Справа № 323/934/14-ц
№ провадження 2/323/357/14
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

22.05.2014року
м.
Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької
області у складі судді Плечищевій О.В.
при секретарі Свириденко О.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
встановлення факту родинних відносин
та визнання права власності на
спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

19 березня 2014 року ОСОБА_1
звернувся до суду із позовом, в якому
зазначає, що його мати - ОСОБА_4, померла
ІНФОРМАЦІЯ_5. Факт смерті
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_3, виданим виконавчим
комітетом Малотокмачанської сільської
ради Оріхівського району Запорізької
області від 03 серпня 2008 року, актовий
запис № 41.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася
спадщина у вигляді земельної ділянки
(паю) площею 9,7800 га, розташованої на
території Малотокмачанської сільської
ради Оріхівського району Запорізької
області, право на яку підтверджене
Державним актом на право власності на
земельну ділянку серії ЯГ №701726 від 26
липня 2007 року.

Позивач являється сином ОСОБА_4,
що підтверджується його свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1 від 12 лютого 2014
року, а відтак спадкоємцем першої черги
за законом. Але в свідоцтві про
народження позивача було допущено
помилку, а саме в графі «прізвище, ім»я,
по батькові» замість «ОСОБА_1» було
зроблено неправильний запис «ОСОБА_1»,
що було зумовлено неправильним
перекладом його прізвища з російської
на українську мову.

Також спадкоємцями після смерті
матері позивача ОСОБА_4 являються її
онуки: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (діти ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, сестер позивача - доньок
померлої ОСОБА_4, які на час відкриття
спадщини померли, і в силу ст. 1266 ЦК
України до відповідачів перейшло право
на спадкування).

22.02.2014 року позивач звернувся до
Оріхівської державної нотаріальної
контори із заявою про видачу Свідоцтва
про право на спадщину за законом, але у
видачі Свідоцтва нотаріусом позивачу
було відмовлено, оскільки він
пропустив визначений законодавством
шестимісячний строк для подання заяви
про видачу свідоцтва про право на
спадщину за законом, крім того у нього
відсутній оригінал
правовстановлюючого документу на
земельну ділянку, розташовану на
території Малотокмачанської сільської
ради Оріхівського району Запорізької
області на ім»я ОСОБА_4, що є основною
причиною у такій відмові, в зв»язку з
чим державним нотаріусом було винесено
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 22.02.2014 р.

Строк для подання заяви про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за законом позивачем було пропущено з
тих причин, що спочатку він не міг
оговтатися після смерті матері, потім
був засуджений та відбував покарання в
місцях обмеження волі з 10.07.2009 року по
18.03.2010 року. Після звільнення з місць
обмеження волі позивач протягом
тривалого часу безрезультатно
намагався отримати оригінал
державного акту на право власності на
земельну ділянку у своєї племінниці
ОСОБА_2 аби мати змогу звернутися до
нотаріальної контори. І лише після
консультації з юристом позивач все ж
таки звернувся до нотаріуса.

Місцем відкриття спадщини є
останнє місце проживання спадкодавця,
яке визначається за правилами частини
другої статті 1221 ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного
кодексу України спадкоємець, який
постійно проживав із спадкодавцем на
час відкриття спадщини, вважається
таким, що прийняв спадщину, якщо
протягом строку, встановленого статтею
1270 цього кодексу, він не заявив про
відмову від неї.

На час відкриття спадщини позивач
проживав за адресою: АДРЕСА_1 без
реєстрації, що підтверджується
довідкою Малотокмачанської сільської
ради Оріхівського району Запорізької
області №266 від 17.03.2014 року. А тому
вважається таким, що прийняв спадщину.

Позивачу було роз»яснено, що
відповідно до розділу 2, глави 10, п.4,
п.п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних
дій нотаріусами України №296/5 від 22
лютого 2012 року, видача Свідоцтва про
право на спадщину на нерухоме майно,
яке підлягає реєстрації, проводиться
нотаріусом після подання
правовстановлювальних документів про
належність цього майна спадкодавцеві.

Позивач не має змоги надати
оригінал державного акту на право
власності на земельну ділянку, що
належить ОСОБА_4, оскільки, як йому
відомо,оригінал вказаного державного
акту знаходиться у його племінниці
ОСОБА_2 та остання відмовляється йому
його надавати, оскільки бажає усунути
позивача від спадкування. Тому, в
зв»язку з відсутністю у нього
правовстановлюючого документу на
земельну ділянку на ім»я померлої,
відсутня можливість в оформленні
спадщини.

Відтак, позивачеві було
порекомендовано звернутися до суду, бо
іншим способом неможливо захистити
своє право на спадщину у вигляді 1/3
частини земельної ділянки (паю) площею
9,7800 га, розташованої на території
Малотокмачанської сільської ради
Оріхівського району Запорізької
області, право на яку підтверджене
Державним актом на право власності на
земельну ділянку серії ЯГ №701726 від 26
липня 2007 року.

Пленум Верховного Суду України у
п.23 постанови від 30.05.2008 р. №7 «Про
судову практику у справах про
спадкування» роз»яснив, що «у разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину особа може звернутися до
суду за правилами позовного
провадження».

Стаття 15 Цивільного кодексу
України надає право громадянам України
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання, для чого, у відповідності
з вимогами ст.16 цього ж Кодексу, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу, одним
із способів якого є визнання цього
права.

Оскільки вартість земельної
ділянки позивачу невідома, то він
змушений сплатити судовий збір
виходячи з мінімальної ставки судового
збору, визначеного п.1 ч.2 ст.4 Закону
України «Про судовий збір».

Позивач прохає суд встановити
факт родинних відносин між ним та його
матір"ю ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3,
виданим виконавчим комітетом
Малотокмачанської сільської ради
Оріхівського району Запорізької
області від 03 серпня 2008 року. Також
визнати за ним право власності на
спадкове майно - 1/3 частину земельної
ділянки (паю) площею 9,7800 га,
розташованої на території
Малотокмачанської сільської ради
Оріхівського району Запорізької
області, право на яку підтверджене
Державним актом на право власності на
земельну ділянку серії ЯГ №701726 від 26
липня 2007 року.

Позивач в судовому засіданні на позові
наполягає, прохає його задовольнити в
повному обсязі.

Відповідачі в судовому засіданні з
позовними вимогами згодні, не
заперечують проти їх задоволення.

Суд, заслухавши Позивача, Відповідачів,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи.

Частиною 1 ст.1222 ЦК України передбачено,
що спадкоємцями за заповітом і за
законом можуть бути фізичні особи, які
є живими на час відкриття спадщини, а
також особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

Статтею 1261 ЦК України у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив та батьки.

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов"язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

На підставі ч.1 ст.1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Відповідно до ч.3 ст.1223 ЦК України право
на спадкування виникає у день
відкриття спадщини.

Частиною 3 ст.1268 ЦК України передбачено,
що спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

У відповідності до ч.5 ст.1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Як вбачається з повторного свідоцтва
про народження серії НОМЕР_1 позивач -
ОСОБА_1 народився у батьків ОСОБА_9 та
ОСОБА_4.(а.с.7).

На підставі свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_3 виданого Виконкомом
Малотокмачанської сільської ради
Оріхівського району Запорізької
області мати позивача - ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_5.(а.с.9).

Постановою державного нотаріуса
Оріхівської державної нотаріальної
контори №213/02-31 від 25 лютого 2014 року "Про
відмову у вчиненні нотаріальної дії"
розглянувши заяву ОСОБА_1 про отримання
Свідоцтва про право на спадщину за
законом, позивачу було відмовлено у
його видачі в зв"язку з тим, що
спадкоємцем не надано
правовстановлюючі документи на
земельну ділянку. (а.с.10).

Згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯГ
№701726 померла мати позивача - ОСОБА_4 є
власником земельної ділянки площею 9,7800
га, розташованої на території
Малотокмачанської сільської ради
Оріхівського району Запорізької
області.(а.с.12).

Відповідно до довідки №266 виданої
сільським головою Малотокмачанської
сільської ради Оріхівського району
Запорізької області 17 березня 2014 року
позивач на день смерті своєї матері
ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав
без реєстрації разом з нею за адресою:
АДРЕСА_1. Також за вказаною адресою
проживали та були зареєстровані онук -
ОСОБА_3,1987 року народження, та невістка -
ОСОБА_11, 1991 року народження. (а.с.13).

Дослідженням копії спадкової справи
після смерті ОСОБА_4 було встановлено,
що позивач та відповідачі зверталися
до державного нотаріуса з метою
отримання свідоцтва про право на
спадщину за законом, але як вбачається
з постанови про відмову у вчиненні
нотаріальної дії №213/02-31 від 25 лютого 2014
року ОСОБА_1 було відмовлено та
роз"яснено, що ним не було надано
правовстановлювальний документ на
земельну ділянку.(а.с.38-53).

Пленум Верховного Суду України у
п.23 постанови від 30.05.2008 року за №7 "Про
судову практику у справах про
спадкування", роз"яснив, що "у разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину особа може звернутись до
суду за правилами позовного
провадження".

Відповідно до ст.ст.256, 273 ЦПК України та
роз"яснень Пленуму Верховного Суду
України, викладених у п.1 постанови від
31 березня 1995 року №5 "Про судову
практику в справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення", у
судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення. В разі
виникнення спору встановлення такого
факту судом розглядається в порядку
позовного провадження.

Тобто, факт того, що прізвище позивача
вірно значиться як "ОСОБА_1" а не "ОСОБА_1"
стверджується його паспортом серії
НОМЕР_2 (а.с.5), карткою платника податків
(а.с.6), довідкою про судимість серії
ЗАП№06530 (а.с.8).

Так як та обставина, що по-різному
написане прізвище позивача, спричиняє
йому незручності в оформленні права
власності на спадкове майно.

Крім того, факт рідства між
померлою ОСОБА_4 та ОСОБА_1
стверджується повторним свідоцтвом
про народження серії НОМЕР_1 та
довідкою №266 виданої сільським головою
Малотокмачанської сільської ради
Оріхівського району Запорізької
області 17 березня 2014 року. (а.с.7,13), а
також поясненнями відповідачів, які
підтвердили факт того, що позивач
являється сином померлої ОСОБА_4.

Стаття 15 Цивільного кодексу
України надає право громадянам України
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання, для чого, у відповідності
з вимогами ст. 16 цього ж Кодексу, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4, яка
являється матір"ю позивача, померла,
заповіту не залишила, ОСОБА_1 є
спадкоємцем першої черги, на день
смерті проживав разом зі спадкодавцею
та вважається таким, що прийняв
спадщину після її смерті, інші
спадкоємці не заперечують проти
прийняття позивачем спадщини, про що
свідчать їхні пояснення в судовому
засіданні, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 27, 31, 60, 74, 76, 167,
199, 208, 209, 213-215, 218, 256-259 ЦПК України, ст.ст.
11, 15, 16, 267, 1217, 1218, 1220,1222, 1223, 1225, 1268, 1270 ЦК
України, Порядком вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого 22.02.2012 року № 296/5, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
встановлення факту родинних відносин
та визнання права власності на
спадкове майно задовольнити повністю.

Встановити факт родинних
відносин між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та
його матір"ю ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3,
виданим виконавчим комітетом
Малотокмачанської сільської ради
Оріхівського району Запорізької
області від 03 серпня 2008 року,
встановивши, що померла ОСОБА_4
являється матір"ю ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ідентифікаційний №НОМЕР_4 право
власності на спадкове майно - 1/3 частину
земельної ділянки (паю) площею 9,7800 га,
розташованої на території
Малотокмачанської сільської ради
Оріхівського району Запорізької
області, право на яку підтверджене
Державним актом на право власності на
земельну ділянку серії ЯГ №701726 від 26
липня 2007 року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Запорізької області в 10-денний
строк з дня проголошення рішення.

Суддя:
О.В. Плечищева