РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року Ленінський районний
суд м. Кіровограда в складі:

головуючого:
Циганаш І.А.

при секретарі:
Возлюбленій А.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом Кредитної спілки "Простір" до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором, зустрічної позовної заяви
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Кредитної спілки
"Простір" про визнання договорів
недійсними, припиненими, стягнення
надміру сплачених коштів, -

Встановив:

КС " Простір " звернулася з позовом до
відповідачів, обґрунтувавши його тим,
що між КС « Простір » та членом спілки
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
№221 від 15.08.2007 року, за умовами якого
спілка надала ОСОБА_1 кредит у розмірі
3000 грн., строком на 12 місяців зі сплатою
відсотків за його користування в
розмірі 72% річних. З метою забезпечення
належного виконання зобов'язань
ОСОБА_1, що виникають з кредитного
договору було укладено договори поруки
від 15.08.2007 року №221 та №221/1-П від 30.03.2009
року, за якими ОСОБА_2 виступила
поручителем ОСОБА_1 За умовами
договорів поруки ОСОБА_2 на
добровільних засадах взяла на себе
зобов'язання солідарно відповідати
перед спілкою по зобов'язанням ОСОБА_1,
які виникають з умов договору в повному
обсязі, в строки та на умовах,
обумовлених договором. Пунктом 4.1.3
Договору встановлено обов'язок ОСОБА_1
погашати отриманий кредит та відсотки
за його користування щомісячно. У
зв'язку з простроченням ОСОБА_1
виконання зобов'язань по договору, на
підставі умов кредитного договору сума
відсоткової ставки по кредиту була
збільшена вдвічі за кожен день
прострочення платежу. Станом на 13.06.2013р.
загальна заборгованість відповідача
за договором становить 30 903 грн. 39 коп., з
яких: 1568,76 грн. - основний борг ( тіло
кредиту ); 29334,63 грн. - проценти за
користування кредитом. Просить
стягнути з відповідачів в солідарному
порядку на користь КС « Простір »
заборгованість за кредитним договором
№221 від 15.08.2007 року у розмірі 30 903 грн. 39
коп.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги уточнила,
зменшила, в зв'язку з неправильним
трактуванням бухгалтерією КС « Простір
» п. 3.7 кредитного договору №221 від 15
серпня 2007 року, просила стягнути з
відповідачів в солідарному порядку на
користь КС « Простір » заборгованість
за кредитним договором №221 від 15 серпня
2007 року у розмірі 10 809,06 грн., з яких 1 568,76
грн. - тіло кредиту, 9 240,30 грн. - проценти
за користування кредитом.

Відповідачі звернулися до суду з
зустрічною позовною заявою до КС «
Простір » про визнання договорів
недійсними та припиненими. Зазначив, що
за обставинами, які викладені в
позовній заяві, отриманій ними лише
23.01.2014 р., наведено, що між КС « Простір »
та гр. ОСОБА_1 був укладений кредитний
договір №221 від 15.08.2007р. за умовами
якого спілка надала кредит у розмірі 3000
грн. зі сплатою відсотків 72 % річних.
Однак, до цього кредитного договору №
221 додано видатковий касовий ордер,
який свідчить, що кошти йому видані вже
після закінчення договору, який мав
чітко визначений строк, а саме 15.08.2008 р.
За таких обставин, коли гроші
видавалися на час припинення договору
відсутні правові наслідки кредитних
відносин, оскільки договір припинив
дію за закінченням строку.

Що стосується додаткової угоди, то
вона, взагалі, укладена 30.03.2009 р. (після
спливу терміну договору №221 від
15.08.2007р.). Додаткова угода № 1
оформлялась до якогось іншого
кредитного договору, а саме № 08221, і не
має також будь яких правових наслідків.
Відсутність кредитного зобов'язання
взагалі, з припиненням договору на час
видачі 15.08.2008 р. 3000 грн. Виходячи з
визначеної в позові суми, спірна
заборгованість існує станом на 04.07.2012р.
у сумі 25338,10 грн. Однак як може
рахуватись заборгованість за
неукладеним договором, у відсутності
отримання кредитних коштів на час
підписання - не зрозуміло. Інших
розрахунків не наведено і не
обґрунтовано письмовими доказами.
Неможливо встановити з яких міркувань
до стягнення нараховується сума у
розмірі 30 903 грн. 39 коп., оскільки
комп'ютерна роздруківка картки нібито
позичальника не містить підпису і
реквізитів відповідальної особи.
Належний послідовно зрозумілий
розрахунок відсутній. Відсутність
зобов'язання за погашенням. Як наслідок
відсутності заборгованості у 3000 грн.
отриманих 15.08.2008 р., за кредитом, є
квитанції погашення на суму 5795,52 грн.

В зв'язку з цим виникає вимога
відшкодування різниці від отриманих
спілкою 3000 грн. 15.08.2008 р. та коштів, які
він зайво сплатив на погашення
неіснуючого кредитного зобов'язання.
Різниця між сплаченою сумою 5 795,52 грн.
та сумою отриманих 3000 грн. 15.08.2008 р.
складає 2 795,52 грн.

Таким чином, наявність боргового
документа у боржника, квитанцій сплати
на погашення більш як 3000 грн. у сумі 5
795,52 грн. підтверджує відсутність
зобов'язання на яке посилається
позивач як підставу вимог, невиконання
його боржником, безпідставність
позовних вимог їх повну правову
нездатність (нікчемність).

Ніякого пред'явлення вимог до
відповідача ОСОБА_2 як поручителя по
основному зобов'язанню - позивач ніколи
в межах встановленого ст. 559 ЦК строку
не висував.

А тому за змістом ч. 4 ст. 559 ЦК порука
припиняється, якщо кредитор протягом 6
місяців від дня настання строку
погашення кредиту відповідно до
графіка не пред'явить вимоги до
поручителя.

Вимоги до поручителя про виконання ним
основного зобов'язання протягом 6
місяців від дня настання прострочки
виконання основного зобов'язання - не
було пред'явлено в установленому
порядку, а тому дія такої поруки з
урахуванням умов ч. 4 ст. 559 ЦК -
припинилась.

До поручителя з цього часу в межах
строку, визначеного зазначеної норми
не було пред'явлено вимоги або позову,
як на виконання солідарного
зобов'язання. Документальні
підтвердження - відсутні.

Розрахунок розміру стягнення не може
бути судом взятий до уваги, оскільки
містить суттєві суперечності щодо
заборгованості по кредиту і визначеної
позивачем подвійної ставки зі
зростання у геометричній прогресії за
кожен день нарахування до основної
суми кредитного зобов'язання. Повинні
бути надані чіткі роз'яснення щодо
розрахунку застосування подвійної
ставки. Геометрична прогресія яка
визначена позивачем у розрахунку - не
припустима. Вона не обумовлена
здоровим глуздом, справедливістю,
сумлінністю, розумністю.

Крім того, позивачем пропущено строк
позовної давності, що позбавляє права
задоволення будь-якого позову за
межами цього строку. На застосуванні
ст. 267 ЦК та строку позовної давності,
наполягають. Строк на звернення до
цивільного суду є пропущеним, у зв'язку
з тим, що кредитний договір та договір
поруки №221 укладався 15.08.2007р., строком
на 1 рік тобто до 15.08.2008р. Припинив дію
15.08.2008р. і це позбавляє можливості
захисту права з пропущенням строку
позовної давності відповідно до вимог
ст. 256, ч.2 ст. 258, 267 ЦК. Просять
застосувати до невиниклих відносин
вимоги ст. 267 ЦК України щодо пропущення
строку позовної давності, відмовити в
задоволенні позову КС Простір як
необґрунтованого, пред'явленого за
межами строку позовної давності, та
неіснуючої суми боргу за неіснуючим
кредитним зобов'язанням; визнати
недійсним кредитний договір від 15.08.2007
р. № 221, який закінчився визначеним
строком 15.08.2008 р. , як такий, що не
відповідає ст. 640 ЦК України, не був
укладеним з моменту передачі коштів
15.08.2008 р.

В судовому засіданні представник
позивача уточнені позовні вимоги
підтримала, просила суд їх
задовольнити, в задоволенні зустрічних
позовних вимогах просила відмовити,
посилаючись на обставини, викладені в
позові.

Представник відповідача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2, ОСОБА_2 та її представник в
судовому засіданні позовні вимоги КС «
Простір » не визнали, в задоволенні
позову просили відмовити, зустрічні
позовні вимоги підтримали, просили суд
їх задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в зустрічній
позовній заяві.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов до висновку, що позовні вимоги
КС « Простір » до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором підлягають задоволенню, а в
задоволенні зустрічної позовної заяви
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до КС "Простір" про
визнання договорів недійсними,
припиненими, стягнення надміру
сплачених коштів слід відмовити з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно вимог ч. ч. 1, 3, 5 ст. 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства,
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі, правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною вимог, які
встановлені ч. 1 -3 , 5 ст. 203 цього Кодексу.

Ст. 627 ЦК України закріплений принцип
свободи договору, згідно якого сторони
вільні в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності і
справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Як передбачено ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлено, що 15
серпня 2007 року між Кредитною спілкою "
Простір " та ОСОБА_1 було укладено
Кредитний договір №221, згідно умов
даного договору кредитор надає, а
позичальник отримує грошовий кредит у
сумі 3000 грн., що в еквіваленті до курсу
НБУ складає 594 доларів США, на дату
здійснення операції, для споживчих
потреб ( а.с. 2 ).

Відповідно до п. 2.1 кредитного договору
кредитор надає, а позичальник отримує
кредит терміном на 12 місяців з 15серпня
2007 року по 15 серпня 2008 року.

Згідно п.п. 4.1.1, 4.1.2 кредитного договору
позичальник зобов'язується
кредитодавцеві отриманий кредит в
повному обсязі у визначений термін та
на умовах цього договору; виплачувати
кредитодавцеві 72% річних за
користування кредитом протягом
терміну, передбаченого в пункті 2.1
розділу 2 договору.

У відповідності до п. 3.7 вказаного
договору у разі несплати відсотків по
кредиту у визначений термін, на другий
день після виникнення заборгованості,
відсоткова ставка по кредиту
збільшується вдвічі за кожен день
прострочення платежу.

Згідно п. п.5.1 - 5.2 нарахування відсотків
відбувається за кожний день
користування кредитом, починається з
наступного дня після отримання
позичальником кредиту, а припиняється
в день остаточного розрахунку за
кредитом. Відсотки нараховується на
суму залишку заборгованості за
кредитом. Сплаті підлягають відсотки
за кожний день користування кредитними
коштами.

Пунктом 8.3 кредитного договору
визначено, що до правовідносин,
пов'язаних з укладанням та виконанням
цього договору застосовується строк
позовної давності тривалістю у шість
років ( ст. 259 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України передбачено, що
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі.

У відповідності до п. 8.7 кредитного
договору договір вступає в силу з
моменту його підписання та діє до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань за цим договором.

Видача ОСОБА_1 3000 грн. підтверджується
видатковим касовим ордером №1012 від 15
серпня 2007 року та касою кредитної
спілки « Простір » №1 від 15 серпня 2007
року ( а.с. 3, 104 ).

Судом встановлено, що 30 березня 2009 року
між Кредитною спілкою " Простір " та
ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду
№1 до кредитного договору від 15 серпня
2007 року, відповідно до умов якої
процентна ставка за користування
кредитом за самим кредитним договором
встановлюється в розмірі 72% річних;
строк та порядок погашення кредиту та
відсотків за користування ним
здійснюється відповідно до Додатку №1
даного договору; строк дії Додаткової
угоди 12 місяців до15 серпня 2009р. ( а.с. 4 ).

З довідки КС « Простір » від 28.01.2014 року
за №34 та особової картки позичальника
ОСОБА_1 вбачається, що заборгованість
члена кредитної спілки « Простір » -
ОСОБА_1 станом на 28.01.2014р. по кредитному
договору №221 від 15.08.2007 року складає 10 809
грн. 06 коп., з яких: 1 568,76 грн. - тіло
кредиту; 9 240,30 грн. - відсотки за
користування кредитом ( а.с. 91, 92-93).

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку,
поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя,
поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку,
відповідають перед кредитором
солідарно, якщо інше не встановлено
договором поруки.

Судом встановлено, що 15 серпня 2007 року
між КС « Простір » ( кредитор ), ОСОБА_1 (
позичальник ) та ОСОБА_2 ( поручитель )
було укладено договір поруки №221 ( а.с 5
).

У відповідності до п. 1.2 договору поруки
сторони договору встановлюють, що
поручитель на добровільних засадах
бере на себе зобов'язання відповідати
перед кредитором по зобов'язанням
боржника - ОСОБА_1, які виникають в
останнього з умов кредитного договору
№221 від 15 серпня 2007 року, в повному
обсязі, в строки та на умовах,
обумовлених договором: а) зобов'язань
по погашенню кредиту в розмірі 3000 грн.;
б) зобов'язань боржника по сплаті
відсотків за користування кредитом за
фактичний строк користування кредитом,
а також пеню, штрафи та інші боргові
зобов'язання, що виникають з умов
договору.

Згідно п. 2.1 договору поруки сторони
визначають, що у випадку невиконання
боржником взятих на себе зобов'язань,
вказаних в п. 1.2 цього договору,
поручитель несе відповідальність

перед кредитором на рівні з боржником
за кредитним договором №221 від 15 серпня
2007 року.

У відповідності до п. 4. 1 договору
поруки сторони встановлюють, що
договір вступає в силу з моменту його
підписання усіма сторонами та втрачає
свою дію з моменту закінчення
забезпеченого ним зобов'язання. При
цьому, сторони констатують, що строк
закінчення договору не вказується
сторонами конкретно, так як він
визначається моментом повернення суми
кредиту, відсотків за кредит, інших
платежів за кредитним договором №221
від 15 серпня 2007 року.

30 березня 2009 року між КС « Простір » (
кредитор ), ОСОБА_1 ( позичальник ) та
ОСОБА_2 ( поручитель ) було укладено
договір поруки №221/1-П ( а.с 6 ).

У відповідності до п. 1.2 договору поруки
сторони договору встановлюють, що
поручитель на добровільних засадах
бере на себе зобов'язання відповідати
перед кредитором по зобов'язанням
боржника - ОСОБА_1, які виникають в
останнього з умов кредитного договору
№221 від 15 серпня 2007 року, в повному
обсязі, в строки та на умовах,
обумовлених договором: а) зобов'язань
по погашенню кредиту за кредитним
договором; б) зобов'язань боржника по
сплаті відсотків за користування
кредитом за фактичний строк
користування кредитом, а також пені,
штрафів та інших зобов'язань, що
виникають з умов кредитного договору.

Згідно п. 4.1 договору поруки сторони
встановлюють, що договір вступає в силу
з моменту його підписання сторонами та
припиняє свою дію одночасно з
припиненням дії кредитного договору.
Договір також вважається припиненим,
якщо протягом 10 ( десяти ) років від дня
настання строку виконання зобов'язання
боржника за кредитним договором
кредитор не пред'явить позов до
поручителя.

У відповідності до п. 5.4 договору поруки
до правовідносин, пов'язаних з
укладанням та виконанням договору,
застосовується строк позовної
давності тривалістю у 10 ( десять ) років
( ст. 259 ЦК України ).

Приймаючи до уваги вищевикладене, та
враховуючи, те, що за домовленістю
сторін позовна давність була
збільшена, станом на 28.01.2014р. кредитні
зобов'язання перед КС « Простір » за
кредитним договором №221 від 15 серпня 2007
року ОСОБА_1 не виконав та
заборгованість складає 10 809 грн. 06 коп.,
укладений кредитний договір №221 від
15.08.2007 року за своїм змістом не
суперечить нормам цивільного
законодавства, оскільки відповідач
ОСОБА_1 погодився з умовами зазначеного
вище договору, скріпивши його своїм
підписом та вчинив дії на виконання
умов договору, отримавши від кредитної
спілки суму кредиту, зазначену у
договорі, на момент укладення договору
відповідач погодившись з усіма
вимогами та умовами погашення кредиту,
тому суд вважає за необхідне позовні
вимоги КС « Простір » задовольнити та
стягнути з відповідачів в солідарному
порядку на користь КС « Простір »
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 10 809 грн. 06 коп., а в
задоволенні зустрічних позовних вимог
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - відмовити.

Відповідно до ст. ст.79, 88 ЦПК України
підлягає стягненню з відповідачів на
користь держави судовий збір у розмірі
114 грн. 70 коп. з кожного ( 229,40 грн. : 2 ).

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 212-215, 218 ЦПК України
, суд,-

Вирішив:

Позовні вимоги Кредитної спілки
"Простір" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - задовольнити в повному
обсязі.

Стягнути в солідарному порядку з
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний
номер: НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 на
користь Кредитної спілки " Простір "
заборгованість за кредитним договором
№ 221 від 15 серпня 2007 року у розмірі 10 809
грн. 06 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер:
НОМЕР_2 судовий збір на користь держави
у розмірі по 114 грн. 70 коп. з кожного.

В задоволенні зустрічної позовної
заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Кредитної
спілки "Простір" про визнання договорів
недійсними, припиненими, стягнення
надміру сплачених коштів - відмовити у
повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів
після проголошення рішення через
Ленінський районний суд м. Кіровограда
до Апеляційного суду Кіровоградської
області. У разі якщо рішення було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда
Циганаш І.А.