У Х В А Л А

28 квітня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О., суддів:
Євграфової Є.П.,Завгородньої І.М.,
Євтушенко О.І.,Ситнік О.М.,розглянувши
заяви Товариства з обмеженою
відповідальністю «Д.І.А. Девелопмент»
та Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Раїси
Окіпної, 18» про перегляд Верховним
Судом України рішення апеляційного
суду м. Києві від 30 жовтня 2013 року та
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 09 січня 2014 року
у справі за позовом першого заступника
прокурора Дніпровського району м.
Києва в інтересах ОСОБА_7 до Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Раїси Окіпної, 18», треті особи:
Дніпровська районна у м. Києві державна
адміністрація, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Д.І.А. Девелопмент»,
реєстраційна служба головного
управління юстиції у м. Києві, про
визнання недійсними рішень, статуту та
державної реєстрації, припинення
діяльності,

в с т а н о в и л а:

У червні 2012 року заступник прокурора
Дніпровського району

м. Києва звернувся до суду з позовом, у
якому просив визнати недійсними
рішення, викладені у протоколі № 1
установчих зборів власників квартир та
нежитлових приміщень
багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1
від 19 травня 2010 року, а саме - статуту
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Раїси
Окіпної, 18» (далі - ОСББ «Раїси Окіпної,
18»), визнати недійсною державну
реєстрацію ОСББ «Раїси Окіпної, 18» та
припинити його діяльність як юридичної
особи, визнати недійсним статут,
затверджений протоколом загальних
зборів членів ОСББ «Раїси Окіпної, 18»
від 22 березня 2012 року № 5 і усі прийняті
ним рішення та визнати недійсним
статут у новій редакції.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 22 серпня

2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
30 жовтня 2013 року, залишеним буз змін
ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 09 січня 2014 року,
рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 22 серпня 2013 року скасовано,
позов задоволено.

Визнано недійсними з моменту прийняття
усі рішення, викладені у протоколі № 1
установчих зборів власників квартир та
нежилих приміщень багатоквартирного
будинку по АДРЕСА_1 від 19 травня 2010 року.
Визнано недійсним з моменту
затвердження статут ОСББ «Раїси
Окіпної, 18» затверджений протоколом № 1
установчих зборів власників квартир та
нежилих приміщень багатоквартирного
будинку по

АДРЕСА_1 від 19 травня 2010 року.

Визнано недійсною державну реєстрацію,
припинено юридичну особу ОСББ «Раїси
Окіпної, 18» та скасовано запис про
державну реєстрацію ОСББ «Раїси
Окіпної, 18» № 0015417 від 21 травня 2010
року. Визнано недійсним з моменту
прийняття всі рішення, викладені у
протоколі загальних зборів членів ОСББ
«Раїси Окіпної, 18» № 5 від 22 березня

2012 року та визнано недійсним з моменту
затвердження статут (нова редакція)
ОСББ «Раїси Окіпної, 18», затверджений
протоколом загальних зборів членів
ОСББ «Раїси Окіпної, 18» від 22 березня 2012
року № 5.

У квітні 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Д.І.А. Девелопмент»
(далі - ТОВ «Д.І.А. Девелопмент») та ОСББ
«Раїси Окіпної, 18» звернулися до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ із заявами про перегляд
Верховним Судом України рішення
апеляційного суду м. Києві від 30 жовтня
2013 року та ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 09 січня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
зокрема, ст. 6 Закону України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку» (далі -
Закону України «Про ОСББ»).

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявники наводять:

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах та встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Постанова колегії суддів судової
палати в адміністративних справах
Верховного Суду України від 19 березня
2013 року ухвалена Верховним Судом
України не як судом касаційної
інстанції, а за наслідками розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, тому
вона не може бути підставою перегляду у
порядку, передбаченому главою 3 розділу
V ЦПК.

Погоджуючись з висновком апеляційного
суду про задоволення позову, Вищий
спеціалізований суд України з розгляду
цивільних і кримінальних справ в
ухвалі від 09 січня 2014 року, яку просить
переглянути заявник, керувався тим, що
на порушення вимог ст. 6 Закону України
«Про ОСББ» установчі збори від 19 травня
2010 року скликано та проведено за
відсутності кворуму, оскільки присутні
на зборах ОСОБА_9 та ОСОБА_10 набули
право власності на квартири у будинку
тільки з 31 травня 2010 року, що вбачається
із витягу про державнику реєстрацію
права власності. У зв'язку з
чим прийняті на установчих зборах
рішення, а саме: про створення ОСББ
«Раїси Окіпної, 18»; про обрання голови
ОСББ, про прийняття статуту та надання
повноважень голові ОСББ на підготовку
та подачу на державну реєстрацію до
Дніпровської районної у м. Києві
державної адміністрації документів, що
стали підставою для внесення
реєстраційного запису про державну
реєстрацію ОСББ «Раїси Окіпної, 18»
(ідентифікаційний код 37117645), є
недійсними з моменту їх прийняття
відповідно до вимог статей 215, 216 ЦК
України.

Скасовуючи судові рішення судів першої
та апеляційної інстанції і відмовляючи
у позові, Вищий адміністративний суд
України в постанові від 15 серпня 2012
року керувався тим, що відсутність
поіменного списку осіб, що брали участь
згідно з протоколом загальних зборів
від 26 серпня 2010 року № 1 у
голосуванні за результатами розгляду
інших питань - обрання голови
об'єднання, секретаря та членів
ревізійної комісії тощо, не є
достатньою поставою для висновку про
допущення відповідачем при створенні
юридичної особи таких порушень, які не
можна було б усунути.

Відмовляючи у позові Вищий
господарський суду України в постанові
від 09 квітня 2009 року керувався тим, що
цивільним законодавством не
передбачено можливості визнання судом
дійсним правочину у разі недодержання
сторонами вимоги закону про його
обов'язкову державну реєстрацію.

Відмовляючи у позові про визнання
договору дійсним, Верховний Суд
України у рішенні від 16 лютого 2011 року
керувався тим, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК
України щодо визнання договору дійсним
не застосовується до правочинів, що
підлягають нотаріальному посвідченню
і державній реєстрації, оскільки їх
вчинення на підставі ст. 210 та ст. 640 ЦК
України пов'язується з державною
реєстрацією правочину і до такої
реєстрації вони не є укладеними.

Згідно із п. 6 Постанови під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з'ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Колегія суддів не вбачає неоднакове
застосування судами касаційних
інстанцій одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
оскільки обставини справ не є
подібними, а доводи заявників
стосуються переоцінки доказів.

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за заявами ТОВ
«Д.І.А. Девелопмент» та ОСББ «Раїси
Окіпної, 18» про перегляд Верховним
Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 09 січня 2014 року слід
відмовити.

Керуючись статтями 353, 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом першого
заступника прокурора Дніпровського
району м. Києва в інтересах ОСОБА_7 до
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Раїси
Окіпної, 18», треті особи: Дніпровська
районна у м. Києві державна
адміністрація, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Д.І.А. Девелопмент»,
реєстраційна служба головного
управління юстиції у м. Києві, про
визнання недійсними рішень, статуту та
державної реєстрації, припинення
діяльності, за заявами Товариства з
обмеженою відповідальністю «Д.І.А.
Девелопмент» та Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Раїси Окіпної, 18» про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 09 січня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: П.О.
Гвоздик Судді: Є.П.
Євграфова О.І. Євтушенко І.М.
Завгородня О.М. Ситнік