АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 687/115/14-ц
Провадження № 22-ц/792/954/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді
Талалай О.І.

суддів: П'єнти І.В., Корніюк А.П.

з участю секретаря: Сацюк Г.О.

апелянта: ОСОБА_1 і його
представника: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3 і його
представника: ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Чемеровецького районного
суду від 17 березня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання
права власності на ? частину
нежитлового приміщення, визнання
частково недійсним договору
купівлі-продажу, стягнення коштів.

Заслухавши доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі,
перевіривши матеріали справи,
ознайомившись з доводами апеляційної
скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3, звертаючись до суду з вказаним
позовом, зазначив, що вони з
відповідачем домовились про придбання
приміщення по АДРЕСА_1 для
реконструкції і використання під
пекарню для випікання хліба. Після
домовленості він виїхав на роботу в
Іспанію і здійснював грошові перекази
на ім'я ОСОБА_1 Останній витрачав кошти
на оформлення договору купівлі-продажу
та проведення реконструкції будівлі і
запуск виробництва. Загальна сума
здійснених грошових переказів на ім'я
ОСОБА_1 склала 30000 доларів США. Договір
купівлі-продажу за домовленістю
повинен був оформлятися на його матір.
Однак у 2013 році йому стало відомо, що
договір купівлі-продажу оформлено на
ім'я відповідача, пропозицію
переоформити половину придбаного
приміщення на нього ОСОБА_1
відхилив. Тому просив визнати частково
недійсним договір купівлі-продажу
нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 від 07
березня 2006 року, визнати за ним право
власності на ? частину нежитлової
будівлі або стягнути з відповідача
перераховані кошти.

Рішенням Чемеровецького районного
суду від 17 березня 2014 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_3 кошти у сумі 10328 Євро,
що еквівалентно 133127 грн. і 7708,91 доларів
США, що еквівалентно 71554 грн., а всього
на загальну суму 204681 грн. Вирішено
питання про судові витрати.

ОСОБА_1, не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції у частині задоволення
вимог, в апеляційній скарзі просить
його скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову у позові у зв'язку з
позовною давністю. Посилається на
незаконність судового рішення.
Домовленості про спільну діяльність не
було. Кошти позичав у ОСОБА_3, але боргу
на теперішній час немає, так як
повернув. Суд не розглянув його заяву
про застосування позовної давності.

Рішення суду у частині відмови у позові
не оскаржується, а тому не
переглядається апеляційним судом.

У засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 і
його представник апеляційну скаргу
підтримали. ОСОБА_3 і його представник
визнали апеляцію не обґрунтованою у
повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду не
відповідає.

Згідно п. 3 і п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування або зміни
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Задовольняючи позов про стягнення
коштів, суд виходив з того, що сторони
домовилися про спільне зайняття
підприємницькою діяльністю. ОСОБА_3
працював за кордоном і надсилав ОСОБА_1
кошти для придбання нежитлового
приміщення по АДРЕСА_1 з метою
реконструкції під пекарню для
випікання хліба. Зазначені обставини
визнаються сторонами і не підлягають
доказуванню. Позивачем документально
підтверджено переказ грошових коштів
на суму 10328 Євро і 7708,91 доларів США, а
тому підлягає задоволенню позов у
частині стягнення цих коштів.

Проте такі висновки суду не
відповідають обставинам справи і
вимогам закону.

Із пояснень відповідача у суді першої
інстанції згідно запису фіксування
судового засідання технічними
засобами вбачається, що він заперечує
укладення з ОСОБА_3 договору про
спільну діяльність.

Відповідно до ст. 1130 ЦК України за
договором про спільну діяльність
сторони (учасники) зобов'язуються
спільно діяти без створення юридичної
особи для досягнення певної мети, що не
суперечить законові. Спільна
діяльність може здійснюватися на
основі об'єднання вкладів учасників
(просте товариство) або без об'єднання
вкладів учасників.

Згідно зі ст. 1131 ЦК України договір
про спільну діяльність укладається у
письмовій формі. Умови договору про
спільну діяльність, у тому числі
координація спільних дій учасників або
ведення їхніх спільних справ, правовий
статус виділеного для спільної
діяльності майна, покриття витрат та
збитків учасників, їх участь у
результатах спільних дій та інші умови
визначаються за домовленістю сторін,
якщо інше не встановлено законом про
окремі види спільної діяльності.

На підставі ч. 1 ст. 218 ЦК України
недодержання сторонами письмової
форми правочину, яка встановлена
законом, не має наслідком його
недійсність, крім випадків,
встановлених законом. Заперечення
однієї із сторін факту вчинення
правочину або оспорювання окремих його
частин може доводитися письмовими
доказами, засобами аудіо-, відеозапису
та іншими доказами. Рішення суду не
може ґрунтуватися на свідченнях
свідків.

Таких доказів на підтвердження своїх
вимог ОСОБА_3 суду не надав.

Як вбачається з матеріалів справи у
період з 19 грудня 2005 року по 01 жовтня 2007
року позивач надіслав ОСОБА_1 грошові
перекази на загальну суму 5223 Євро і 6672
доларів США, що підтверджується
заявами на одержання переказу і
заявами на видачу готівки від 19 грудня
2005 р., 27 грудня 2005 р., 13 березня 2006 р., 17
квітня 2006 р., 10 травня 2006 р., 03 липня 2006 р.,
10 вересня 2007 р., 01 жовтня 2007 р.

Згідно договору купівлі-продажу від 07
березня 2006 року відповідач купив
нежитлове цегляне приміщення бані по
АДРЕСА_1. У період 2006 - 2009 років проводив
його реконструкцію під пекарню для
випікання хліба, яка не завершена по
теперішній час.

19 грудня 2007 року ОСОБА_3 було видане
свідоцтво про сплату єдиного податку,
вид діяльності - виробництво хліба та
хлібобулочних виробів.

10 серпня 2009 року ним подано заяву про
зняття з обліку у Кам'янець-Подільській
ОДПІ і 09 жовтня 2009 року знято з
податкового обліку, що підтверджується
листом Кам'янець-Подільській ОДПІ від 11
квітня 2014 року.

Враховуючи, що договір про спільну
діяльність відповідно до вимог ч. 1 ст.
1131 ЦК України не був укладений у
письмовій формі і не були чітко
визначені умови спільної діяльності
сторін, ОСОБА_1 зобов'язаний повернути
позивачу лише отримані за грошовими
переказами кошти.

Відповідач 10 лютого 2014 року подав заяву
про застосування позовної давності,
яка залишилась поза увагою суду першої
інстанції.

Про порушення своїх прав ОСОБА_3 стало
відомо восени 2009 року, коли було
припинено проведення реконструкції
нежитлового приміщення і він знявся з
податкового обліку, не маючи наміру
здійснювати діяльність з виробництва
хліба та хлібобулочних виробів. Проте з
позовом до суду позивач звернувся лише
14 січня 014 року.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у позові про стягнення коштів у зв'язку
із спливом позовної давності.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Чемеровецького районного суду
від 17 березня 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
стягнення коштів відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий: (підпис)
Судді: (підписи)

Вірно:

Головуючий:

____________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції: Борсук
В.О. Провадження: №
22-ц/792/954/14

Доповідач: Талалай О.І.
Категорія: 57