Білогірський районний суд
Хмельницької області
Тел.(факс) 038 41 2 1444
Справа № 669/534/14-п
Провадження № 3-в/669/1/14
У Х В А Л А

23 травня 2014 року
смт.Білогір'я

Білогірський районний суд
Хмельницької області в складі судді
Герасимчук Н.П. при секретарі
Дмитришиній В.В., розглянувши подання
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Білогірського районного управління
юстиції Хмельницької області ОСОБА_1
про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за
межі України,

В С
Т А Н О В И В :

Держвиконавець ОСОБА_1 звернувся до
суду з поданням про обмеження ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України, в якому
зазначив, що ОСОБА_2 добровільно у
наданий державним виконавцем термін
штраф не сплатив, що свідчить про
можливість боржника виїхати за межі
України з метою ухилення від виконання
своїх зобов'язань. Просив суд обмежити
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України
до повного виконання зобов'язань за
постановою Білогірського ВДАІ.

В судовому засіданні подання
підтримав, суду пояснив, що майно на яке
можна було б накласти стягнення у
боржника відсутнє. Заробітної плати не
отримує, на обліку у службі зайнятості
не перебуває. Боржник ухиляється від
виконання боргових зобов’язань тому
до нього слід застосувати обмеження у
виїзді за кордон до виконання боргових
зобов’язань.

Заслухавши пояснення державного
виконавця Дмитрієва П.О., дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
подання не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у
відділі ДВС Білогірського районного
управління юстиції знаходиться
постанова інспектора ВДАІ
Білогірського РВ УМВС України в
Хмельницькій області молодшого
лейтенанта міліції ОСОБА_3 в справі про
адміністративне правопорушення серія
ВТ1 №116598 від 20 листопада 2013 року про
стягнення з ОСОБА_2 на користь Держави
штрафу в розмірі 850,00грн.

На виконання вказаної постанови
старшим державним виконавцем відділу
ДВС Білогірського РУЮ ОСОБА_1 14.01.2014
року відкрито виконавче провадження ВП
№ 41447850.

Відповідно до вимог ст. 377-1 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

В силу вимог ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України»
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон у випадках, якщо він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

Згідно вимог п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець в процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Як вбачається із роз’яснення
Верховного Суду України від 01 лютого 2013
року «Про судову практику щодо
вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України» поняття "ухилення від
виконання зобов'язань, покладених на
боржника рішенням" варто розуміти як
будь-які свідомі діяння (дії або
бездіяльність) боржника, спрямовані на
невиконання відповідного обов'язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

Тобто, значення словосполучення
"ухилення від виконання зобов'язань,
покладених судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи)", вжите
у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» та у п. 18 ч. 3
ст. 11 Закону України «Про виконавче
провадження», позначає з об'єктивної
сторони такі діяння (дії чи
бездіяльність) особи боржника, які
полягають у навмисному чи іншому
свідомому невиконанні нею зазначених
обов'язків. Особа, яка має невиконані
зобов’язання, не може вважатися винною
в ухиленні, поки не буде доведено
протилежне.

У відповідності до вимог ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненнями фізичних чи
юридичних осіб, поданими відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що подання не
містить обґрунтування обставин з
посиланням на належні докази та
підтвердження необхідності обмежити
боржника у праві виїзду за межі
України. Відкриття виконавчого
провадження та наявність
заборгованості не можуть розглядатися
достатніми підставами для
застосування судом саме такого заходу,
як обмеження особи у праві виїзду за
межі України.

Крім того, старшим державним
виконавцем в судовому засіданні не
надано належних доказів того, що
боржник ОСОБА_2 ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього постановою інспектора
Білогірського ВДАІ ОСОБА_3

При цьому, сума заборгованості ОСОБА_2 в
розмірі 850 грн. є неспіврозмірною
обмеженню вільно залишити територію
України, яке гарантується кожному ст. 33
Конституції України.

При цьому до матеріалів подання не
надано будь-яких належних доказів на
підтвердження можливості чи бажання
боржника ОСОБА_2 виїзду за межі України
з метою ухилення від виконання рішення
суду, в тому числі наявності у нього
закордонного паспорта, не наведено
попередніх випадків перетину ним
державного кордону та виїзд за межі
України, які б давали підстави вважати
його таким, що має бажання покинути
межі України з метою невиконання
судового рішення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону
та встановленні обставини справи, суд
приходить до висновку, що у задоволенні
подання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.
11 Закону України «Про виконавче
провадження» та ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в’їзду
в Україну громадян України», ст. ст. 209,
210, ст. 377-1 ЦПК України, суд

У Х
В А Л И В:

В задоволенні подання старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Білогірського районного управління
юстиції в Хмельницькій області ОСОБА_4
про тимчасове обмеження боржника
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України –
відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до
апеляційного суду Хмельницької
області через Білогірський районний
суд Хмельницької області протягом
п’яти днів з дня її проголошення.

Суддя
Н. П. Герасимчук