Справа № 758/3775/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

20 травня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Декаленко В. С. ,

при секретарі - Кравцовій Ю.
В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за позовом Житлово-будівельного
кооперативу «Київ-7» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про приведення квартири до
попереднього стану, третя особа:
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідачів про зобов'язання вчинити
дії, мотивуючи свої вимоги тим, що
житловий будинок, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, утримується ЖБК
«Київ-7».

Зазначають, що відповідач-2 самовільно
провів без відповідних дозвільних
документів перепланування та
переобладнання квартири № 122 по
АДРЕСА_1, а саме: зняв міжкімнатні
перегородки та самовільно виконав
будівельні роботи по влаштуванню
балкону.

Посилаються на те, що на їх вимоги
припинити незаконне переобладнання
квартири та привести квартиру до
попереднього стану відповідачі не
реагують, жодних пояснень не надають,
до обстеження квартири нікого не
допускають.

Звертають увагу суду на те, що вони
виконуючи свої обов'язки покладені на
них статутом від 06 січня 1982 року для
захисту власних законних прав та
інтересів, а також інших співвласників
будинку зверталися до контролюючих
органів з відповідними заявами про
усунення зазначених порушень з боку
відповідачів, однак останні
відповідним чином не відреагували на
вказані порушення.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 319,
383ЦК України, Правил користування
приміщеннями житлових будинків і
гуртожитків, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 8 жовтня
1992 р. № 572, Правил утримання жилих
будинків та прибудинкових територій,
затверджених Наказом Державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства № 76
від 17.05.2005 року, Правил забудови м.
Києва, затверджених рішенням Київської
міської ради від 27.01.2005 року № 11/2587,
Правил благоустрою м. Києва,
затверджених рішенням Київської
міської ради від 25.12.2008 року № 1051/1051, а
також керуючись ст.ст. 10, 24, 100, 152, 177, 189 ЖК
УРСР, звертається з даним позовом до
суду та просить зобов'язати
відповідачів привести квартиру № 122 по
АДРЕСА_1 до попереднього стану.

Представник позивача та відповідачі в
судове засідання не з'явилися, про день,
час та місце розгляду справи
повідомлені вчасно та належним чином,
від представника позивача до суду
надано заяву згідно якої остання
просить розглядати справу за її
відсутності, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі, проти заочного
рішення не заперечує. Причини неявки
відповідачів суду не відомі.

Представник третьої особи в судове
засідання також не з'явився, до суду
надійшов відзив на позовну заяву про
приведення квартири до попереднього
стану згідно якого просять суд у
зв'язку з великою завантаженістю
розглядати справу у відсутність
представника Інспекції та прийняти
рішення у відповідності до діючого
законодавства та задовольнити позовні
вимоги.

Суд вважає за можливе розглядати
справу за відсутності вищезазначених
осіб відповідно до вимог ст.ст. 158, 169 ЦПК
України.

З письмової згоди представника
позивача суд ухвалю рішення при
заочному розгляді справи відповідно до
вимог ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню виходячи з
наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні,
житловий будинок, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 дійсно перебуває на
утриманні ЖБК «Київ-7», який згідно п. 1
Статуту організований з метою
задоволення потреб членів кооперативу
та їх сімей у житлі шляхом будівництва
жилого багатоквартирного будинку
(будинків) з господарськими будівлями
за власні кошти кооперативу з
допомогою державного кредиту, а також
для дальшої експлуатації і управління
цим будинком (будинками) (а.с.8-27).

Як вже зазначалося вище, позивач
звертаючись із даним позовом до суду до
відповідачів обґрунтовує його тим, що
відповідач-2 самовільно провів без
відповідних дозвільних документів
перепланування та переобладнання
квартири № 122 по АДРЕСА_1, а саме: зняв
міжкімнатні перегородки та самовільно
виконав будівельні роботи по
влаштуванню балкону.

Стаття 383 ЦК України визначає, що
власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї, інших осіб і не має
права використовувати його для
промислового виробництва.

Власник квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілого, - за умови, що ці зміни
не призведуть до порушень прав
власників інших квартир у
багатоквартирному житловому будинку
та не порушать санітарно-технічних
вимог і правил експлуатації будинку.

Крім того згідно ст.ст. 150, 152 ЖК
Української РСР, громадяни, які мають у
приватній власності будинок (частину
будинку), квартиру, користуються ним
(нею) для особистого проживання і
проживання членів їх сімей і мають
право розпоряджатися цією власністю на
свій розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Переобладнання і перепланування
жилого будинку (квартири), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, провадяться з дозволу
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів.

Стаття третя ЦПК України визначає, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Зі змісту статей 10, 60 ЦПК України
вбачається, що цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Статті 58, 59 ЦПК України дають
визначення належним та допустимим
доказам.

Так, належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, які
одержані з порушенням порядку,
встановленого законом. Обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Аналізуючи зазначені норми
цивільно-процесуального законодавства
та враховуючи предмет спору у справі
(приведення квартири до попереднього
стану), суд приходить до висновку, що
належними та допустимими доказами для
правильного її вирішення можуть бути в
сукупності покази свідків, письмові
докази та висновки експертів, з метою
встановлення суб'єктивного права та
права вимоги у позивача та
встановлення факту самовільного
перепланування та переобладнання
квартири.

Незважаючи на вимоги зазначених норм
цивільно-процесуального Закону,
позивачем не надано до суду жодного
належного та допустимого доказу в
підтвердження викладених ним в своєму
позові обставин, а саме доказів
проведення будь-яких робіт щодо
перепланування та переобладнання
квартири № 122 по АДРЕСА_1 відповідно до
ст. 383 ЦК України та ст. 152 ЖК Української
РСР (наявності предмету спору та спору
про право, що дозволяє звернення з
позовом до суду).

Крім того позивачем не надано доказів в
підтвердження наявності в нього
суб'єктивного права, що надавало б йому
право вимоги до відповідачів, виходячи
з того, що згідно п. 58 Статуту ЖБК
«Київ-7» в судовому порядку підлягають
вирішенню цивільно-правові спори між
кооперативом і його членами, а судом же
встановлено, що власником спірної
квартири є лише відповідач-1 відповідно
до Свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 05.02.1999 року виданого
державним нотаріусом Третьої
Київської державної нотаріальної
контори, Марущак С.В. та
зареєстрованого в реєстрі за № 2-550
(зворотна сторона а.с. 6), доказів же його
членства в кооперативі, так само як і
відповідача-2, до суду позивачем не
надано.

З врахуванням встановлених в
судовому засіданні обставин справи,
суд оцінюючи, належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок в
їх сукупності за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженню наявних у
справі доказів, приходить до висновку,
що вимоги позивача не знайшли своє
доведення в судовому засіданні, у
зв'язку з чим задоволенню не
підлягають.

На підставі вищевикладеного, ст. 383 ЦК
України, ст.ст. 137, 149, 150, 152 ЖК
Української РСР, керуючись ст.ст. 10, 11, 58,
59, 60, 88, 174, 208, 209, 213-215, 217- 218, 223, 224 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову
Житлово-будівельного кооперативу
«Київ-7» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
приведення квартири до попереднього
стану, третя особа: Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії. Позивач має право оскаржити
заочне рішення в загальному порядку,
встановленому цим Кодексом.

Суддя В. С. Декаленко