Справа № 1515/4632/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 рокусмт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд
Одеської області у складі

головуючої судді - Вінської Н.В.

при секретарях: Піщевській О.А., Білаш
А.М., Латка І.В.

за участю:

позивачки - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні смт. Комінтернівське
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ
спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з
позовом до відповідача про поділ
спільного майна подружжя, в подальшому
уточнила свої вимоги та просила суд
стягнути на її користь 17/35 доходів від
підприємницької діяльності за період з
27.11.2004 року по 28.08.2008 р., що складає 327667,71
грн., стягнути ? частину вартості
автомобіля NOYOTA CARINA E, номерний знак
НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, залишити у
власності ОСОБА_3 кухню з фурнітурою;
стягнути на її користь компенсацію
вартості половини кухні у розмірі 5133 50
грн.; залишити їй у власність пральну
машину Electrolux EWS 1046, серійний номер 24200094;
залишити у власність ОСОБА_3
електричний обігрівач конверторного
типу; стягнути на її користь судові
витрати пов'язані з розглядом справи.

В судовому засіданні позивачка та
її представник підтримали вимоги
просили суд їх задовольнити
посилаючись на те, що вона перебувала з
відповідачем у шлюбі в період з 06.10.1995 р.
по 22 серпня 2008 р. від шлюбу у них
народилася донька ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1
За період шлюбу та до припинення
ведення спільного господарства ними за
спільні кошти придбано спільне майно,
згоди на поділ якого між ними не
досягнуто. В даний час в провадженні
іншого судді Комінтернівського
районного суду Одеської області
Барвенко В.К. перебуває справа про
поділ спільного нерухомого майно.
Відповідач у період з 27.11.2004 року є
фізичною особою підприємцем та
отримував доходи від підприємницької
діяльності . Згідно даних звітів обсяг
виручки від реалізації товарів (робіт,
послуг) за період з 01.01.2005р. по 30.09.2008 р.
склав 674 610.00 грн. Крім того, їй стало
відомо, що за час їхнього шлюбу,
відповідачем був придбаний автомобіль.
Просили суд задовольнити вимоги в
повному обсязі.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні заперечували проти
задоволення позову зважаючи на його
необґрунтованість. Просили суд
застосувати терміни позовної давності
до даних вимог, оскільки після
розірвання шлюбу до подачі позову
минуло чотири роки. Заперечували проти
задоволення вимог щодо відшкодування
17/35 частин доходу від підприємницької
діяльності відповідача, так як доходи
від підприємницької діяльності
використовувались подружжям спільно
на потреби сім'ї: придбання житлового
будинку в АДРЕСА_1, машини, предметів
домашньої обстановки, для організації
відпочинку на Закарпатті та
закордоном, навчання позивачки,
відвідини позивачкою фітнес-клубу,
купівля речей та продуктів харчування
для потреб усіх членів сім'ї та таке
інше. Крім того встановлено, що на
рахунках відповідача в даний час
відсутні будь-які кошти, які б можливо
було би поділити. Автомобіль, вартість
якого позивачка просила відшкодувати в
розмірі ? частини був проданий 2005 році,
про що позивачці було добре відомо, так
як кошти за продаж були ними витрачені
спільно. Вважали за неможливе
вирішувати порушені питання оскільки
на момент розгляду справи дані гроші та
майно відсутні в натурі. Вартість
автомобіля не визначена, тому вирішити
питання про відшкодування ? його
частина є неможливим. Не заперечували
проти визнання права власності на
пральну машину, оскільки, у позивачки і
так не було будь-яких обмежень у її
користуванні. Заперечували проти
визнання права власності за
відповідачем на кухню, оскільки дана
кухня є виготовленою під індивідуальні
параметри приміщення кухні в будинку і
навряд чи може бути використаною в
іншому місці. Заперечували проти
визнання за ним права власності на
обігрівач конверторного типу, оскільки
його придбавали разом із будинком та
має бути визнаним за тим, кому буде
належати будинок, або відповідної його
частини при здійсненні поділу в іншому
судовому процесі. Заперечували проти
стягнення судових витрат, оскільки не
визначено, що входить у судові витрати
чи входять до них витрати на послуги
представників за дорученням, у
дорученні визначено дві особи та не
встановлено, хто з них яку роботу
виконував та за якою ціною.

Розглянувши поданий позов,
матеріали справи, вислухавши думку
сторін та їх представників, суд
приходить до висновку про часткове
задоволення вимог позивачки.

Судовим розглядом справи
встановлено, що сторони по справі
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у
зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають
дитину, в даний час шлюб розірвано.

Зважаючи на те, що сторонами по
справі визнано факт володіння
позивачкою пральною машиною Electrolux EWS
1046, серійний номер 2420, суд задовольняє
позов у цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК
України, обставини, визнані сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

Відмовляючи у задоволенні позову
в частині стягнення з відповідача на
користь позивачки 17/35 частин доході від
підприємницької діяльності суд
виходив з наступного.

Відповідно до ст. 60 СК України,
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, відповідно до ст. 61
СК України, може бути будь-яке майно, за
винятком виключеного з цивільного
обороту. Об'єктом права спільної
сумісної власності є заробітна плата,
пенсія, стипендія, інші доходи,
одержані одним із подружжя.

Відмовляючи у задоволенні позову
в цій частині суд виходив з того, що
дійсно, доходи отримані від
підприємницької діяльності
відповідачем є спільною сумісною
власністю подружжя, але судовим
розглядом справи не встановлено, що
відповідач витрачав їх на власні
потреби та всупереч інтересам сім'ї.

Судовим розглядом справи
встановлено, що в даний час у
відповідача на рахунках відсутні кошти
у визначених позивачкою розмірах
(а.с.111-123). Крім того, з представлених
банком документів не можливо
встановити, чи є залишок коштів на
рахунку доходами від підприємницької
діяльності відповідача за період з
27.11.2004 по 28.08.2008 роки.

Відповідно до п. 24 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» до складу
майна, що підлягає поділу включається
загальне майно подружжя, наявне у нього
на час розгляду справи, та те, що
знаходиться у третіх осіб. При поділі
майна враховуються також борги
подружжя та правовідносини за
зобов'язаннями, що виникли в інтересах
сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК).

Відмовляючи у задоволенні позову
в частині стягнення на користь
позивачки ? частини вартості
автомобіля, суд виходив з того, що на
даний час автомобіль не перебуває у
власності відповідача.

Суд критично оцінює пояснення
позивачки, щодо того, що вона була не
обізнаною, щодо продажу машини і що
отримані від відчуження кошти не були
спрямовані на потреби сім'ї, оскільки
судовим розглядом справи встановлено,
що на час продажу машини сторони були у
зареєстрованому шлюбі, доказів не
ведення спільного господарства
судовим розглядом справи не
встановлено.

Вирішуючи питання про відмову у
задоволенні вимог позивачки, суд
враховує факт не внесення нею на
депозитний рахунок суду відповідної
грошової суми, як то передбачено ч. 2 ст.
365 ЦК України та п. 25 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21.12.2007 р. №
11 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя».

Відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦК України,
суд постановляє рішення про припинення
права особи на частку у спільному майні
за умови попереднього внесення
позивачем вартості цієї частки на
депозитний рахунок суду.

Відмовляючи у задоволенні вимог
позивачки в частині залишення у
власності відповідача кухні з
фурнітурою та обігрівача
конверторного типу суд виходив з того,
що дані вимоги не ґрунтуються на волі
ОСОБА_3, дані вимоги є його особистим
правом, яке може виникнути за його
бажання чи у разі уповноваження іншої
особи. Судовим розглядом справи не
встановлено повноважень ОСОБА_1 на
здійснення прав та обов'язків від імені
ОСОБА_3

Відповідно до ст. 30 ЦК України
цивільну дієздатність має фізична
особа, яка усвідомлює значення своїх
дій та може керуватися ними. Цивільною
дієздатністю фізичної особи є її
здатність своїми діями набувати для
себе цивільних прав і самостійно їх
здійснювати, а також здатність своїми
діями створювати для себе цивільні
обов'язки, самостійно їх виконувати та
нести відповідальність, у разі їх
невиконання.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд не вбачає підстав для задоволення
вимог по стягненню з відповідача
судових витрат, оскільки вимоги
позивачки є необґрунтованими, а
задоволення їх у частині визнання
права власності на пральну машину
пов'язано не з обґрунтованістю вимог, а
з фактичним визнанням її вимог
відповідачем.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 10 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставин, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК
України, доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК
України суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі вищевикладеного, ст.
ст. 30, 365, ЦК України, ст. 60, 61 СК України,
керуючись ст.ст.10, 11, 15, 57-61, 209, 212, 213, 215, 218
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
поділ майна подружжя - задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
пральну машину Electrolux EWS 1046, серійний
номер 24200094.

В задоволенні інших вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в десятиденний строк з дня
проголошення рішення.

Суддя Н. В. Вінська