Справа № 712/3173/14-ц
Провадження № 2/712/1243/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2014 року Соснівський районний
суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді -Мельник І.О.

при
секретарі - Аліценко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до
Черкаської міської ради про визнання
права користування житловим
приміщенням та права на приватизацію
житлового приміщення у гуртожитку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду в
інтересах неповнолітньої доньки
ОСОБА_2 до Черкаської міської ради,
третя особа: Орган опіки та піклування
м.Черкаси, з позовом про визнання права
користування житловим приміщенням та
права на приватизацію, зазначивши
наступне: з 1993 року вона працювала в
Державному науково-виробничому
підприємстві «Ротор». На балансі
даного підприємства перебував
гуртожиток для його працівників за
адресою АДРЕСА_1. На підставі ордеру
виданого 1993 року їй було надано
кімнату НОМЕР_1 в гуртожитку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, площею
12 кв.м. В дану кімнату позивач була
вселена та зареєстрована як
квартиронаймач, пізніше в 1996 році вона
одружилася з ОСОБА_3 (змінила дівоче
прізвище ОСОБА_1 на ОСОБА_1), а в 1997 році у
них народилася донька ОСОБА_2. Чоловік
та донька були зареєстровані позивачем
в вищезазначеній кімнаті в якості
членів сім'ї наймача, що
підтверджується даними поквартирної
карточки.

Згідно з рішенням виконавчого комітету
Черкаської міської ради № 445 від 14.04.2009
року «Про зміну статусу гуртожитку для
малих сімей по АДРЕСА_1» та акту прийому
передачі даний гуртожиток був
переданий до комунальної власності
міста.

06 травня 1998 року між позивачем та
ОСОБА_3 шлюб було розірвано через
погіршення подружніх відносин. Чоловік
після розлучення відмовлявся виїхати з
займаної кімнати чим поставив позивача
з малолітньою на той час дочкою в
нестерпне положення, оскільки
проживати в кількості трьох осіб в
кімнаті розміром 12 кв.м. з колишнім
чоловіком було неможливо. Уклавши
договір про дольову участь у
будівництві з часом ОСОБА_1 отримала у
власність квартиру АДРЕСА_4, в якій вона
зареєстрована з донькою ОСОБА_2 з 1999
року.

Особовий рахунок ОСОБА_3 на себе не
переоформляв, позивач так і залишилася
квартиронаймачем кімнати НОМЕР_1 по
АДРЕСА_1, що підтверджується даними
поквартирної карточки та згідно листа
державного архіву Черкаської області
№ 188-р/05-08 від 07.06.2012 року, в якому ці дані
підтверджені.

Після передання гуртожитку у
комунальну власність міста, ОСОБА_3
подав заяву до відділу обліку та
приватизації державного майна
Виконкому Соснівської районної ради у
м. Черкаси для здійснення приватизації
кімнати. 05.10.2009 року було заборонено
приватизацію у зв'язку з тим, що у
заявника є малолітня дитина ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому без згоди органу
опіки та піклування така приватизація
неможлива. Декілька раз питання
приватизації квартири на дочку
відтерміновувалося в часі через
незадовільний стан здоров'я ОСОБА_3 Він
мав проблеми з серцем, ІНФОРМАЦІЯ_3 року
він несподівано помер.

Оскільки колишній чоловік ОСОБА_3, який
там проживав, бажав залишити кімнату
дочці, але не встиг, то вважає, що право
на користування кімнатою та на
приватизацію має неповнолітня дочка
ОСОБА_2 Просила суд визнати за ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, право користування
кімнатою НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 та право на
приватизацію даної кімнати.

В судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_4 позовні вимоги
підтримала та просила позов
задовольнити з підстав, викладених у
позовній заяві.

Представник відповідача - ОСОБА_5
позовні вимоги ОСОБА_1 заявлені в
інтересах неповнолітньої доньки
ОСОБА_2, яка у власності іншого житла не
має, враховуючи позицію Органу опіки та
піклування, визнала та не заперечувала
проти задоволення позову.

Представник третьої особи - ОСОБА_6
позовні вимоги ОСОБА_1 заявлені в
інтересах неповнолітньої доньки
ОСОБА_2, яка у власності іншого житла не
має, підтримала та просила позов
задовольнити.

Заслухавши пояснення позивача,
відповідача, третьої особи, дослідивши
матеріали справи, судом встановлені
наступні факти та відповідні їм
правовідносин.

З 1993 року позивач ОСОБА_1 працювала в
Державному науково-виробничому
підприємстві «Ротор». На балансі
даного підприємства перебував
гуртожиток для його працівників за
адресою АДРЕСА_1. На підставі ордеру
виданого 1993 року їй було надано
кімнату НОМЕР_1 в гуртожитку що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, площею
12 кв.м. В дану кімнату позивач була
вселена та зареєстрована як
квартиронаймач, пізніше в 1996 році вона
одружилася з ОСОБА_3 (змінила дівоче
прізвище ОСОБА_1 на ОСОБА_1), а в 1997 році у
них народилася донька ОСОБА_2. Чоловік
та донька були зареєстровані позивачем
в вищезазначеній кімнаті в якості
членів сім'ї наймача, що
підтверджується даними поквартирної
карточки.

Відповідно до вимог Постанови Ради
Міністерств УРСР від 03.06.1986 року № 208
«Про затвердження Примірного
положення про гуртожитки», на підставі
спільного рішення адміністрації і
профспілкового органу про надання
жилої площі в гуртожитку адміністрація
підприємства, установи, організації
видає громадянинові спеціальний ордер,
який є єдиною підставою для вселення на
надану жилу площу.

Згідно з рішенням виконавчого комітету
Черкаської міської ради № 445 від 14.04.2009
року Про зміну статусу гуртожитку для
малих сімей по АДРЕСА_1 та акту прийому
передачі даний гуртожиток був
переданий до комунальної власності
міста.

Таким чином, гуртожиток став
комунальним майном що дає право
громадянам які в ньому проживають, на
приватизацію займаних кімнат
відповідно до вимог Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду».

У 1999 році позивач з донькою виписалась
з гуртожитку, з того ж часу прописала за
адресою АДРЕСА_1.

Особовий рахунок ОСОБА_3 на себе не
переоформляв, що підтверджується
даними по квартирної карточки та
згідно листа державного архіву
Черкаської області № 188-р/05-08 від 07.06.2012
року, в якому ці дані підтверджені.

Після передання гуртожитку у
комунальну власність міста, ОСОБА_3
подав заяву до відділу обліку та
приватизації державного майна
Виконкому Соснівської районної ради у
м. Черкаси для здійснення приватизації
кімнати.

05.10.2009 року було заборонено
приватизацію у зв'язку з тим, що у
заявника є малолітня дитина ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому без згоди органу
опіки та піклування така приватизація
неможлива. ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3
помер.

Відповідно до ст. 9 Житлового Кодексу
України громадяни мають право на
одержання у безстрокове користування у
встановленому порядку жилого
приміщення в будинках державного чи
громадського житлового фонду. Ніхто
не може бути виселений із займаного
жилого приміщення або обмежений у
праві користування жилим приміщенням
інакше як з підстав і в порядку,
передбачених законом.

Житлові права охороняються законом,
за винятком випадків, коли вони
здійснюються в суперечності з
призначенням цих прав чи з порушенням
прав інших громадян або прав державних
і громадських організацій.

Відповідно до ст. ст. 2, 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

На підставі вищевикладеного, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 57-60, 212-215, 218 ЦПК
України, ст.ст. 24, 33, 47, 55 Конституції
України, ст.ст. 141 СК України, ст.9 ЖК
України, ст.ст.310, 311ЦК України, ст. 6
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_2 до Черкаської
міської ради про визнання права
користування житловим приміщенням та
права на приватизацію житлового
приміщення у гуртожитку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право
користування кімнатою НОМЕР_1 в будинку
АДРЕСА_1 та право на приватизацію даної
квартири.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Черкаського
апеляційного суду через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-ти денний
строк з дня проголошення апеляційної
скарги.

Головуючий: