№ 2/269/697/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

7 травня 2014 року Совєтський
районний суд м. Макіївки Донецької
області у складі

головуючого судді:
Курової О.І.

при секретарі
Яковлєвій О.

за участю представника відповідача
Кононова Ю.В.

представника третьої особи
Нестеренко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Макіївці цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до Макіївської
міської Ради, третя особа - Комунальне
підприємство «Комунальник -3»

Про визнання права користування жилим
приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до
Макіївської міської ради про визнання
права користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1,
просив зобов»язати КП «Комунальник-3»
укласти договір найму житлового
приміщення та відкрити на його ім.»я
особовий рахунок. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що спірна 2-х кімнатна
квартира житлової площею 27,3 кв.м., без
благоустрію була надана у 1965 році його
сім,ї. На 2014 рік в квартирі була
зареєстрована тільки його мати ОСОБА_4.
Його батько помер у ІНФОРМАЦІЯ_1 році, а
ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла й матір.
Сестра з 1982 року мешкає за межами
України. В спірній квартирі він був
зареєстрований з 1977 року по 19.112001 року.
Після реєстрації шлюбу виписався зі
спірної квартири, та прописався в
квартирі, яка на праві власності
належить належить батькам дружини за
адресою; АДРЕСА_2 В ІНФОРМАЦІЯ_3 році
його жінка померла. Після її смерті
стосунки з батьками дружини погіршали
і він став проживати разом зі своєю
матір»ю, яка потребувала постійного
догляду. В квартирі він проводив
ремонти, оплачував квартирну плату,
тобто виконував всі обов»язки наймача
житлового приміщення. Іншого житла він
не має. До наступного часу продовжує
проживати в спірній квартирі, тому що
іншого житла у нього не має. Вважає, що
набув право користування спірним
житлом.

На його звернення до відповідача з
письмовою заявою про визнання за ним
права користуванням спірною квартирою
йому було запропоновано звернутися до
суду.

У судовому засідання позивач підтримав
свої позовні вимоги і просив
задовольнити.

Представник відповідача Макіївської
міської влади позов не визнав, так як
право користування житловим
приміщенням згідно діючого
законодавство особо може набути
тільки на підставі ордеру, за згодою
наймачів. Позивач вселився в займане
приміщення без законних підстав і тому
не придбав право користування цим
приміщенням.

Представник третьої особи КП «
Комунальник-3» пояснив суду, що
позивач останній час проживав в
спірній квартирі, доглядав хвору матір,
оплата за спірну квартиру вносилась
регулярно. Квартира не приватизована,
складається з двох кімнат, благоустрою
не має, відсутній водопровід і
каналізація, пічне опалення.

Свідок ОСОБА_5. суду показала, що є
сусідкою ОСОБА_3. Останні майже шість
років він постійно проживав з матір»ю,
вона була хворою людиною і потребувала
допомоги.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що
проживає по- сусідству, їй відомо, що
спірна квартира належала батькам
ОСОБА_3, і ОСОБА_3 був прописаний до 2001
року. Потім виписався і прописався в
квартирі батьків дружини. Після смерті
дружини приблизно в ІНФОРМАЦІЯ_3 році
ОСОБА_3 перейшов до матері і став
постійно проживати з нею в квартирі.

Вислухавши пояснення сторін, свідків,
дослідивши їх доданими доказами, суд
дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню за таких підстав.

Згідно зі ст. 47 Конституції України
кожен має право на житло.

Згідно ст. 55 Конституції України права
і свободи людини і громадянина
захищаються судом.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст. 63 ЖК України -
предметом договору найму жилого
приміщення в будинках державного і
громадського житлового фонду є окрема
квартира або інше ізольоване жиле
приміщення, що складається з однієї чи
кількох кімнат, а також одноквартирний
жилий будинок.

Відповідно до копії особового рахунку
№ НОМЕР_1 наймачем квартири АДРЕСА_1,
житловою площею 27,3 кв.м. була ОСОБА_4
-мати позивача, останній був
зареєстрований в спірній квартирі з 1977
року по 19.11.2001 р як член сім,ї наймача.

Родинні стосунки між позивачем та його
матір,ю підтверджено відповідними
документами, а саме свідоцтвом про
народження НОМЕР_2

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року,
батько позивача ОСОБА_7. помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року,що підтверджено
відповідними свідоцтвами про смерть.

В наступний час в квартирі ніхто не
зареєстрований, але згідно наданим
актам КП «Комуналь- ник-3» в спірній
квартирі постійно проживає позивач,
який сплачує комунальні послуги,
виконує ремонті квартири, тобто
фактично виконую обов,язки наймача.

З наданих листів- відповідей
Виконкому Макіївської міської ради,
Совєтської районної адміністрації
Макіївської міської ради від 18.04.2012
року, 04.09.2012року, 03.07.2012 року, 06.06.2012 року
на ім.»я позивача вбачається, що він
звертався з питання ремонту покрівлі,
димоходу спірної квартири та
благоустрою будинку.

Після смерті матері відповідач
звертався до виконкому Макіївської
ради про надання можливості
проживання с спірній квартирі, згідно
відповіді від 24.03.2014 року йому
відмовлено і запропоновано звернутися
з позовом до суду.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач не має іншого житлового
приміщення, за місцем реєстрації за
адресою: АДРЕСА_2 він не проживає, ця
квартира належить на праві спільної
власності ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та
ОСОБА_11 на підставі свідоцтва про право
власності на житло № 558 від 20.03.1996 року.

Відповідно до ст.. 65 ЖК України
квартиронаймач вправі у встановленому
порядку за письмовою згодою всіх
членів сім»ї, які проживають з ним,
вселити в займане ним жиле приміщення
свою дружину, дітей, батьків, а також
інших осіб. Особи, що вселилися в жиле
приміщення як члени сім»ї наймача,
набувають рівного з іншими членами
сім»ї права користування жилим
приміщенням, якщо при вселенні між цими
особами, наймачем та членами сім»ї, які
проживають з ним, не було іншої угоди
про порядок користування жилим
приміщенням.

Пленум Верховного Суду України у п.9
постанови « Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України від 12.04.1985
року № 2 роз»яснив, що вирішуючи спори
про право користування жилим
приміщенням осіб, які вселилися до
наймача, суд повинен з»ясувати: чи
дотриманий встановлений порядок при їх
вселенні, зокрема, чи була письмова
згода на це всіх членів сім»ї наймача,
чи зареєстровані вони в даному жилому
приміщенні, чи було це приміщення
постійним місцем їх проживання, чи вели
вони з наймачем спільне господарство,
тривалість часу їх проживання, чи не
обумовлено угодою між цими особами,
наймачем і членами сім»ї певний
порядок користування жилим
приміщенням.

Судом встановлено, що позивач
вселився в спірну квартиру як член
сім,ї наймача, постійно проживає в
квартирі до наступного часу, вносить
плату за користування спірним житлом,
та надані послуги, здійснює поточні
ремонти, тобто виконую всі обов,язки
наймача, що підтверджено належними
квитанціями, і за таких обставин, суд
вважає можливим визнати за позивачем
право користування спірним жилим
приміщенням.

Керуючись ст. 63,64 ЖК України, на
підставі ст.ст.10, 15,57, 213-215 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до Макіївської міської
ради, КП « Комунальник-3» про визнання
права користування житловим
приміщенням - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право користування
жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1,
загальною площею 48 кв.м., житловою
площею 27,3 кв.м.

Зобов»язати комунальне підприємство «
Комунальник-3» укласти з ОСОБА_3 договір
найму жилого приміщення - квартири
АДРЕСА_1 та відкрити на його ім.»я
особовий рахунок.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Донецької області через даний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя
О. І. Курова