РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/2281/14-ц

П№ 2/643/1799/14

19.05.2014року
м.
Харків

Московський районний суд м. Харкова у
складі:

головуючого - судді Довготько Т.М.

при секретарі – Бахметьєвій Ю.С.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
цивільну справу за позовом Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди (в порядку регресу),-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2014 року позивач звернувся до
суду з вище вказаним позовом до ОСОБА_1
та просив стягнути з останнього суму
завданої матеріальної шкоди в порядку
регресу в розмірі 40 676,02грн. та судовий
збір.

Свої вимоги мотивує тим, що 02.07.2011року
між ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ
Україна» і ОСОБА_2 був укладений
договір страхування транспортних
засобів № 021467, предметом якого є
страхування автомобіля НОМЕР_1.

29.11.2011року в м. Харкові на вул.50-річчя
СРСР трапилась дорожньо-транспортна
пригода за участю застрахованого
автомобіля НОМЕР_1 та автомобіля «Ford
Scorpio», державний реєстраційний номер
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1

09.07.2012року постановою Московського
районного суду м. Харкова ОСОБА_1 було
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення та
піддано адміністративному стягненню у
вигляді штрафу.

До ПрАТ «ПЗУ Україна» звернувся
Страхувальник з Заявою про пошкодження
транспортного засобу в зв’язку з
дорожньо-транспортною подією, яка є
страховим випадком відповідно до умов
договору страхування № 021467.

30.01.2012року позивач на підставі
Страхового акту та розрахунку суми
страхового відшкодування до нього,
виходячи із звіту про оцінку вартості
матеріального збитку здійснив виплату
страхового відшкодування на користь
страхувальника, в розмірі 40 676,02 грн.

Позивач, керуючись ст. 27 Закону України
«Про страхування» та ст.ст. 993, 1187
Цивільного кодексу України, звернувся
до відповідача з регресною вимогою в
якій запропонував відповідачу в
добровільному (позасудовому) порядку
відшкодувати шкоду заподіяну
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, що трапилась з його вини, в
розмірі 40 676,02 грн. Але жодних дій,
спрямованих на врегулювання даного
питання в досудовому порядку, з
боку відповідача не було здійснено. У
зв’язку з вищевикладеним, позивач
просив позов задовольнити.

Представник позивача в судове
засідання не з’явився, подав до суду
заяву з проханням розглядати справу за
відсутності представника позивача,
позов підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти
позову заперечував, посилаючись на те,
що позивач не повідомив його про оцінку
пошкодженого транспортного засобу,
розмір збитку який зазначений у звіті
завищений. Крім того зазначив, що
постанову Московського районного суду
м.Харкова про притягнення його до
адміністративної відповідальності
було скасовано Апеляційним судом
Харківської області.

Суд, заслухавши пояснення відповідача,
вивчивши та дослідивши докази у справі,
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 02.07.2011року між ПАТ
«Страхова компанія «ПЗУ Україна» і
ОСОБА_2 був укладений договір
страхування транспортних засобів №
021467, предметом якого є страхування
автомобіля НОМЕР_1.

29.11.2011року в м. Харкові на вул.50-річчя
СРСР трапилась дорожньо-транспортна
пригода за участю застрахованого
автомобіля «ОреІ Astra F1», державний
реєстраційний номер НОМЕР_3 та
автомобіля «Ford Scorpio», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_1 /а.с.12-13/.

09.07.2012року постановою Московського
районного суду м. Харкова ОСОБА_1 було
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення та
піддано адміністративному стягненню у
вигляді штрафу /а.с.14/.

Постановою апеляційного суду
Харківської області від 01.08.2012року,
постанову судді Московського
районного суду м.Харкова від 09.07.2012року
у відношенні ОСОБА_1 скасовано.
Провадження у справі щодо ОСОБА_1
закрито на підставі п.7 ст.27 КУпАП у
зв’язку з закінченням на момент
розгляду справи строків, передбачених
ст..38 КУпАП.

До ПрАТ «ПЗУ Україна» звернувся
Страхувальник з Заявою про пошкодження
транспортного засобу в зв’язку з
дорожньо-транспортною подією, яка є
страховим випадком відповідно до умов
договору страхування № 021467 /а.с.6-10/.

30.01.2012року позивач на підставі
Страхового акту та розрахунку суми
страхового відшкодування до нього,
виходячи із звіту про оцінку вартості
матеріального збитку здійснив виплату
страхового відшкодування на користь
страхувальника, в розмірі 40 676,02 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 648 від 30.01.2012 р. /а.с.15-20,28/.

Постановою Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ за № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» роз’яснено, що
відповідно до частини четвертої статті
61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що
набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою. У зв'язку із
цим у разі прийняття судом постанови
про закриття провадження у справі про
адміністративне правопорушення,
наприклад, через закінчення строків
накладення адміністративного
стягнення (стаття 38 Кодексу України про
адміністративні правопорушення), суд
повинен звернути увагу на те, чи
містить така постанова суду відповіді
на питання про те, чи мала місце
дорожньо-транспортна пригода та чи
сталася вона з вини відповідача.

Аналізуючи постанову Апеляційного
суду Харківської області, суд вважає,
що судом при розгляді матеріалів про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП
встановлено ту обставину, що 29.12.2011року
о 05год. 30хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем
НОМЕР_4, рухаючись у м.Харкові по пр-ту 50
років СРСР на перехресті з вул..
Салтівське шосе, перед початком руху
при подачі зеленого сигналу світлофора
не переконався що це буде безпечним і
не створить перешкод або небезпеки
іншим учасникам руху, внаслідок чого
допустив зіткнення з автомобілем
НОМЕР_5. Відповідно до висновку судової
автотехнічної експертизи №3178 від
05.06.2012року у даній
Дорожньо-транспортній ситуації дії
водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам
п.п. 8.7.3 е) та 8.10 ПДР України та
знаходилися, з технічної точки зору у
причинному зв’язку з виникненням
даної пригоди. Апеляційним судом
зазначено, що суд першої інстанції
обґрунтовано прийшов до висновку про
наявність в діях водія ОСОБА_1 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст..124 КУпПА та у зв’язку
з закінченням на момент розгляду
справи строків, передбачених ст.38 КУПАП
провадження у справі закрив.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об’єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, надавши
докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60
ЦПК України.

Частина 1 ст. 58 ЦПК України визначає, що
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Відповідач, зазначаючи про те, що
постанова суду першої інстанції
скасована, а у висновку судової
автотехнічної експертизи винна особа у
вчиненні даного ДТП не встановлена,
ОСОБА_1 будь-яких належних та
допустимих доказів у розумінні ст.ст.
58,59 ЦПК України суду не надав.

Щодо посилань відповідача на завищений
розмір збитку про який зазначено в
звіті, то відповідачу було роз’яснено
право про звернення з клопотанням про
проведення судової атотоварознавчої
експертизи, яким останній не
скористався, тому його посилання суд не
бере до уваги так як вони нічим не
доведені.

Відповідно до вимог ст. 27 Закону
України «Про страхування», до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Згідно з ст. 993 ЦК України до страховика,
який виплатив страхове відшкодування
за договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно п.1) ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа,
яка відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлено законом.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку про обґрунтованість вимог
позивача та стягнення з відповідача на
користь позивача в порядку регресу 40
676,02грн..

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню витрати по сплаті
судового збору в сумі 406,76грн.

На підставі викладеного, керуючись
Законом України «Про страхування»,
Законом України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», ст.ст. 993, 1187, 1188,
1191 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10-11, 57-61, 88, 209,
212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «ПЗУ
Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування
шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди (в
порядку регресу) задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, зареєстрованого за
адресою м. Харків,
пр..Тракторобудівників, 162,кв.57 на
користь Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «ПЗУ
Україна» у відшкодування шкоди
заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди (в
порядку регресу) - 40 676,02грн. та судовий
збір у сумі – 406,76грн., а всього:
41082грн.78коп. (сорок одну тисячу
вісімдесят дві гривні 78 коп.).

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Московський районний суд м. Харкова
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Суддя
Т.М.Довготько