Справа № 522/786/14-ц
Приморський районний суд м. Одеси в
головуючого одноособово
судді Донцова Д.Ю.,
при секретарі судового
засідання Скибінській Є.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Одесі цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Народна
фінансово-страхова компанія
«Добробут» про відшкодування
матеріальної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,
ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним
вище позовом, в якому просить стягнути
з Приватного акціонерного товариства
«Народна фінансово-страхова компанія
«Добробут» матеріальну шкоду завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
за проведення автотоварознавчого
дослідження в розмірі 350,00 гривень та
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 473,78 гривень,
Представник позивача у судове
засідання не з'явилася, про час та
місце проведення судового засідання
булла повідомлена належним чином,
надала до суду заяву, відповідно до
якої просить справу розглянути без її
участі, позовні вимоги підтримує у
повному обсязі, просить задовольнити,
не заперечує проти постановлення судом
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про час та місце
проведення судового засідання
відповідач повідомлявся належним
чином, причини неявки суду не відомі,
заяви про розгляд справи у відсутності
представника відповідача до суду не
Зі згоди представника позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст. 224
Дослідивши матеріали справи та надані
докази, судом було встановлено
У судовому засіданні встановлено, що
постановою Малиновського районного
суду м. Одеси від 08 жовтня 2012 року у
у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
Під час розгляду в судовому засіданні
вказаної адміністративної справи
судом встановлені обставини, які є
преюдиціальними для розгляду даної
справи, а саме те, що 26 липня 2012 року
приблизно о 20 годині 20 хв. з АЗС «WOG» в
напрямку проїзної частини вул.
М.Грушевського в місті Одесі, за
адресою вул. М.Грушевського, 6, рухався
автомобіль «Mersedes-Benz Е 300», н/з НОМЕР_4 під
керуванням ОСОБА_2, який при виїзді на
проїзну частину вулиці М.Грушевського
не дав дорогу транспортному засобу, що
рухався по ній та здійснював поворот
праворуч на прилеглу до АЗС територію,
що призвело до зіткнення з автомобілем
«Toyota Camry», н/з НОМЕР_5, під керуванням
водія ОСОБА_1, що рухався по вул.
М.Грушевського від центрального
автовокзалу у напрямку вул. Паркової.
Дорожньо-транспортна пригода
відбулася з вини ОСОБА_2, який порушив
вимоги п. 10.2 Правил дорожнього руху,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001
дорожньо-транспортної пригоди
автомобіль марки «Toyota Camry», н/з НОМЕР_5,
що належить позивачу, ОСОБА_1, отримав
механічні пошкодження.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками є
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки);
Збитки відшкодовуються у повному
обсязі, якщо договором або законом
не передбачено відшкодування у меншому
або більшому розмірі.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України
джерелом підвищеної небезпеки є
зокрема діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів.
Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.
Статтею 1188 ЦК України визначений
порядок відшкодування шкоди,
заподіяної внаслідок взаємодії
декількох джерел підвищеної небезпеки,
відповідно до якого шкода, завдана
одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27.03.1992 р. № 6
«Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди»: розглядаючи
позови про відшкодування шкоди, суди
повинні мати на увазі, що шкода,
заподіяна особі і майну громадянина
або заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, незалежно від наявності
06 січня 2012 року між ОСОБА_2 та
Приватним акціонерним товариством
«Народна фінансово-страхова компанія
«Добробут» (код страховика - 127;
ідентифікаційний код - 31093336), що
Подільський район, вул.
Сагайдачного/Ігорівська, будинок 10/5,
літ. «А») в особі філії в м. Одесі було
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності наземних
транспортних засобів строком на один
рік, що підтверджується полісом
№АВ/2694925. (а.с. 11-12)
Відповідно до умов вказаного договору
та Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності наземних
транспортних засобів» страховик взяв
на себе зобов'язання у випадку настання
страхової події відшкодувати завдану
особою, цивільно-правова
відповідальність якої застрахована
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну
третіх осіб внаслідок експлуатації
забезпеченого транспортного засобу
«Mersedes-Benz Е 300», н/з НОМЕР_4. При цьому,
ліміт відповідальності за цим
договором встановлений, зокрема, за
шкоду заподіяну майну (на одного
Так, згідно п. 1.4 ст.1 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», особи, відповідальність яких
застрахована, - страхувальник та інші
особи, які правомірно володіють
забезпеченим транспортним засобом.
Володіння забезпеченим транспортним
засобом вважається правомірним, якщо
інше не встановлено законом або
рішенням суду.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховим випадком є
дорожньо-транспортна пригода, що
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу, внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована,
за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю
та/або майну потерпілого.

Згідно з п. 1 ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому
законодавством.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», для отримання страхового
відшкодування потерпілий чи інша
особа, яка має право на отримання
відшкодування, протягом 30 днів з дня
подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву
про страхове відшкодування.

Враховуючи викладене, відразу після
дорожньо-транспортної пригоди позивач,
ОСОБА_1, повідомив про страховий
випадок відповідача. Подав
відповідачу письмове повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, заяву
про страхове відшкодування та інші
документи відповідно до вимог ст. 35
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».

31 серпня 2012 року позивачу працівником
ПрАТ "НФСК "Добробут" було вручено
повідомлення стосовно проведення
огляду пошкодженого автомобіля «Toyota
Camry», н/з НОМЕР_5 незалежним судовим
експертом, яке відбулося 26 вересня 2012
року. (а.с. 45)

Згідно звіту автотоварознавчого
дослідження №308/12 від 26.09.2012 р., вартість
матеріального збитку, завданого
автомобілю марки «Toyota Camry», н/з НОМЕР_5,
внаслідок зазначеної ДТП складає 48028,78
грн. (сорок вісім тисяч двадцять вісім
гривень 78 копійок). (а.с. 16-32)

Позивач сплатив за проведення даного
автотоварознавчого дослідження,
згідно квитанції №39 від 23.10.2012 р. - 350,00
грн. (триста п'ятдесят гривень 00
копійок). (а.с. 44)

25 жовтня 2012 року позивач повторно
звернувся до відповідача із заявою про
виплату страхового відшкодування. (а.с.
47)

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховик (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ), керуючись нормами цього Закону,
приймає вмотивоване рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) або про відмову
у здійсненні страхового відшкодування
(регламентної виплати). Рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) приймається у
зв'язку з визнанням майнових вимог
заявника або на підставі рішення суду,
у разі якщо спір про здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати) розглядався в
судовому порядку. Якщо розмір
заподіяної шкоди перевищує страхову
суму, розмір страхової виплати
(регламентної виплати) за таку шкоду
обмежується зазначеною страховою
сумою.

Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15
днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний прийняти рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) та виплатити
його або прийняти рішення про відмову у
виплаті страхового відшкодування.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що відповідач зобов'язаний
був прийняти рішення про виплату
страхового відшкодування та виплатити
позивачеві страхове відшкодування за
спричинену шкоду транспортному засобу
«Toyota Camry», н/з НОМЕР_5 за страховим
випадком, що стався 26 липня 2012 року на М.
Грушевського в місті Одесі, в розмірі
47028,78грн. (48028,78 грн. - франшиза 1000,00 грн. =
47028,78 грн.).

Однак, відповідач страхове
відшкодування позивачу ОСОБА_1 не
виплатив, рішення про відмову у виплаті
страхового відшкодування не надав.

Відповідно до п. 34.2 ст. 34 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», протягом 10 робочих днів з дня
отримання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
страховик зобов'язаний направити
свого представника (працівника,
аварійного комісара або експерта) на
місце настання страхового випадку
та/або до місцезнаходження
пошкодженого майна для визначення
причин настання страхового випадку та
розміру збитків.

Згідно з п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», якщо представник страховика
не з'явився у визначений строк,
потерпілий має право самостійно
обрати аварійного комісара або
експерта для визначення розміру шкоди.
У такому разі страховик зобов'язаний
відшкодувати потерпілому витрати на
проведення експертизи (дослідження).

Оскільки відповідач не виконав вимог
передбачених п. 34.2 ст. 34 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» він зобов'язаний відшкодувати
потерпілому - ОСОБА_1 витрати за
проведення автотоварознавчого
дослідження (квитанція №39 від 23.10.2012
року) в розмірі 350,00 грн. (триста
п'ятдесят гривень 00 копійок).

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

За ст. 79 Цивільного процесуального
кодексу України, судові витрати
складаються з судового збору та витрат,
пов'язаних з розглядом справи.

При подачі позову, позивач сплатив
судовий збір у загальному розмірі 473,78
(чотириста сімдесят три гривні 78
копійок), що підтверджується
квитанцією №6 від 13.01.2014 року, у зв'язку
з цим такі витрати підлягають
стягненню з відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
статтями 15, 22-23, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України,
Законом України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», статтями 3, 10,
11,57, 60, 61, 88, 169, 208, 209, 212-215, 2224-226, ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Народна
фінансово-страхова компанія
«Добробут» про відшкодування
матеріальної шкоди завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди -
задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Народна
фінансово-страхова компанія
«Добробут» () на користь
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6)
матеріальну шкоду в розмірі 47028 (сорок
сім тисяч двадцять вісім) гривень 78
копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Народна
фінансово-страхова компанія
«Добробут» () на користь
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6)
витрати за проведення
автотоварознавчого дослідження в
розмірі 350 (триста п'ятдесят) гривень 00
копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Народна
фінансово-страхова компанія
«Добробут» () на користь
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6)
судовий збір в розмірі 473 (чотириста
сімдесят три) гривні 78 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя