У х в а л а

іменем україни

16 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Колодійчука В.М., Кафідової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, яка діє
від свого імені та в інтересах
малолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа - Служба у
справах дітей Червонозаводського
району Управління служб у справах
дітей Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради, про
звернення стягнення на предмет
іпотеки; за зустрічним позовом ОСОБА_4
до публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк», третя
особа - приватний нотаріус
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_10, про захист прав
споживача та визнання кредитних та
іпотечних договорів недійсними, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 27 листопада 2013 року та
рішення апеляційного суду Харківської
області від 19 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2011 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду із
вказаним вище позовом, у якому, з
врахуванням уточнених позовних вимог,
просило суд в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
від 17 квітня 2007 року в розмірі
112 308,45 доларів США, що за курсом
Національного Банку України (далі - НБУ)
складає 897 344 грн 52 коп., звернути
стягнення на житловий будинок
загальною площею 48,70 кв. м., житловою
площею 27,60 кв. м., який розташований за
адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу
предмета іпотеки з укладанням від
імені ОСОБА_4 договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем. Також банк просив
виселити ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, які проживають у
вищевказаному будинку, що є предметом
іпотеки із зняттям їх з реєстраційного
обліку, стягнути з відповідачів судові
витрати.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилалося на те, що між
ним та ОСОБА_4 17 квітня 2007 року було
укладено кредитний договір, за яким
остання отримала кредит у розмірі 6 400
доларів США зі сплатою 12 % річних за
користування кредитом з кінцевим
терміном повернення 16 квітня 2027 року.
На забезпечення виконання кредитного
зобов'язання між товариством та ОСОБА_4
укладено договір іпотеки, предметом
якого стало вказане вище нерухоме
майно. Зобов'язання за договором
відповідач належним чином не виконала,
тому станом на 21 серпня 2013 року
заборгованість за кредитним договором
складає 112 308,45 доларів США, що за
курсом НБУ дорівнює 897 344 грн 52 коп.
Відповідно до вимог діючого
законодавства у разі невиконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Тому банк просив задовольнити
позов.

У вересні 2013 року ОСОБА_4 подала до суду
зустрічний позов до ПАТ КБ
«ПриватБанк» про захист прав споживача
та визнання кредитних та іпотечних
договорів недійсними.

В обґрунтування зустрічного позову
ОСОБА_4 вказувала, що кредитний договір
від 17 квітня 2007 року не відповідає
законодавству, її інтересам та волі,
порушує її права та інтереси, а саме,
при наданні банком кредиту її було не
повно проінформовано про умови
укладання кредитного договору,
сторонами однозначно не визначено
предмет договору, таким чином, договір
є недійсним. Крім того, ОСОБА_11
зазначила, що має на утриманні чотирьох
неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Просила суд визнати кредитні договори
від 17 квітня 2007 року, укладені між нею
та банком недійсними з моменту їх
укладення та зобов'язати приватного
нотаріуса ОСОБА_10 виключити з реєстру
іпотек та заборон відчуження запис про
іпотеку та заборону відчуження
нерухомого майна, яке було передано в
іпотеку за договором іпотеки від 17
квітня 2007 року.

Рішенням Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 27
листопада 2013 року позовні вимоги ПАТ КБ
«ПриватБанк» залишені без задоволення.
Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано кредитний договір № HAE2G101270018
від 17 квітня 2007 року та кредитний
договір № HAE2G201270018 від 17 квітня 2007 року,
укладені між ОСОБА_4 та ПАТ КБ
«ПриватБанк» недійсними з моменту їх
укладення.

Зобов'язано приватного нотаріуса
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_10 виключити з реєстру
іпотек та заборон відчуження запис про
іпотеку та заборону відчуження
нерухомого майна, яке було передано в
іпотеку за договором іпотеки від 17
квітня 2007 року, укладеного між ОСОБА_4
та ПАТ КБ «ПриватБанк», а саме: житловий
будинок з надвірними будівлями і
спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 19 березня
2014 року рішення Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 27
листопада 2013 року скасовано.

Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено
частково.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором від 17
квітня 2007 року в розмірі 112 308,45 доларів
США, що за курсом НБУ станом на 21 серпня
2013 року складає 897 344 грн, а саме:

- 25 947,61 доларів США, що за курсом НБУ
складає 207 321 грн 40 коп. -
заборгованості за кредитом;

- 18 931,86 доларів США, що за курсом НБУ
складає 151 265 грн 56 коп. -
заборгованості по процентам за
користування кредитом;

- 3 431,05 дол. США, що за курсом НБУ складає
27 414 грн 10 коп. - заборгованості по
комісії за користування кредитом;

- 3 997,93 дол. США, що за курсом НБУ складає
511 343 грн 46 коп. - пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором,
звернуто стягнення на предмет іпотеки,
а саме житловий будинок загальною
площею 48,70 кв. м., житловою площею 27,60 кв.
м., який розташований за адресою:
АДРЕСА_1, для задоволення вимог
ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним
договором від 17 квітня 2007 року.

Встановлено спосіб реалізації
предмета іпотеки за договором іпотеки
від 17 квітня 2007 року шляхом продажу
предмета іпотеки з укладанням від
імені ОСОБА_4 договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмету
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з проведенням
дій щодо коригування технічної
документації відповідно до поточного
стану нерухомості, її перепланування
та перебудови, з проведенням дій щодо
оформлення та з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення банком усіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки.

Встановлено початкову ціну предмета
іпотеки на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій.

В іншій частині позову ПАТ КБ
«ПриватБанк» та в задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ
«Приват Банк» 1 708 грн 50 коп. судового
збору та 120 грн витрат з
інформаційно-технічного забезпечення
розгляду справи.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати оскаржуване рішення
апеляційного суду в повному обсязі та
змінити рішення суду першої інстанції
з врахуванням нових доказів наданих
банком під час апеляційного розгляду
справи, посилаючись на порушення
судами обох інстанцій норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
в межах касаційної скарги правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції під час
розгляду справи в касаційному порядку
перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» та
задовольняючи зустрічні позовні
вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції
виходив з того, що кредитні договори
від 17 квітня 2007 року є недійсними,
оскільки під час їх укладення не було
додержано вимог необхідних для
чинності правочину, а саме, стосовно
істотних умов договору, а також спірні
договори суперечать Закону України
«Про захист прав споживачів».

Ухвалюючи у справі нове рішення про
часткове задоволення первісних
позовних вимог банку та відмову в
задоволенні зустрічного позову,
апеляційний суд з такими висновками
суду першої інстанції не погодився
та встановив, що оскаржувані в
зустрічному позові кредитні договори
від 17 квітня 2007 року відповідають
загальним засадам цивільного
законодавства, укладені в належній
формі, підстав для визнання їх
недійсними не вбачається. Доводи
ОСОБА_4 про недійсність оскаржуваних
нею договорів спростовуються
матеріалами справи та вимогами чинного
законодавства.

Апеляційний суд Харківської області
дійшов до переконливих висновків, що
первісні позовні вимоги банку є
обґрунтованими та доведеними в
задоволеній апеляційним судом частині.
Разом з тим, підстави для примусового
виселення відповідачів за первісним
позовом відсутні, оскільки примусове
виселення може здійснюватися тільки за
певних умов які ще не настали, а саме
якщо мешканці добровільно не
звільнили житлове приміщення, на яке
звернуто стягнення як на предмет
іпотеки та іпотекодержатель звернувся
до Державної виконавчої служби за
примусовим виконанням рішення суду про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, протягом одного м'ясця з дня
письмової вимоги іпотекодержателя або
нового власника або в інший погоджений
сторонами строк.

Матеріали справи та доводи касаційної
скарги не свідчать про порушення
апеляційним судом норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права, тому колегія
суддів вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської
області від 19 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
В.М. Колодійчук

О.В. Кафідова

І.М. Фаловська