Справа № 635/914/14-ц
Провадження № 2/635/1104/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2014 року Харківський
районний суд Харківської області у
складі:

головуючого - судді Березовської І.В.,

за участю секретаря судового засідання
- Конєвої А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.
Покотилівка Харківського району
Харківської області цивільну справу
за позовом Приватного акціонерного
товариства «Український Страховий
Дім» до ОСОБА_1 про відшкодування
витрат, пов'язаних з виплатою
страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

Приватне акціонерне товариство
«Український Страховий Дім» (далі за
текстом ПАТ) звернулося до суду з
вказаним позовом.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що 05 листопада 2007 року між
ОСОБА_2 та ВАТ «Державний ощадний банк
України» (далі Банк) було укладено
договір № 1497 про відкриття фізичній
особі карткового рахунку та
здійснення його розрахунково-касового
обслуговування за дебетово-кредитною
схемою, згідно з яким банк відкрив
ОСОБА_2 картковий рахунок і
відновлювальну кредитну лінію, а
ОСОБА_2 зобов'язався погашати кредит і
відсотки за його користування.

19 жовтня 2009 року між Банком та ПАТ
«Український Страховий Дім» було
укладено договір КР-09 № 0001ХР-0204
добровільного страхування кредитного
портфелю, предметом якого є майнові
інтереси Банку, пов'язані з
невиконанням або неналежним
виконанням позичальником
позичальниками своїх зобов'язань за
кредитними угодами.

У зв'язку зі смертю ОСОБА_2, Банк
звернувся до ПАТ «Український
Страховий Дім» з заявою про настання
страхового випадку та виплату
страхового відшкодування.

ПАТ «Український Страховий Дім»
смерть ОСОБА_2 була визнана страховим
випадком та здійснено виплату Банку
страхового відшкодування в розмірі 11 133
грн. 95 коп.

Після виплати страхового
відшкодування Банку, ПАТ «Український
Страховий Дім» набув статус кредитора
і отримав право вимоги до спадкоємців
ОСОБА_2 щодо відшкодування збитків.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 є
спадкоємцем четвертої черги після
смерті ОСОБА_2, оскільки проживала із
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини,
спадщину після його смерті прийняла, а
також враховуючи вимоги ст. 1282 ЦК
України, позивач просив стягнути з
відповідача на його користь суму
виплаченого страхового відшкодування
в розмірі 11 133 грн. 95 коп., а також
витрати по оплаті судового збору в
розмірі 243 грн. 60 коп.

Представник позивача Сисоєв Є.О.,
належним чином повідомлений про час та
місце розгляду справи, в судове
засідання не з'явився, надав до суду
заяву, в якій позовні вимоги підтримав,
просив розглядати справу за його
відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник
ОСОБА_4, що діє на підставі довіреності,
належним чином повідомлені про час та
місце розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Представник
відповідача надала суду заяву про
розгляд справи за її відсутності та
відсутності відповідача, а також
письмові заперечення, в яких просила в
позові відмовити, посилаючись на те, що
позивачем не доведені ті обставини, на
які він посилається як на підставу
своїх позовних вимог ,а саме, що
відповідач постійно проживала разом
із спадкодавцем однією сім'єю до часу
відкриття спадщини не меш ніж п'ять
років, тобто є спадкоємцем четвертої
черги, а також факт прийняття нею
спадщини.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази в їх сукупності, прийшов
до наступного.

Судом встановлено, що 05 листопада 2007
року між ОСОБА_2 та ВАТ «Державний
ощадний банк України» (далі Банк) було
укладено договір № 1497 про відкриття
фізичній особі карткового рахунку та
здійснення його розрахунково-касового
обслуговування за дебетно-кредитною
системою, згідно з яким банк відкрив
ОСОБА_2 картковий рахунок і
відновлювальну кредитну лінію, а
ОСОБА_2 зобов'язався погашати кредит і
відсотки за його користування./а.с.12-20/

19 жовтня 2009 року між Банком та
позивачем було укладено договір КР-09 №
0001ХР-0204 добровільного страхування
кредитного портфелю, предметом якого є
майнові інтереси Банку, пов'язані з
невиконанням або неналежним
виконанням позичальниками своїх
договірних зобов'язань за договорами
про відкриття фізичній особі
карткового рахунку. /а.с. 6-10/

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. /а.с. 26/

Смерть позичальника ОСОБА_2 була
визнана страховим випадком та 08 лютого
2011 року позивачем здійснено виплату
Банку страхового відшкодування в
розмірі 11 133 грн. 95 коп./а.с.27-28, 29/

За повідомленням Дергачівської
державної нотаріальної контори
Харківської області за № 225/01-16 від 05
березня 2013 року, на підставі претензії
кредитора ПАТ «Український Страховий
Дім» до спадкоємців ОСОБА_2 заведена
спадкова справа № 77/2013 року. Заяви про
прийняття чи відмову від спадщини від
спадкоємців не надходили. У зв'язку з
тим, що до нотаріальної контори не
зверталися спадкоємці ОСОБА_2, отримати
відомості щодо наявності спадкового
майна, його складу чи місцезнаходження
не має можливості./а.с.37/

Відповідно до положень ч.1 ст. 1216 ЦК
України, спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

За ст. 1264 ЦК України у четверту чергу
право на спадкування за законом мають
особи, які проживали зі спадкодавцем
однією сім'єю не менш як п'ять років до
часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1,ч.3 ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

За ч.1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці
зобов'язані задовольнити вимоги
кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, при цьому
суд розглядає цивільні справи не
інакше як в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведеності перед судом їх
переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 цього
Кодексу, тобто тягар доказування
лежить на сторонах цивільно-правового
спору.

Доказування по цивільній справі, як і
судове рішення не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Позивач жодного належного та
допустимого доказу на підтвердження
того, що ОСОБА_1 є спадкоємцем четвертої
черги та прийняла спадщину після
смерті ОСОБА_2 не надав.

Як на докази постійного проживання
ОСОБА_1 зі спадкодавцем позивач
послався лише на довідку КП
«Пісочинське ВУ ЖКГ» за № 1876 від 12
листопада 2013 року, яка відповідно до
вимог ст. 59 ЦПК України не може бути
визнана допустимим доказом, оскільки
вона видана некомпетентним органом,
якому не надано право реєстрації
громадян за місцем їх проживання, а
також повідомлення колишньої дружини
ОСОБА_2 - ОСОБА_5, яка повідомила
Дергачівську міську раду щодо
проживання ОСОБА_2 з 2004 року за місцем
реєстрації відповідачки, що також є
недопустимим доказом.

При цьому, матеріали справи свідчать,
що ОСОБА_2 з 27 травня 2003 року був
зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1.
/а.с. 23-24/.

Отже, суд вважає, що позивачем не
доведені ті обставини, на які він
посилається як на підставу своїх
позовних вимог, а тому позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Оскільки суд відмовляє позивачу у
задоволенні позову, згідно зі ст. 88 ЦПК
України немає підстав для стягнення на
його користь понесених ним судових
витрат.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в:

Відмовити Приватному акціонерному
товариству «Український Страховий
Дім» у задоволенні позову до ОСОБА_1
про відшкодування витрат, пов'язаних з
виплатою страхового відшкодування.

Судові витрати віднести за рахунок
відповідача.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через
Харківський районний суд Харківської
області шляхом подачі в 10-денний строк
з дня його проголошення апеляційної
скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя -
І.В. Березовська