Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С. ,

при секретарях - Кравцовій Ю. В.,

за участю:

представника позивача - Білобловського
С.В.

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
мотивуючи свої вимоги тим, що 26 травня
2008 року між Акціонерним банком
«БРОКБІЗНЕСБАНК» та ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір № 08Ф - 86,
згідно умов якого Банк відкрив
Позичальнику відкличну кредитну лінію
з лімітом кредитної заборгованості у
сумі 160 000, 00 Євро (сто шістдесят тисяч
Євро) на строк з 26 травня 2008 року до 27
травня 2013 року зі сплатою процентів за
користування кредитом у розмірі 14
(чотирнадцять) % річних для споживчих
цілей.

В забезпечення виконання зобов'язань
Позичальника за Кредитним договором
між Банком та Позичальником 02 червня 2008
року було укладено Іпотечний договір,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, та зареєстровано в
реєстрі за № 2768, згідно якого предметом
іпотеки є нерухоме майно, а саме:
АДРЕСА_1, житловою площею 33, 80 кв.м.,
спорудження АДРЕСА_2; Земельна ділянка,
на якій розташоване зазначене нерухоме
майно, площею 0,0959 (нуль цілих дев'ятсот
п'ятдесят дев'ять десятитисячних) га,
кадастровий номер 85449011.

Звертають увагу суду на те, що
відповідно до п. 3.1.3 Кредитного
договору, Банк має право вимагати від
Позичальника дострокового повернення
заборгованості за Кредитним договором
у випадку прострочення сплати
чергового платежу по Кредиту або
процентів за користування Кредитом
строком понад 2 (два) місяці.

Згідно п. 5.1.2. та п. 7.1. Іпотечного
договору Банк, як Іпотекодержатель, має
право вимагати дострокового виконання
основного зобов'язання, у випадку
порушення Позичальником основного
зобов'язання за Кредитним договором, а
в разі невиконання вимоги Банку -
отримати задоволення своїх вимог з
вартості предмета іпотеки.

Зазначають, що оскільки Позичальник не
виконував належним чином свої
зобов'язання за Кредитним договором, АТ
«БРОКБІЗНЕСБАНК» звернувся до
Подільського районного суду м. Києва з
позовною заявою до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором в сумі 203 820, 73 Євро шляхом
звернення стягнення на заставлене
майно.

06 червня 2011 року Подільським районним
судом м. Києва було винесено рішення по
справі № 2 - 2219/2011 за позовом АТ
«БРОКБІЗНЕСБАНК» до ОСОБА_3, яким
позовні вимоги Банку задоволено
частково, та вирішено стягнути
заборгованість за Кредитним договором
в сумі 199 120, 04 Євро шляхом звернення
стягнення на заставлене майно.

Посилаються на те, що оскільки строк
дії кредитного договору № 08Ф - 86 від 26
травня 2008 року закінчився 27 травня 2013
року, Банком було донараховано
відсотки за користування кредитом та
неустойка за несплаченими процентами.

Звертають увагу суду на те, що станом на
24 вересня 2013 року заборгованість
ОСОБА_3 перед АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК»
становить 17 197, 08 євро (сімнадцять тисяч
сто дев'яносто сім євро 08 євроцентів),
що при розрахунку за курсом НБУ станом
на 24 вересня 2013 року 1 079, 6944 грн. = 100 євро
складає 185 675, 91 грн. (сто вісімдесят
п'ять тисяч шістсот сімдесят п'ять
гривень 91 копійка).

На підставі вищевикладеного, а також
керуючись ст.ст. 14, 16, 509, 525, 526, 530, 549, 610,
612, 1054 ЦК України звертаються з даним
позовом до суду та просять стягнути з
відповідача на їх користь зазначену
заборгованість за кредитним договором
та судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивача вимоги підтримує з
вищевикладених підстав, обґрунтувавши
поясненнями просить суд позов
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні заперечують проти
вимог позивача, обґрунтувавши
запереченнями просять суд відмовити в
задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника
позивача, відповідача та його
представника, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню частково,
виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
26.05.2008 року між Акціонерним банком
«БРОКБІЗНЕСБАНК», правонаступником
прав та обов'язків якого є ПАТ
«БРОКБІЗНЕСБАНК» та ОСОБА_3 було
укладено Кредитний договір № 08Ф - 86 (а.с.
14-17).

Згідно п. 1.1 зазначеного Кредитного
договору, його предметом зокрема є те,
що на умовах, визначених цим Договором,
Банк відкриває Позичальнику відкличну
кредитну лінію з лімітом кредитної
заборгованості у сумі 160 000, 00 Євро (сто
шістдесят тисяч Євро) на строк з 26
травня 2008 року до 27 травня 2013 року зі
сплатою процентів за користування
кредитом у розмірі 14 (чотирнадцять) %
річних для споживчих цілей.

Судом встановлено та не заперечується
сторонами, що Банком відповідачу було
надано кредитні кошти в повному обсязі
в наступному порядку:

1. Додатковою угодою № 1 від 01 липня
2008 року надано транш в сумі 120 000, 00 Євро;

2. Додатковою угодою № 2 від 02
вересня 2008 року надано транш в сумі 20 000,
00 Євро;

3. Додатковою угодою № 3 від 01
жовтня 2008 року надано транш в сумі 11 000,
00 Євро;

4. Додатковою угодою № 4 від 24
грудня 2008 року надано транш в сумі 9 000, 00
Євро, що об'єктивно підтверджується
наданими копіями зазначених
Додаткових угод, Розпорядженнями
управління валютного контролю та
Заявами на видачу готівки № 24 від 01.07.2008
року, № 25 від 02.09.2008 року, № 42 від 01.10.2008
року, № 3 від 24.12.2008 року (а.с. 21, 22, 23, 25, 26,
27, 29, 30, 31, 32, 33, 34).

Статті 546, 548 ЦК України визначають, що
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком. Виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

Згідно п. 6.1 укладеного між сторонами
Кредитного договору, останні погодили,
що забезпечення виконання зобов'язань
по погашенню заборгованості за
Кредитом, сплаті процентів за
користування Кредитом та ін.., виступає
іпотека.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.
44-49), 02.06.2008 року на виконання
вищезазначеного пункту Кредитного
договору, а також з метою забезпечення
виконання зобов'язань Позичальника за
Кредитним договором між Акціонерним
банком «БРОКБІЗНЕСБАНК»,
правонаступником прав та обов'язків
якого є ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ОСОБА_3
було укладено Іпотечний договір, який
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, та зареєстрований в
реєстрі за № 2768, згідно умов якого,
іпотекодавець з метою забезпечення
виконання основного зобов'язання, що
випливає з Кредитного договору, цим
передає в іпотеку, а Іпотекодержатель
приймає в іпотеку Предмет іпотеки.

Предметом іпотеки є нерухоме майно, а
саме:

- АДРЕСА_1, житловою площею 33, 80
кв.м., спорудження АДРЕСА_2

- Земельна ділянка, на якій
розташоване зазначене нерухоме майно,
площею 0,0959 (нуль цілих дев'ятсот
п'ятдесят дев'ять десятитисячних) га,
кадастровий номер 85449011.

Стаття 1054 ЦК України визначає, що за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.
Розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Як вже зазначалося вище, сторони при
укладенні Кредитного договору
погодили, що процентна ставка за
користування кредитом складає 14%
річних (п.1.1.).

Судом встановлено, що в подальшому, а
саме 01.10.2008 року між Акціонерним банком
«БРОКБІЗНЕСБАНК», правонаступником
прав та обов'язків якого є ПАТ
«БРОКБІЗНЕСБАНК» та ОСОБА_3 було
укладено Додаткову угоду № 3 до
Кредитного договору, якою кредитну
ставку збільшили до 15% річних з 01.10.2008
року (а.с. 30).

Статті 526, 525 ЦК України визначають, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно ст.ст. 610, 612 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Зі змісту статті 611 ЦК України
вбачається, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: 1) припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, або
розірвання договору; 2) зміна умов
зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4)
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Стаття 1050 ЦК України визначає, що якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу. Якщо позичальник
своєчасно не повернув речі, визначені
родовими ознаками, він зобов'язаний
сплатити неустойку відповідно до
статей 549 - 552 цього Кодексу, яка
нараховується від дня, коли речі мали
бути повернуті, до дня їх фактичного
повернення позикодавцеві, незалежно
від сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як вбачається з п. 3.1.3. Кредитного
договору, сторони погодили, що Банк має
право вимагати від Позичальника
дострокового повернення
заборгованості за Кредитним договором
у випадку прострочення сплати
чергового платежу по Кредиту або
процентів за користування Кредитом
строком понад 2 (два) місяці.

Крім того згідно п. 5.1.2. та п. 7.1.
Іпотечного договору, Банк, як
Іпотекодержатель, має право вимагати
дострокового виконання основного
зобов'язання, у випадку порушення
Позичальником основного зобов'язання
за Кредитним договором, а в разі
невиконання вимоги Банку - отримати
задоволення своїх вимог з вартості
предмета іпотеки.

Судом встановлено та не заперечується
сторонами, що в провадженні
Подільського районного суду м. Києва
перебувала цивільна справа № 2-2219/2011 за
позовом АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором в розмірі 203 820, 73
Євро, шляхом звернення стягнення на
заставлене майно, по якій 06.06.2011 року
судом було ухвалено рішення, яким
позовні вимоги Банку задоволено
частково, а саме, вирішено стягнути
заборгованість за Кредитним договором
від 26.05.2008 року в розмірі 199 120, 04 Євро,
шляхом звернення стягнення на
заставлене майно (а.с. 81-84, 52-55).

Зі змісту зазначеного рішення суду
вбачається, що спір виник між ПАТ
«БРОКБІЗНЕСБАНК» та ОСОБА_3, предметом
розгляду у справі по якій воно
ухвалене, було стягнення із ОСОБА_3 на
користь ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК»
заборгованості за Кредитним договором
№ 08Ф-86 від 26.05.2008 року, а підставою
позову було невиконання ОСОБА_3 своїх
зобов'язань за зазначеним договором.

Частина третя статті 61 ЦПК України
визначає, що обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що факт
порушення ОСОБА_3 своїх зобов'язань за
Кредитним договором № 08Ф-86 від 26.05.2008
року, факт наявності в останнього
станом день винесення рішення суду від
06.06.2011 року заборгованості за Кредитним
договором в розмірі 199 120, 04 Євро та факт
її стягнення на користь ПАТ
«БРОКБІЗНЕСБАНК», є встановленими і
доказуванню не підлягають при розгляді
зазначеної справи.

Як вже зазначалося вище, позивач
звертаючись з даним позовом до суду до
відповідача, обґрунтовує його зокрема
тим, що оскільки строк дії кредитного
договору № 08Ф - 86 від 26 травня 2008 року
закінчився 27 травня 2013 року, Банком
було донараховано відсотки за
користування кредитом та неустойка за
несплаченими процентами.

Згідно наданого до суду Розрахунку
заборгованості за Кредитним договором
№ 08Ф-86 від 26.05.2008 року станом на 24.09.2013
року заборгованість ОСОБА_3 перед АТ
«БРОКБІЗНЕСБАНК» становить 17 197, 08 Євро
(сімнадцять тисяч сто дев'яносто сім
Євро 08 євроцентів), з яких 4 208, 23 Євро -
заборгованість по простроченим
процентам та 12 988, 85 Євро -
заборгованість по пені за
простроченими процентами.

Суд вважає обґрунтованими зазначені
посилання позивача виходячи з
наступного.

Так згідно п. 1.1 Кредитного договору,
Банк відкрив Позичальнику відкличну
кредитну лінію з лімітом кредитної
заборгованості у сумі 160 000, 00 Євро (сто
шістдесят тисяч Євро) на строк з 26
травня 2008 року до 27 травня 2013 року.

Крім того в пункті 9.4. Кредитного
договору сторони погодили, що цей
Договір набирає чинності з дати його
підписання Сторонами і діє до повного
виконання ними прийнятих на себе
зобов'язань.

Пленум Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в п. 17 своєї
Постанови від 30.03.2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
зазначив, що зобов'язання припиняється
з підстав, передбачених договором або
законом (частина перша статті 598 ЦК).
Такі підстави, зокрема, зазначені у
статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність
судового рішення про задоволення вимог
кредитора, яке не виконано боржником,
не припиняє правовідносин сторін
кредитного договору, не звільняє
останнього від відповідальності за
невиконання грошового зобов'язання та
не позбавляє кредитора права на
отримання сум, передбачених частиною
другою статті 625 ЦК, оскільки
зобов'язання залишається невиконаним
належним чином відповідно до вимог
статей 526, 599 ЦК.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про доведеність
позовної вимоги позивача про стягнення
з відповідача на їх користь
заборгованості за кредитним договором,
яка складається із заборгованость по
простроченим процентам в розмірі 4 208, 23
Євро, оскільки відповідачем з дати
винесення рішення Подільським
районним судом м. Києва від 06.06.2011 року
до здійснення Банком нового Розрахунку
заборгованості станом на 24.09.2013 року,
кредитні кошти так і не були повернуті.

Крім того як зазначалося вище, зі
змісту статті 611 ЦК України вбачається,
що у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: 1)
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3)
сплата неустойки; 4) відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Статті 546, 548 ЦК України визначають, що
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком. Виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Пунктами 2.3.1., 2.3.4. Кредитного договору
визначено, що проценти нараховуються в
межах терміну користування Кредитом,
що визначений п. 1.1. цього Договору, на
суму фактичного залишку
заборгованості за Кредитом, із
розрахунку фактичної кількості днів у
місяці та році. Проценти за поточний
календарний місяць сплачуються
Позичальником щомісяця не пізніше 10
числа наступного місяця на рахунок,
вказаний Банком, в готівковій формі
через касу Банку або в безготівковій
формі.

В пункті ж 7.1 Кредитного договору,
сторони погодили, що за порушення
строків погашення заборгованості за
Кредитом та/або строків сплати
процентів за користуванням Кредитом
та/або комісії Банк має право
нараховувати Позичальнику неустойку
за кожен день прострочення в розмірі
подвійної процентної ставки, що
визначена в п. 1.1. Договору від суми
простроченої заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про доведеність
позовної вимоги позивача про стягнення
з відповідача на їх користь
заборгованості за кредитним договором,
яка складається із заборгованості по
пені за простроченими процентами,
однак вона підлягає задоволенню
частково, а саме в розмірі 6 000, 00 Євро,
виходячи з приписів ч. 3 ст. 551 ЦК
України, яка визначає, що розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення, оскільки судом
достовірно встановлено, що розмір
неустойки визначений позивачем в сумі
12 988, 85 Євро, яка нарахована за
прострочення сплати відсотків за
користування Кредитом, значно
перевищує розмір суми самих відсотків,
які підлягають сплаті, а саме 4 208, 23 грн.

Крім того суд бере до уваги при
зменшенні розміру неустойки факт
втрати відповідачем професійної
працездатності на 25% в результаті
дорожньо-транспортної пригоди, яка
встановлена йому з 01.03.2014 року по
довічно та факт захворювання серця у
сина відповідача, що підтверджується
наданими суду Довідкою Центральної
МСЕК № 1 про результати визначення
ступеня втрати професійної
працездатності у відсотках Серія АБ №
0011128 від 04.03.2014 року, Випискою із
медичної карти стаціонарного хворого
№ 3777/13 від 18.11.2013 року складеною
Київською міською конічною лікарнею
«Київський міський центр серця», а
також враховує принципи розумності та
справедливості.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Суд оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок в
їх сукупності за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженню наявних у
справі доказів приходить до висновку,
що позовні вимоги позивача знайшли
своє часткове доведення в судовому
засіданні з підстав зазначених вище, а
тому позов підлягає частковому
задоволенню.

Крім того враховуючи ту обставину, що
суд прийшов до висновку про
необхідність часткового задоволення
позову, з відповідача на користь
позивача в силу ст.ст. 79, 88 ЦПК України
підлягає стягненню судовий збір в
розмірі 1 012, 18 грн. пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 16,
525, 526, 536, 546-548, 549-551, 610, 611, 612, 1054 ЦК
України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 79, 88, 208,
209, 213-215, 217, 218, 223 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, реєстраційний номер
облікової картки платника податків:
НОМЕР_1 на користь Публічного
акціонерного товариства
«БРОКБІЗНЕСБАНК», :

- заборгованість по Кредитному
договору № 08Ф-86 від 26.05.2008 року в
розмірі 110 217, 69 грн.;

- судовий збір в розмірі 1 102, 18 грн.

В інші частині вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя В. С. Декаленко