Справа №592/1106/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Князєв В. Б.Номер
провадження 22-ц/788/796/14 Суддя-доповідач -
Таран С. А. Категорія - 37
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого-судді - Таран С. А.,

суддів - Левченко Т. А., Хвостика С. Г.,

з участю секретаря судового засідання -
Чуприни В.І.,

розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_3
та Третьої Сумської державної
нотаріальної контори Сумської області

на рішення Ковпаківського районного
суду м. Суми від 04 березня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до Третьої
Сумської державної нотаріальної
контори Сумської області

про скасування постанови про відмову у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом та зобов'язання до вчинення
дій,-

в с т
а н о в и л а :

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 04 березня 2014 року позов
ОСОБА_4 до Третьої Сумської державної
нотаріальної контори Сумської області
про скасування постанови про відмову у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом та зобов'язання до вчинення
дій задоволено повністю.

Скасовано постанову Третьої Сумської
державної нотаріальної контори
Сумської області від 09.01.2014 р. №50/02-31 про
відмову ОСОБА_4 у видачі їй свідоцтва
про право на спадщину за законом після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_5

Зобов'язано Третю Сумську державну
нотаріальну контору Сумської області
вчинити дії щодо видачі ОСОБА_4
свідоцтва про право на спадщину за
законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.
ОСОБА_5

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказано, що
при ухваленні рішення суд першої
інстанції порушив як норми
матеріального, так і норми
процесуального права.

Також апелянт вважає, що місцевому суду
достовірно було відомо про те, що
задовольняючи позов ОСОБА_4 апелянт
буде позбавлена права на спадщину
після смерті батька, але суд не залучив
в якості 3 особи , чим позбавив її права
надавати докази на заперечення проти
позову.

На думку ОСОБА_3, подавши до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини за заповітом, вона
водночас здійснила також і прийняття
спадщини за законом.

Звертає увагу суду на те, що згідно
рішення Зарічного районного суду м.
Суми справа №2-120/12 від 22 травня 2012 року
заповіт був посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_6 з грубим порушенням
вимог щодо форми та передбаченого
законом порядку посвідчення заповіту і
саме з цих підстав цей заповіт визнано
нікчемним, тобто таким, що не укладався.

Саме тому, на цей час саме апелянт, як
донька спадкодавця, як спадкоємець
першої черги, є єдиним спадкоємцем
свого батька, що підтверджується
постановою державного нотаріуса
Третьої Сумської нотаріальної контори
Ляшенко А.І. про відмову у вчиненні
нотаріальної дії на вимогу ОСОБА_4

Просить скасувати рішення суду першої
інстанції від 04 березня 2014 року по
даній справі, та ухвалити нове рішення,
яким відмовити позивачці ОСОБА_4 у
задоволенні її позову до Третьої
державної нотаріальної контори про
скасування постанови про відмову у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом та зобов'язання до вчинення
дій.

В апеляційній скарзі Третьої Сумської
державної нотаріальної контори
Сумської області вказано, що рішення
суду першої інстанції від 04 березня 2014
року у даній справі має бути скасовано
і ухвалено нове рішення - про відмову у
задоволенні позовних вимог, у зв'язку з
неповнотою встановлення та оцінки
обставин, які мають значення для
справи, та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вважає що, місцевим судом не
застосовано норми матеріального права,
що регулюють питання прийняття та
відмови від прийняття спадщини, та саме
тому було зроблено помилковий висновок
про те, що ОСОБА_3 є спадкоємицею лише за
заповітом і не приймала спадщину за
законом після свого померлого батька
ОСОБА_5

Зазначено, що подавши до нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини
за заповітом, ОСОБА_3 водночас
здійснила також прийняття спадщини і
за законом.

На думку апелянта винесене рішення по
цивільній справі №592/1106/14-ц
безпосередньо впливає на права ОСОБА_3
щодо можливості одержання нею у Третій
Сумській державній нотаріальній
конторі свідоцтва про право на
спадщину за законом після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року її батька ОСОБА_5 Але
судом першої інстанції не в повній мірі
було встановлено та здійснено оцінку
обставин, які мають значення для справи
і як наслідок не було здійснено
залучення до розгляду справи ОСОБА_3 у
якості третьої особи.Просить скасувати
рішення суду першої інстанції від 04
березня 2014 року по даній справі, та
ухвалити нове рішення, яким у позові
відмовити.

В судове засідання апеляційної
інстанції позивачка ОСОБА_4 та
представник Третьої Сумської
державної нотаріальної контори
Сумської області не з'явилися , про
розгляд справи повідомлені належним
чином , від нотаріальної контори
надійшла заява про розгляд справи за
відсутності її представника.

Заслухавши доповідь судді, апелянта
ОСОБА_3, її представника , представника
позивачки ОСОБА_4 , дослідивши
матеріали справи та перевіривши
рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених в
суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги
підлягають задоволенню з таких
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
і вбачається з матеріалів справи, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. помер ОСОБА_5.

Після його смерті залишилося
спадкоємне майно, а саме квартира
АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 є донькою померлого ОСОБА_5

06.06.2000 р. ОСОБА_5 склав заповіт, яким
належну йому квартиру АДРЕСА_1 заповів
своїй дочці ОСОБА_3

21.01.2009 р. ОСОБА_5 склав новий заповіт,
яким все своє майно заповів ОСОБА_4, з
якою він мешкав разом, без реєстрації
шлюбу.

Рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 22.05.2013 р., залишеного в силі
ухвалою Апеляційного суду Сумської
області від 19.06.2013 р. останній заповіт
визнано нікчемним через порушення
нотаріусом, який його посвідчував,
порядку посвідчення заповіту (а.с.5-9).

Рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 12.12.2013 р., яке в апеляційному
порядку не оскаржувалось і набуло
законної сили, встановлено факт
проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_5 однією
сім'єю не менше 5 років до дня смерті
останнього. Таким чином, ОСОБА_4
отримала право на спадкування після
померлого ОСОБА_5 у четверту чергу.

Постановою державного нотаріуса
третьої Сумської державної
нотаріальної контори від 09.01.2014 р.
ОСОБА_4 було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 р.
ОСОБА_5 на підставі того, що ОСОБА_3 є
спадкоємицею за законом першої черги,
оскільки остання прийняла спадщину за
законом після смерті ОСОБА_5 (а.с.14-16).

Як вбачається з спадкоємної справи за
№ 06-2011 ОСОБА_3, звернулася до Сумської
державної нотаріальної контори з
заявою, посвідченої радником з
консульських питань Посольства
України в Греції 25.05.2011 р. за реєстровим
№573/1299, про прийняття спадщини ,
вказавши , що вона є єдиним спадкоємцем
свого батька за заповітом. (а.с.33).

10.01. 2011 року до Третьої Сумської
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини
звернулася ОСОБА_4 ( а. с. 28).

Суд , встановивши вказані обставини ,
прийшов до висновку, що оскільки ОСОБА_3
не приймала спадщину за законом після
померлого свого батька - ОСОБА_5, тобто
не скористалась своїм правом прийняти
спадщину за законом, тому право на
спадкування за законом після померлого
ОСОБА_5 має лише ОСОБА_4, як спадкоємець
за законом четвертої черги, оскільки
заповіту не існує та відсутні інші
спадкоємці за законом попередніх черг.

На думку колегії суддів , такий
висновок суду не відповідає
встановленим обставинам справи та
вимогам закону.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, той з
подружжя, який його пережив , та батьки.

Згідно зі статтею 1264 ЦК України у
четверту чергу право на спадкування за
законом мають особи , які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менше
як п'ять років до часу відкриття
спадщини.

З урахуванням вимог вказаного
законодавства ОСОБА_3, є спадкоємцем
першої, а ОСОБА_4 - спадкоємцем
четвертої черги спадкоємців за
законом.

Відповідно до статті 1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за
законом одержує право на спадкування у
разі відсутності спадкоємців
попередньої черги, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини або відмови від її прийняття,
крім випадків, встановлених статтею 1259
цього Кодексу, тобто у випадку зміни
черговості одержання права на
спадкування.

Згідно зі статтею 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її. Не допускається
прийняття спадщини з умовою чи із
застереженням.

Відповідно до статті 1269 ЦК України
спадкодавець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини.

ОСОБА_3 як спадкоємець першої черги за
законом виконала вимоги статті 1269 ЦК
України , подавши заяву про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_5 (а. с. 33).

Посилання суду на ту обставину, що
ОСОБА_3 не прийняла спадщину за
законом, оскільки звернулася з заявою
про прийняття спадщини за заповітом, є
помилковим , оскільки законом не
передбачено підстави та умови
прийняття спадщини в залежності від
спадкування за законом чи за заповітом.

Суд першої інстанції, зробивши такий
висновок , не звернув увагу на те , що
сама позивачка ОСОБА_4 також зверталася
до нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5
саме за заповітом, складеним
приватним нотаріусом СДНО 21.01. 2009 року
за № 134 ( а.с. 28), а не за законом.

Відповідно до статті 1257 ЦК України
передбачено, що відмова спадкоємця за
заповітом про прийняття спадщини не
позбавляє його права на спадкування
за законом.

ОСОБА_3 не зверталася до нотаріальної
контори з заявою про відмову про
прийняття спадщини.

Судом першої інстанції не враховано те,
що заяву про прийняття спадщини ОСОБА_3
подавала в той час , коли їй не було
відомо про існування іншого заповіту,
крім того, яким померлий заповідав все
своє майно саме ОСОБА_3

Відповідно до статті 1254 ЦК України
заповідач має право у будь який час
скасувати заповіт.

Заповідач має право у будь який час
скласти новий заповіт.

Заповіт, який було складено пізніше,
скасовує попередній повністю або в
той частині, в якій він йому
суперечить. Кожний новий заповіт
скасовує попередній і не відновлює
заповіту, який заповідач склав перед
ним.

Якщо новий заповіт, складений
заповідачем, був визнаний недійним,
чинність попереднього заповіту не
відновлюється, крім випадків ,
встановлених статтями 225 і 231 цього
Кодексу.

Судом першої інстанції не було
враховано що , рішенням Зарічного
районного суду м. Суми від 22 травня 2012
року заповіт, який був складений на
користь позивачки ОСОБА_4 не
визнавався недійсним з застосуванням
наслідків його недійсності , а був
визнаний нікчемним, тобто суд
констатував, що такий заповіт не має
юридичної сили, він є недійсним з
моменту його вчинення, а не з моменту
визнання його недійсним.

Посилання ОСОБА_4 та її представника
на те, що рішенням Зарічного районного
суду м. Суми від 12 грудня 2013 року
встановлено , що ОСОБА_3 не є
спадкоємцем за законом, що вона
успадкувала спадщину за заповітом і ці
встановлені судом обставини,
відповідно до вимог частини 3 статті 61
ЦПК України не доказуються при
розгляді інших справ, на думку колегії
суддів, не може бути взято до уваги.

Фактичні обставини - це життьові факти,
явища дійсності , які утворюють
фактичну підставу застосування права.
Встановлення фактичних обставин
справи встановлюються за допомогою
доказів. На думку колегії суддів, ці
дані, на які посилається позивачка та
її представник не є встановленими
судом обставинами, а є правові
висновки суду , які не є преюдиційними
.

Крім того, застосування вимог ч. 3
статті 61 ЦПК України можливо лише у
тому разі , коли у справі беруть участь
ті самі особи або особа , щодо якої
встановлено ці обставини чи їх
правонаступники.

При вирішенні позовних вимог ОСОБА_4
суд допустив порушення процесуальних
норм , не залучивши по справі ОСОБА_3 в
якості в якості 3 особи.

Відповідно до ч. 4 статті 10 ЦПК України,
суд сприяє всебічному і повному
зв'язуванню обставин справи: роз'яснює
сторонам , які беруть участь у справі ,
їх права та обов'язки , попереджує про
наслідки вчинення чи не вчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках , встановлених
законодавством.

Оскільки від вирішення позовних вимог
ОСОБА_4 залежало право ОСОБА_3 на
одержання спадщини, суд повинен був
вирішити питання про залучення по
справі ОСОБА_3 , але суд не виконав
вимоги цього закону.

З урахування вище приведеного , на
думку колегії суддів, державний
нотаріус вірно відмовив ОСОБА_4 у
видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом і підстав для
скасування даної постанови у суду
першої інстанції не малося.

За таких обставин, коли суд ухвалив
рішення без дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
є підстави для його скасування, з
ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, ст.309,
ст.ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів

В и р
і ш и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та Третьої
Сумської державної нотаріальної
контори Сумської області задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 04 березня 2014 року в даній
справі скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову ОСОБА_4 до Третьої Сумської
державної нотаріальної контори про
скасування постанови про відмову у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом та зобов'язання до вчинення
дій.

Стягнути з ОСОБА_4 повернення судових
витрат при подачі апеляційних скарг
на користь Третьої Сумської державної
нотаріальної контори та на користь
ОСОБА_3 по 121 грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -