Провадження № 2/161/330/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2014 року
м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області в складі:

головуючого судді
Ковтуненка В.В.,

при секретарі
Соколовій К.Ю.,

з участю позивача

представника позивача
ОСОБА_1,

відповідачів
ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

представника відповідачів
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_5,
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення
перешкод в користуванні належним на
праві власності майном,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5, ОСОБА_1 звернулися до суду з
вказаним позовом. В обґрунтування
заявленого позову посилаються на те, що
На підставі Договору дарування від
12.12.2006 року, посвідченого Державним
нотаріусом Першої Луцької державної
нотаріальної контори Шкльодою за Р1-1454
ОСОБА_1 являється власником 59/10 частин
житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1
Даний договір реєстровано відповідно в
Електронному реєстрі прав власності на
нерухоме майно 20.02.207 року № 16443862. На
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом виданого 11.10.2012
року державним нотаріусом Першої
Луцької державної нотаріальної
контори Севрюговою О.В., за Р.№ 1-1312
ОСОБА_1 також має у власності 31/100
вказаного вище будинковолодіння. Дане
свідоцтво також зареєстровано в
електронному реєстрі прав власності на
нерухоме майно 09.11.2012 року № 16443862.

На підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом виданого 11.10.2012
року державним нотаріусом Першої
Луцької державної нотаріальної
контори Севрюговою О.В., за Р.№ 1-1313
ОСОБА_5 має у власності 93/400 частин
вказаного вище будинковолодіння. Дане
свідоцтво також зареєстровано в
електронному Реєстрі прав власності на
нерухоме майно 09.11.2012 року № 16443862.

Відповідач по справі ОСОБА_2 на
підставі договору дарування від 06
лютого 1991 року, посвідченим державним
нотаріусом Першої Луцької державної
нотаріальної контори Аврамич Н.Г. і
зареєстрованим у Р.№ 1-497 являється
власником 1/10 частин жилого будинку з
надвірними будівлями і спорудами , що
розташований у АДРЕСА_1. Відповідно до
зазначено договору дарування в
постійне користування відповідачу
відійшла кімната 1-8 пл. 11,4 кв.м.

Таким чином співвласниками даного
будинковолодіння є позивачі по справі
з належною часткою та відповідач по
справі ОСОБА_2

Відповідно до технічного паспорта
житловий будинок виданим КП «
Волинське обласне бюро технічної
інвентаризації» даний житловий
будинок складається з - кімнати 1-7,
площею 16,6 кв.м., кімнати 1-8, площею 11,4
кв.м., кімнати 1-6, площею 17,2 кв.м., кімнати
1-5, площею 12,0 кв.м., коридору 1-4, площею 6,1
кв.м., коридор 1-1, площею. 11,4 кв.м., кухня
1-2, площею 4.3 кв.м., кухня 1-9 кв.м., кладові
1, 3. Однак відповідач по справі

ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_3
перешкоджає нам у користуванні
належними житловими приміщеннями в
будинку, відповідачі зайняли для
проживання кімнати 1-6, площею 17,2 кв.м. та
кімнату 1-5, площею 12,0 кв.м., а не належну
ОСОБА_2 кімнату 1-8, площею 11,4 кв.м.
Проживання відповідачів в належній
позивачам частині будинку створює їм
перешкоди у реалізації наших прав як
власника.

Просять суд усунути перешкоди у
користуванні належним нам на праві
власності майном, шляхом зобов'язання
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити нам,
позивачам по справі перешкод в
користуванні 90/100 частин житлового
будинку за АДРЕСА_1 шляхом звільнення
90/100. частин житлового будинку від
належних відповідачам речей.

10.12.2014 року позивачі кожна окремо
звернулися до суду із заявами про
уточнення позовних вимог. Просять суд
усунути перешкоди у користуванні
належним їм на праві власності майном,
шляхом зобов'язання відповідачів не
чинити їм перешкод в користуванні 90/100
частин житлового будинку за АДРЕСА_1
шляхом звільнення 90/100 частин житлового
будинку він належних відповідачам
речей.

Позивач ОСОБА_1, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах позивача
ОСОБА_5 в судовому засіданні заявлений
позов підтримала з підстав викладених
в позовній заяві, просила позов
задовольнити.

Відповідачі та їх представник в
судовому засіданні заявлений позов не
визнали, просили відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що заявлений позов не
підлягає до задоволення повністю з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб і не має права
використовувати його для промислового
виробництва.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Судом при розгляді справи встановлено,
що житловий будинок АДРЕСА_1 на праві
спільної часткової приватної
власності належить сторонам по справі.
1/10 частина вказаного житлового будинку
належить на праві спільної часткової
приватної власності відповідачу
ОСОБА_2, що підтверджується договором
дарування від 06.02.1991 року (а.с. 6-7). 59/100 та
31/100 вказаного житлового будинку
належить на праві спільної часткової
приватної власності позивачу ОСОБА_1,
що підтверджується договором
дарування житлового будинку від 12.12.2006
року та свідоцтвом про право на
спадщину за законом (а.с. 8-9, 11). 93/400
частини вказаного житлового будинку
належить на праві спільної часткової
приватної власності позивачу ОСОБА_5,
що підтверджується свідоцтвом про
право на спадщину за законом (а.с. 12).

Також судом встановлено і це
підтверджено сторонами, що відповідно
до договору дарування 06.02.1991 року
входить кімната І-8, площею 11.,4 кв.м.

Також встановлено, що у користуванні
відповідачів перебувають кімнати
визначені в договорі дарування
житлового будинку від 12.12.2006 року .

Також встановлено, що порядок
користування житловим будинком ОСОБА_1
визначений попередніми власниками, при
цьому сторони встановлений порядок
користування не оспорюють.

Також встановлено, що позивачами
взагалі не доведено та не надано суду
доказів вчинення перешкод в
користуванні належним їм житловим
будинком відповідачем.

Приймаючи до уваги викладене та
враховуючи, що порядок користування
житловим будинком ОСОБА_1 визначений
попередніми власниками, при цьому
сторони встановлений порядок
користування не оспорюють. При цьому
позивачами взагалі не доведено та не
надано суду доказів вчинення перешкод
в користуванні належним їм житловим
будинком відповідачем. А тому з таких
обставин, суд приходить до висновку про
відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 319, 383, 391 ЦК України, ст.
ст. 10, 11, 58, 60, 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_5, ОСОБА_1 в задоволенні
їх позову до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
усунення перешкод в користуванні
належним на праві власності майном.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Волинської області через Луцький
міськрайонний суд Волинської області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
В.В. Ковтуненко

Рішення складене в повному об'ємі

23 травня 2014 року.