014 року «Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах»,
перевіряючи додержання строку для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, суд має враховувати як
положення статті 22 Закону про
виконавче провадження, так і інші акти
законодавства, якими врегульовано це
питання. При цьому відповідно до пункту
4 Прикінцевих та перехідних положень
Закону України від 04 листопада 2010 року
№ 2677-VI «Про внесення змін до Закону
України «Про виконавче провадження» та
деяких інших законодавчих актів
України щодо вдосконалення процедури
примусового виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб)»
виконавчі документи, видані до
набрання чинності цим Законом,
пред'являються до виконання у строки,
встановлені на момент їх видачі. (далі
Пленум)

Оскільки виконавчий лист №2-1289 був
виданий Кіровським районним судом
міста Кіровограда 07.11.2009 року, коли
діяла редакція Закону про трирічний
строк подачі виконавчого листа на
примусове виконання, суд обґрунтовано
вважає про необхідність обчислення
строків пред'явлення оспорюваного
виконавчого документу у строки,
встановлені на момент його видачі,
тобто три роки.

Згідно п. 22 Пленуму, ураховуючи
положення пункту 1 частини першої та
частини п'ятої статті 47 у взаємозв'язку
з вимогами пункту 7 частини першої
статті 26 Закону про виконавче
провадження, повернення виконавчого
документа стягувачу за його заявою не
означає закінчення (закриття)
виконавчого провадження і не тягне за
собою наслідків у вигляді неможливості
розпочати його знову та не позбавляє
стягувача права повторно звернутися до
органу державної виконавчої служби за
виконанням судового рішення протягом
встановлених законом строків.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність було прийнято або
вчинено відповідно до закону, у межах
повноважень суб'єкта оскарження і
права чи свободи заявника не було
порушено, суд постановляє ухвалу про
відмову в задоволенні скарги. При
цьому, визнаючи доводи скарги
необґрунтованими і відмовляючи в її
задоволенні, суд має зазначити в
ухвалі, у зв'язку з чим і на підставі
яких саме норм закону він дійшов такого
висновку.

Так, остання постанова державного
виконавця про повернення оспорюваного
виконавчого документу стягувачеві
датована 22.09.2011 роком, тому сплив
трирічного строку закінчується 22.09.2014
року, за таких умов державний
виконавець правомірно прийняв на
виконання виконавчий лист у межах
існуючого трирічного строку
пред'явлення виконавчих документів на
виконання.

Через помилкове посилання на норми
закону, які не підлягають застосуванню
при існуючих правовідносинах,
скаржник дійшов до хибного висновку
про сплив строку на пред'явлення
виконавчого документу на виконання
рішення суду. Внаслідок цього не
підлягає задоволенню вимога ОСОБА_1 про
визнання виконавчого листа № 2-1289 від
07.10.2009 року виданого Кіровським
районним судом міста Кіровограда про
стягнення грошових коштів з боржника
(скаржника), як такого, по якому
пропущений строк пред'явлення
виконавчого документу до виконання.

Оскільки відмовлено у задоволенні
основної вимоги, не підлягає
задоволенню і решта вимог ОСОБА_1, як-то:
скасувати заходи примусового
виконання судового рішення,
зобов'язати надати копії постанов про
арешт майна.

За заявою боржника державний
виконавець видає йому додаткові копії
постанови, зазначеної в частині другій
цієї статті, для їх пред'явлення до
органів, що здійснюють реєстрацію
майна або ведуть реєстр заборони на
його відчуження, для зняття арешту,
накладеного на майно. (ч. 3 ст. 50 Закону
України "Про виконавче провадження")

Скаржник не долучив доказів на
підтвердження його звернення із заявою
до державного виконавця про видачу
додаткових копій постанов про
накладення арешту, тому вказана вимога
є передчасною і задоволенню не
підлягає.

З огляду на перераховані обставини,
керуючись ст.. 383 КПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на
дії Кіровського відділу державної
виконавчої служби Кіровоградського
міського управління юстиції про
вчинення виконавчих дій на підставі
виконавчого документу, строк
пред'явлення по якому був пропущений,
скасувати заходи примусового
виконання судового рішення,
зобов'язати надати копії постанов про
арешт майна, відмовити у повному
обсязі.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Кіровоградської області через
кіровський районний суд міста
Кіровограда шляхом подачі апеляційної
скарги протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя Кіровського районного суду
м.Кіровограда Є. В. Завгородній