Номер провадження 2/489/7/14
РІШЕННЯ

Іменем України

23 квітня 2014 року
місто
Миколаїв

Ленінський районний суд міста
Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа
Друга Миколаївська державна
нотаріальна контора про визначення
часток та визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом,

встановив

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 мотивуючи свої вимоги
тим, що на підставі свідоцтва про право
власності на житло від 21.11.1995, виданого
міською службою приватизації
державного житлового фонду, квартира
АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної
власності належить ОСОБА_5, ОСОБА_4 та
ОСОБА_3

Вона проживала однією сім'єю без
реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 08.12.2009 ОСОБА_5
склав заповіт, посвідчений приватним
нотаріусом Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, яким
заповідав їй все своє майно.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер і після його
смерті відкрилась спадщина у вигляді
частки зазначеної квартири.

Вона у встановлений законом строк
звернулась до Другої Миколаївської
державної нотаріальної контори, однак
їй було відмовлено у видачі свідоцтва
про право на спадщину, оскільки донька
померлого ОСОБА_3 звернулась до суду з
позовом про визнання заповіту виданого
на її ім'я недійсним. Крім того, їй було
роз'яснено, що в свідоцтві про право
власності на квартиру не визначено
частки співвласників.

Посилаючись на викладене позивач
просила суд визначити частки в
квартирі АДРЕСА_1 по 1/3 за ОСОБА_5, ОСОБА_4
та ОСОБА_3 враховуючи те, що
співвласники в рівних частках
користувались та володіли квартирою та
визнати за нею право власності на 1/3
частку зазначеної квартири в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою суду від 13.09.2012 провадження у
справі було зупинено до розгляду
справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
визнання заповіту недійсним.

Ухвалою суду від 12.03.2014 провадження у
справі поновлено в зв'язку з не
проведенням у справі про визнання
заповіту недійсним посмертної судової
почеркознавчої експертизи, в зв'язку з
її не оплатою.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, просив його
задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в
судовому засіданні 14.08.2012 позов не
визнала.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з"явилася, про чіс і місце розгляду
справи повідомлялася, причини неявки
суду не повідомила.

Третя особа Друга Миколаївська
державна нотаріальна контора свого
представника в судове засідання не
направила, надали суду заяву з
проханням розглядати справу без їх
участі.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
судом встановлено такі обставини та
відповідні правовідносини.

На підставі свідоцтва про право
власності на житло від 21.11.1995, виданого
міською службою приватизації
державного житлового фонду, квартира
АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної
власності належить ОСОБА_5, ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 (а. с. 6).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії
НОМЕР_3, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а/з №
4190 (а. с. 10).

Своїм заповітом від 08.12.2009, посвідченим
приватним нотаріусом Миколаївського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстрованим в реєстрі за № 5370,
ОСОБА_5 заповідав ОСОБА_2 все своє майно
(а. с. 8).

Як вбачається з заяви поданої ОСОБА_2 до
Другої Миколаївської державної
нотаріальної контори 25.01.2011, вона
своєчасно у встановлений законом строк
звернулась до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини після
померлого ОСОБА_5 (а. с. 59).

Однак, як зазначає позивач у своєму
позові, їй було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину,
оскільки донька померлого ОСОБА_3
звернулась до суду з позовом про
визнання заповіту виданого на її ім'я
недійсним.

Ухвалою суду від 23.04.2014 позовну заяву
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання заповіту
недійсним, залишено без розгляду.

Таким чином, заповіт від 08.12.2009,
посвідчений приватним нотаріусом
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, зареєстрований в
реєстрі за № 5370, яким ОСОБА_5 заповідав
ОСОБА_2 все своє майно, не було визнано
судом недійсним.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщина) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень ст. 1218 ЦК
України до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті.

Однак, як зазначає позивач, при
зверненні до нотаріуса за отриманням
свідоцтва про право на спадщину,
нотаріусом їй було відмовлене ще і
через те, що в свідоцтві про право
власності на квартиру АДРЕСА_1 не
визначені частки співвласників.

Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна
власність двох або більше осіб без
визначення часток кожного з них у праві
власності є спільною сумісною
власністю.

Відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що
є у спільній сумісній власності може
бути поділено між співвласниками за
домовленістю між ними. У разі поділу
майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом.

Оскільки власники в рівних частках
користувалися, володіли сумісним
майном, суд вважає необхідним
задовольнити позовні вимоги та
визначити, що частки ОСОБА_5, ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 є рівними і складають по 1/3
частині для кожного.

Дослідивши докази долучені до
матеріалів справи щодо їх належності і
допустимості, оцінивши їх в сукупності,
суд дійшов висновку про те, що позов
обґрунтований, а відтак підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з
відповідача ОСОБА_3 на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати у
вигляді судового збору, що були
понесені позивачем у справі і
документально підтверджені в розмірі
250 грн. Крім того, з відповідачів в дохід
держави пропорційно до задоволеної
частини вимог підлягає стягненню
судовий збір: з ОСОБА_3 в розмірі 18,25
грн., з ОСОБА_4 в розмірі 53,65 грн. (за
вимогу немайнового характеру з
урахуванням сплаченого позивачем).

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України суд

вирішив

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя
особа Друга Миколаївська державна
нотаріальна контора про визначення
часток та визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом
задовольнити.

Визначити, що частки у спільній
власності, а саме квартирі АДРЕСА_1 є
рівними, тобто по 1/3 за ОСОБА_5, ОСОБА_4 та
ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3
частку квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.,
народилася в м. Миколаєві, ідент. номер -
НОМЕР_1, проживає АДРЕСА_2 на користь
бюджету податковий борг по єдиному
податку в сумі 140 (сто сорок) грн. 33 коп.
на розрахунковий рахунок 0005,
одержувач коштів - місцевий бюджет
Ленінського району м. Миколаєва, код
платежу 16050200, назва платежу - єдиний
податок на підприємницьку діяльність
фізичних осіб.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3., ідент.
номер - НОМЕР_2 на користь ОСОБА_2
судовий збір у сумі 250 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3., ідент.
номер - НОМЕР_2 на користь держави
судовий збір у сумі 18,25 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави
судовий збір у сумі 53,65 грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області через Ленінський районний суд
м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
В. В.
Кокорєв