У х в а л а

14 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Штелик С.П., суддів:
Леванчука А.О., Нагорняка В.А.,Маляренка
А.В., Писаної Т.О.,розглянувши заяву
ОСОБА_6 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 грудня 2013 року в справі за
позовом публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_7,
ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Залізничного районного суду
м. Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 20 січня 2011 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 17
травня 2011 року, позов задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8
на користь ПАТ «УкрСиббанк»
заборгованість у розмірі 2 321 096,24 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18 грудня 2013 року
відмовлено у відкритті касаційного
провадження за скаргою ОСОБА_6 на
вказані судові рішення.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_6 про перегляд вказаної ухвали
суду касаційної інстанції на підставі
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме
статей 251, 559 Цивільного кодексу
України, що призвело до ухвалення
різних за змістом судових рішень у
подібних правовідносинах.

На підтвердження своїх доводів заявник
посилається на ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 грудня 2013 року та від
25 вересня 2013 року.

Статтею 355 ЦПК України передбачено, що
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах або
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно з п. 7 постанови Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику
застосування статей 353-360 Цивільного
процесуального кодексу України» № 11
від 30 вересня 2011 року (далі - постанова)
постановлення касаційною інстанцією
ухвали про скасування рішення судів
нижчих інстанцій із передачею справи
на новий розгляд не означає
остаточного вирішення спору у справі й
застосування норм матеріального права
для вирішення спору по суті, тому
відповідні ухвали не можуть бути
предметом перегляду в порядку,
передбаченому главою 3 розділу V ЦПК, і
на них не може здійснюватися посилання
на підтвердження підстави,
встановленої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК.

Зі змісту доданої до заяви ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 грудня 2013 року вбачається,
що судом касаційної інстанції
скасовано рішення судів нижчих
інстанцій із передачею справи на новий
розгляд, тобто остаточного вирішення
спору судом касаційної інстанції не
відбулося, тому на вказану ухвалу не
може здійснюватися посилання на
підтвердження підстави, встановленої
п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

У п. 6 постанови роз'яснено, що під
судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Надана для порівняння ухвала Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 вересня 2013 року не може бути
прикладом неоднакового застосування
судом касаційної інстанції норм
матеріального права, оскільки правові
висновки зазначені у цьому судовому
рішенні та в ухвалі, про перегляд якої
подано заяву, ґрунтуються на різних
фактичних обставинах, встановлених
судами.

Оскільки наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно з вимогами
ст. 355 ЦПК України є підставами для
перегляду судових рішень, то у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України слід відмовити.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
до провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.П. ШтеликСудді: А.О.
Леванчук А.В. Маляренко В.А. Нагорняк
Т.О. Писана