Провадження № 2/225/701/2014
Головуючий у справі: Челюбєєв Є.В.
РІШЕННЯ

іменем України

13 травня 2014 року
Дзержинський міський суд Донецької
області у складі:

головуючого - судді Челюбєєва Є.В.,

при секретарі Бондарчук Т.І.,

за участю

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Дзержинського
міського суду Донецької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про поділ майна, визнання права
власності та вселення -

ВСТАНОВЛЕНО:

В квітні 2014 року позивач звернулася до
суду з позовом, в якому просила суд
поділити спільно нажите майно під час
перебування в шлюбі, визнати право
власності та вселити її в житлове
помешкання. Свої вимоги позивач
мотивує тим, що з відповідачем вона
знаходилась у шлюбі з 25.02.1982 року. За час
перебування у шлюбі вони з чоловіком
нажили майно, яке є їх спільною
власністю. До майна, яке набуте ними за
час шлюбу належить житловий будинок з
надвірними побудовами та спорудами,
який вона просить поділити між ними. В
квітні 2013 року шлюб між ними було
розірвано. При розірванні шлюбу
питання щодо поділу спільно нажитого
майна в добровільному порядку не були
вирішені, угоди самостійно поділити
майна не досягли. При цьому, відповідач
чинить перешкоди в її проживанні та
користуванні в спірній квартирі, що
призводить до порушення її права.

Тому, просить суд поділити житловий
будинок з надвірними побудовами та
спорудами, придбаний під час шлюбу в
такому співвідношенні - їй ? частині і
відповідачу - ? частину, тобто в рівних
частках та визнати за ними право
власності на ці частки, та вселити її в
житловий будинок, частина якого
належить їй на праві спільної сумісної
власності.

В судовому засіданні позивач заявлені
позовні вимоги підтримала повністю.

Представник позивача в судовому
засіданні заявлені вимоги також
підтримала повністю, наполягала на їх
задоволенні.

Відповідач в судовому засіданні
заявлені позовні вимоги визнав
частково, вимоги в частині здійснення
ним перешкод в проживанні та
користуванні ОСОБА_2 в спірному будинку
не визнав, оскільки він не перешкоджає
проживанню позивача в їх будинку. В цій
частині позову просив суд відмовити.

Представник відповідача в судовому
засіданні також частково визнав
заявлені позовні вимоги, просив суд
частково задовольнити позов.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він є
рідним братом позивача по справі
ОСОБА_2 Суду підтвердив, що він давав
своїй сестрі частину коштів на
придбання належного їм на праві
спільної сумісної власності житловий
будинок з надвірними побудовами та
спорудами.

Вислухавши пояснення всіх учасників
судового засідання, свідка, дослідивши
матеріали справи та надані докази в їх
сукупності, судом встановлено
наступне.

В судовому засіданні було встановлено,
що сторони 25 лютого 1982 року уклали між
собою шлюб, який було зареєстровано у
виконкомі Щербинівської сільськради м.
Дзержинська Донецької області (а.с. 7).
Судом на підставі пояснень сторін,
матеріалів справи, які повністю
узгоджуються між собою встановлено, що
в квітні 2013 року шлюб між сторонами
було розірвано, сторони припинили
шлюбні відносини, не підтримують їх, що
підтверджено рішенням Дзержинського
міського суду Донецької області від
19.04.2013 року (а.с. 8). За час сумісного
проживання вони нажили житловий
будинок з надвірними побудовами і
спорудами за адресою АДРЕСА_1 . Згідно
договору купівлі - продажу від 22.06.2006
року, який посвідчений приватним
нотаріусом Дзержинського міського
нотаріального округу Донецької
області, р. 2890, ОСОБА_4, відповідач по
справі купив житловий будинок з
надвірними побудовами та спорудами,
який розташований за адресою АДРЕСА_1
(а.с. 10). Даний факт також
підтверджується показаннями свідка
ОСОБА_7 та даними, що містяться в
технічному паспорті на будинок (а.с.
11-14) та у витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно від 17.07.2006
року (а.с. 9).

Отже, судом встановлено, що житловий
будинок з надвірними побудовами та
спорудами був придбаний за час
перебування сторін в шлюбних
відносинах.

Відповідно до ст.ст. 60, 70 СК України
майно набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності і у
разі поділу такого майна, частки майна
дружини та чоловіка є рівними.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін, а відповідно до
ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Таким чином вимоги позивача щодо
поділу житлового будинку підлягають
задоволенню та за сторонами по справі
необхідно визнати право власності на ?
частину будинку з надвірними
побудовами та спорудами за кожним.

Щодо позовних вимог про усунення
перешкод у користуванні житловим
будинком, то суд зазначає, що
відповідно до вимог ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє
, користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд. Таке ж
положення закріплено в ст. 150 Житлового
кодексу України.

В положеннях ст. 321 ЦК України
зазначено, що право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджатися своїм майном.

Судом встановлено, що після розірвання
шлюбу відповідач по справі ОСОБА_4
залишився проживати в спірному
будинку, натомість позивач по справі
ОСОБА_2 змушена проживати в іншому
помешканні. При цьому, більша частина
її особистих речей залишилась в цьому
будинку. Відповідач по справі змінив
замки, що перешкоджає позивачу
користуватися своїм майном. Даний факт
підтверджено актом вуличного комітету
від 10.05.2014 року (а.с. ).

Суд не приймає до уваги заперечення
відповідача та його представника
стосовно того, що він не чинить
позивачу перешкод в користуванні
житловим будинком, так як в судовому
засіданні, крім власних пояснень
сторона відповідача не надала суду
жодних доказів на обґрунтування своїх
заперечень.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позивача безпідставно
було позбавлено права користування
жилим будинком з надвірними побудовами
та спорудами, частина якого належить їй
на праві спільної сумісної власності.

Таким чином, суд приходить до висновку
про доведеність заявлених вимог і в цій
частині, а тому вони також підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 60, 212 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) право
власності на ? частину житлового
будинку з надвірними побудовами та
спорудами (будинок - літ. «а», л.кухня -
літ. «Б», сарай - літ. «В», гараж - літ.
«Ж», душ - літ. «Д», вбиральня - літ. «Г»,
погріб - літ. «п/г», огорожа - літ. «N»,
замощення - 1), які розташовані по
АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний код НОМЕР_2) право
власності на ? частину житлового
будинку з надвірними побудовами та
спорудами (будинок - літ. «а», л.кухня -
літ. «Б», сарай - літ. «В», гараж - літ.
«Ж», душ - літ. «Д», вбиральня - літ. «Г»,
погріб - літ. «п/г», огорожа - літ. «N»,
замощення - 1), які розташовані по
АДРЕСА_1.

Вселити ОСОБА_2 в житловий будинок,
розташований по АДРЕСА_1 та зобов'язати
ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_2 перешкоди у
здійсненні права користування
житловим будинком та надвірними
побудовами та спорудами.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
понесені нею витрати по сплаті
судового збору у сумі 243 (двісті сорок
три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не було
скасовано, набирає законної сили після
прийняття рішення судом апеляційної
інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через Дзержинський міський судна
протязі десяти днів з дня проголошення
рішення.

Суддя: