Справа № 761/6037/14-ц
Провадження №2/761/3012/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 квітня 2014 року Шевченківський
районний суд м.Києва у складі:

головуючого:
судді - Притули Н.Г.

при секретарі:
Паночко О.М.

за участю позивача:
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа - Шевченківське районне
управління Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м.Києві про визнання осіб такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

26 лютого 2014 року до суду надійшла
вказана позовна заява.

В своїх позовних вимогах позивач
просить: позбавити відповідачів права
користування житловим приміщенням, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
зняти їх з реєстрації в зазначеній
квартирі.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що він придбав
квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу. Позивач на прохання
відповідачів зареєстрував їх у власній
квартирі, вони не проживали в ній
жодного дня, не здійснювали витрати на
її утримання. На прохання позивача
знятися з реєстраційного обліку в
добровільному порядку відмовляються,
таким чином порушують його право
власності. Тому позивач звернувся до
суду із зазначеним позовом для захисту
порушеного права.

Позивач в судовому засіданні заявлені
вимоги підтримав та просив
задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомлені про час та місце слухання
справи, про поважні причини неявки в
судове засідання суд не повідомили.

Третя особа - Шевченківський районний
відділ Головного управління МВС
України в м.Києві належним чином був
повідомлений про час та місце слухання
справи, представника в судове
засідання не направив, як і не направив
пояснення на заявлені вимоги. Тому суд
продовжив розгляд справи у відсутність
відповідачів та представника третьої
особи.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень,
тобто обов'язок доказування покладений
на сторони.

Вислухавши думку позивача, дослідивши
матеріали справи, оцінивши в
сукупності надані в судовому засіданні
докази, суд приходить до висновку про
часткове задоволення позовних вимог,
виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на
підставі Договору купівлі-продажу
квартири від 21.07.1998 року.

23.07.1998 року було зареєстровано право
власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1.

Як вбачається з довідки №91 від 24.02.2014
року, що видана КП «ЖЕК «Михайлівська»
в квартирі АДРЕСА_1 станом на 24.02.2014 року
зареєстровані: власник - ОСОБА_1 з 30.04.2009
року, піднаймачі - ОСОБА_2 з 25.10.2007 року,
ОСОБА_3 з 01.11.2007 року, ОСОБА_4 з 21.06.2012
року, дочка піднаймача - ОСОБА_5 з 21.06.2012
року.

З актів від 07.08.2013 року, 09.10.2013 року та
12.02.2014 року, що складені комісією КП ЖЕК
«Михайлівська» вбачається, що
відповідачі тривалий час не проживають
за місцем реєстрації, їх речі в
квартирі відсутні.

Як було встановлено в судовому
засіданні та не заперечувалось
позивачем, на даний час він володіє та
користується квартирою. ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 жодного дня не проживали в
квартирі, витрат по її утриманню не
несли.

Стаття 383 ЦК України визначає, що
власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї, інших осіб і не має
права використовувати його для
промислового виробництва.

Громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди (стаття 150 ЖК
України).

Стаття 156 ЖК України та ст.405 ЦК України
передбачає право членів сімї власника
квартири користуватись житловим
приміщенням.

Як було встановлено в судовому
засіданні, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є
членами сімї позивача. Як пояснив
позивач, він не надає згоди на
проживання сторонніх осіб у квартирі,
що належить йому на праві власності.

Діючим законодавством не передбачено
право сторонніх осіб користуватись
квартирою без згоди власника.

Отже, так як відповідачі не є членами
сімї позивача, не проживали в його
квартирі та не проживають, не несуть
витрати на її утримання, позивач не
бажає, щоб відповідачі користувались
приватною власністю позивача, а тому
внаслідок цього відповідачі втратили
право користування зазначеною
квартирою, тому суд приходить до
висновку про задоволення заявлених
вимог в цій частині.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

А тому, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3
втратили право користування житловим
приміщенням за рішенням суду, що є
підставою для зняття з реєстрації
місця проживання, позивач не звертався
до відповідних органів із заявою про
зняття з реєстрації місця проживання
відповідачів, в цій частині на даний
час не порушені права позивача, тому
суд приходить до висновку про відмову в
задоволенні вимог позивача в частині
зняття відповідачів з реєстраційного
обліку за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст.346, 383, 405 ЦК України,
ст.ст.156, 157 ЖК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 159,
212, 214, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа - Шевченківське
районне управління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в м.Києві про визнання
осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням -
задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 права
користування квартирою АДРЕСА_1.

В іншій частині заявлені вимоги
задоволенню не підлягають.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду м.Києва через
Шевченківський районний суд м.Києва,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
Н.Г.Притула