УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення апеляційного суду
Чернівецької області від 05 лютого 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Чернівецької міської ради, ОСОБА_3 про
визнання частково нечинним рішення
міської ради та частково недійсним
державного акта на право приватної
власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в :

Рішенням Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 09 грудня 2013 року
позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано частково нечинним п. 5 додатку 4
до п. 4 рішення № 506 від 21 лютого 2002
року 17 сесії 23 скликання Чернівецької
міської ради щодо адреси про надання
дозволу на складання проекту
відведення земельної ділянки по
АДРЕСА_1.

Визнано частково нечинним п. 6 додатку
№ 7 до рішення № 27 від 30 травня
2002 року сесії 24 скликання Чернівецької
міської ради щодо адреси земельної
ділянки по АДРЕСА_1 при передачі у
приватну власність.

Визнано частково недійсним в частині
адреси державний акт на право
приватної власності на земельну
ділянку по АДРЕСА_1 серії ІІІ-ЧВ № 007471,
зареєстрований в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 9097 від 02 липня
2002 року, виданий ОСОБА_3

Рішенням апеляційного суду
Чернівецької області від 05 лютого
2014 року апеляційні скарги
Чернівецької міської ради та
представника ОСОБА_3 -ОСОБА_4 задоволено
частково, рішення Першотравневого
районного суду м. Чернівці від 09 грудня
2013 року скасовано та ухвалено нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції і залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
ухвалюючи нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, правильно
встановив характер правовідносин
сторін у справі та застосував норми
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини, вирішив спір з
урахуванням меж заявлених позовних
вимог та конкретних обставин справи на
підставі наданих сторонами доказів з
дотриманням норм процесуального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками суду апеляційної інстанції
щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення не дають підстав
для висновку, що судом апеляційної
інстанції при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судового
рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
апеляційного суду Чернівецької
області від 05 лютого 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Чернівецької міської
ради, ОСОБА_3 про визнання частково
нечинним рішення міської ради та
частково недійсним державного акта на
право приватної власності на земельну
ділянку, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і
кримінальних справ
Л.М. Мазур