Справа № 477/3623/13-ц
Провадження № 2/477/238/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року Жовтневий районний
суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді - Семенової Л.М.,

при секретарі - Федоровській Л.А.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому
судовому засіданні в залі Жовтневого
районного суду Миколаївської області
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банка "Приват Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення боргу за
договором кредиту,

В С Т А Н О В И В:

18 грудня 2013 року Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк "Приват Банк" звернулося до суду з
позовною заявою, в якій просить
стягнути з відповідачів солідарно
заборгованість за кредитним договором
в сумі 31198,13 грн. та судові витрати по
справі.

В позовній заяві зазначав, що 12
лютого 2007 року між ним та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір № 12 АК/2007,
згідно якого відповідачу видано кредит
в сумі 15000грн. строком до 5 лютого 2008
року зі сплатою відсотків за
користування кредитом в розмірі 23%
річних, комісію за відкриття
позичкового рахунку в розмірі 4% від
суми кредиту. В забезпечення виконання
зобов'язання за кредитним договором 12
лютого 2007 року між Банком та ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були укладені
договори поруки.

Посилаючись на те, що за час
користування кредитом відповідачі не
виконали умови, ОСОБА_1 - умов договору
кредиту, а інші відповідачі - умов
договорів поруки, внаслідок чого
станом на 3 грудня 2013 року за ними
рахується заборгованість всього в сумі
31198, 13 грн., яку просить стягнути з
відповідачів на свою користь, а також
понесені судові витрати.

Відповідачка ОСОБА_1 звернулася
до суду із заявою, в якій позовні вимоги
визнала частково лише щодо стягнення
процентів в межах строку позовної
давності, та просила справу розглянути
у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до
суду із заявою, в якій позовні вимоги до
нього не визнав, посилаючись на строки
давності. Також просив справу
розглянути у його відсутність.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в
судове засідання не прибули, причини
неявки не повідомили, хоча про час та
місце судового засідання повідомлені
належним чином.

Дослідивши письмові докази в
межах заявлених позовних вимог, суд
вважає, що позовні вимоги Банка
підлягають задоволенню частково,
виходячи з наступного.

Так, судом було встановлено, що 12
лютого 2007 року між позивачем та
відповідачем ОСОБА_1 був укладений в
письмовій формі кредитний договір
(далі - Договір), в якому сторони
узгодили всі його умови (а.с. 9).

Відповідно до Договору акціонерне
товариство «ПриватБанк» (далі - Банк),
що на той час мало статус закритого
акціонерного товариства, зобов'язалося
надати позичальнику, тобто ОСОБА_1,
споживчий кредит в сумі 15000 грн.
строком до 05.02.2008 року.

За користування кредитом позичальниця
зобов'язувалася сплачувати Банку
проценти в розмірі 23 % на рік.

Однак, згідно п.4.3 Договору, при
порушенні позичальником зобов'язань по
погашенню кредиту, він зобов'язався
сплатити відсотки за користування
кредитом в розмірі 40 % річних від суми
залишку непогашеної заборгованості.

Згідно заяви на видачу готівки, Банк
повністю виконав взяті на себе
кредитні зобов'язання (а.с. 13).

Відповідно до договорів поруки від
12.02.2007 року, укладених між Банком та
ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, останні
зобов'язалися відповідати перед
Банком за виконання позичальником умов
договору кредиту в солідарному порядку
(а.с. 14-15).

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення щодо
договору позики, якщо інше не
встановлено законом і не випливає із
суті кредитного договору.

Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України
кредитодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК
України позичальник зобов'язаний
повернути кредитодавцю кредит у строк
та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів
він не звільняється від обов'язку
виконання зобов'язання та повинен
сплатити суму боргу та процентів,
передбачених договором.

З матеріалів справи вбачається, що Банк
повністю виконав взяті на себе
зобов'язання, а позичальниця навпаки,
порушила умови Договору в частині
вчасного повернення кредиту, а також
процентів за користування ним, в
зв'язку з чим має кредитну
заборгованість.

Разом з тим, рішенням Жовтневого
районного суду Миколаївської області
від 4 серпня 2008 року з ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку
була стягнута кредитна заборгованість
за цим договором, що виникла станом на
27.05.2008 року. Вказана заборгованості
склала 13 735 грн. 02 коп., що складається з
заборгованості за кредитом в розмірі
7637 грн. 20 коп., по процентам - 1693 грн. 14
коп. та пені - 4404 грн. 68 коп. (а.с. 57).

Більш того, з огляду матеріалів
цивільної справи № 2-184/08 вбачається, що
рішення суду набрало законної сили
15.08.2008 року та звернуто до виконання.

Отже сума боргу за тілом кредиту та
інші суми заборгованості, що виникли
станом на 27.05.2008 року вже стягнуті
судом.

В тому числі, у зв'язку з порушенням
умов договору, було застосовано
штрафні санкції -стягнуто пеню.

За такого, подальше стягнення
пені матиме наслідки подвійної
відповідальності, за одне і те ж саме
порушення, а саме: невиконання умов
договору щодо повернення кредиту та
сплати інших сум боргу відповідно до
умов договору, тобто до 05.02.2008 року.

У зв'язку з викладеним, суд вважає
безпідставними вимоги щодо стягнення
суми боргу за тілом кредиту та пені.

Щодо стягнення суми боргу по процентам
за кредитом, який до цього часу в
повному розмірі не погашений, то
відповідач ОСОБА_1 просила застосувати
до цих вимог строк позовної давності.

Враховуючи, що із вказаним позовом Банк
звернувся до суду 18.12.2013 року, то розмір
процентів підлягає стягненню з 18.12.2010
року по 18.12.2013 року (ст. ст. 257-258 ЦК
України) в межах строку позовної
давності та складає 8574 грн. 45 коп.

Так, згідно наданого Банком розрахунку
у період з 18.12.2010 р. по 27.07.2011 року сума
процентів на залишок боргу за 1 день
складає 8,10 грн.

З наданого Банком розрахунку за період
з 28.07.2011 року по 26.12.11 рік розмір
процентів складає 1188,85 грн.

З 27.12.11 року по 18.12.2013 року сума
процентів на залишок боргу за один день
складає 7,75 грн.

Тобто сума процентів складає:

- з 18.12.2010 року по 27.07.2011 року складає 1790,
10 грн. (221 день х 8,10 грн.)

- з 28.07.2011 року по 26.12.2011 рік - 1188,85 грн.
(згідно розрахунку боргу)

- з 27.12.2011 року по 18.12.2013 року - 5595, 50 грн.
(722 дні х 7,75 грн.)

Щодо вимог Банка до відповідачів
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, то
Банк звернувся до останніх із вимогою
про сплату боргу, що виник у період з
28.05.2008 року лише в жовтні 2013 року (а.с. 6).

Відповідно до частини 4 ст. 559 ЦК
України, порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя. Якщо
строк основного зобов'язання не
встановлений або встановлений
моментом пред'явлення вимоги, порука
припиняється, якщо кредитор не
пред'явить позову до поручителя
протягом одного року від дня укладення
договору поруки.

Враховуючи, що умовами договорів
поруки не встановлено строку його
припинення, то Банк мав право
звернутися до поручителів про
погашення суми боргу основного
боржника протягом шести місяців з дня
виникнення боргу.

Враховуючи, що Банк не звернувся до
поручителів із вимогою про сплату
боргу, що виник в період з 28.05.2008 року у
вищевказаний термін, то порука
відносно вказаного боргу, що виник з
28.05.2008 року по 18.12.2013 року, є припиненою
та вимоги до цих відповідачів не
підлягає задоволенню.

За вказаного, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги Банка підлягають
задоволенню частково щодо стягнення з
ОСОБА_1 суми процентів за період з 18.12.2010
року по 18.12.2013 року в сумі 8574 грн. 45 коп.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідачки ОСОБА_1 також підлягають
стягненню судові витрати, пропорційно
до розміру задоволених позовних вимог
в сумі 87 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-2156 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного
товариства комерційного банку "Приват
Банк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за
договором кредиту задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційного банку "Приват Банк"
заборгованість по процентам за
кредитним договором від 12.02.2007 року
№12АК/2007, що утворилася у період з 18.12.2010
року по 18.12.2013 рік в сумі 8574 (вісім тисяч
п'ятсот сімдесят чотири) грн. 45 коп., а
також судовий збір в сумі 87 (вісімдесят
сім) грн.

В задоволенні вимог публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "Приват Банк" до ОСОБА_1 щодо
стягнення суми заборгованості за тілом
кредиту та пені, а також до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення боргу за
договором кредиту, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Жовтневий районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення, а стороною у справі, що не була
присутня при його оголошенні - в той
самий строк, з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
Л.М. Семенова