ун. № 759/7116/14-ц
пр. № 2/759/3352/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року Святошинський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді -
І.В.П»ЯТНИЧУК,

при секретарі -
К.Ю.Іванові,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

третя особа: Служба у справах дітей
Святошинської районної в м. Києві
державної адміністрації

про надання дозволу на тимчасовий
виїзд за кордон неповнолітніх дітей
без згоди батька та надання дозволу на
оформлення проїзних документів дітей,
суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до відповідача ОСОБА_2
та просила суд постановити рішення про
надання дозволу їх спільній з
відповідачем малолітній доньці ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на два тимчасових виїзди
за межі України (до Республіки Хорватії
у період з 21.06.2014 по 05.07.2014 та до
Республіки Болгарії у період з 07.07.2014 по
25.07.2014) у моєму супроводі, без згоди та
супроводу батька ОСОБА_2, та надати
дозвіл на виготовлення проїзних
документів та візи на виїзд до
вищевказаних країн, також просила
надати дозвіл їх спільному з
відповідачем малолітньому сину ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, на два тимчасових виїзди
за межі України (до Республіки Хорватії
у період з 21.06.2014 по 05.07.2014 та до
Республіки Болгарії у період з 07.07.2014 по
25.07.2014) у моєму супроводі, без згоди та
супроводу батька ОСОБА_2, та надати
дозвіл на виготовлення проїзних
документів та візи на виїзд до
вищевказаних країн.

В обґрунтування заявлених
позовних вимог вказуючи на те, що вона -
позивачка перебуває зі ОСОБА_2 у
цивільному шлюбі у період з березня 2006
року по теперішній час. За даний час
вона народила двох спільних дітей
дочку та сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком яких у
свідоцтві про народження записаний
ОСОБА_2, зазначає, що діти
зареєстровані та проживають разом з
нею за адресою АДРЕСА_1. позивачка
вказувала, що діти перебувають на її
утриманні, оскільки відповідач
відповідно до вироків
Спеціалізованого міжрайонного
військового суду з кримінальних справ
м. Алмати (Республіка Казахстан) від 23
та 24 липня 2013 року засуджений судом та
визнаний винним у вчиненні злочинів,
передбачених ч. 5 ст. 312 Кримінального
кодексу Республіки Казахстан до
позбавлення волі на строк 6 років та 6
місяців з відбуванням покарання у
колонії суворого режиму з конфіскацією
майна, що належить ОСОБА_2, або є часткою
у спільній власності. За поданням
Міністерства юстиції України
Святошинським районним судом м. Києва
була розглянута кримінальна справа №
759/17446/13-к, 1м/759/5/13 щодо приведення у
відповідність до законодавства
України вищевказаних вироків
Спеціалізованого міжрайонного
військового суду з кримінальних справ
м. Алмати (Республіка Казахстан) від 23
та 24 липня 2013 року щодо громадянина
України ОСОБА_2. 03.12.2013 року
Святошинським районним судом м. Києва
була винесена ухвала по кримінальній
справі № 759/17446/13-к, якою суд постановив
наступне: «Визнати і виконати вирок
Спеціалізованого міжрайонного
військового суду у кримінальних
справах м. Алмати від 24 липня 2013 року
щодо громадянина України ОСОБА_2.
Вважати ОСОБА_2 засудженим за ч. 4 ст. 369,
70 КК України до 5 (п'яти) років 6 (шести)
місяців позбавлення волі. Строк
відбуття покарання ОСОБА_2 обчислювати
з 26 січня 2013 року». Вищевказаний вирок
відносно ОСОБА_2 набрав законної сили,
вищевказана особи відбуває покарання у
Республіці Казахстан. Як зазначає
позивач, на сьогодні, вона має намір
виїхати на тимчасовий відпочинок за
кордон разом із нашими спільними зі
ОСОБА_2 дітьми для їх оздоровлення, але
не має такої можливості через
відсутність на це письмової згоди
батька дітей ОСОБА_2, яку вона не може
отримати через об'єктивні причини, а
тому вона вимушена звернутись з даним
позовом до суду та на підставі ст. 313 ЦК
України, ч.2 ст.4 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду» в
Україну громадян України», ст.155 СК
України, Постанови № 57 Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
Правил перетинання державного кордону
громадянами України», Постанови № 231
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження Правил оформлення і
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документа дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення», просила
заявлені позовні вимоги задовольнити.

В судовому засіданні позивачка
підтримала вимоги своєї позовної заяви
з підстав викладених у ній та просила
суд задовольнити заявлені вимоги
вказуючи на те, що відповідач - батько
їх дітей, відбуває покарання за межами
України, і це унеможливлює отримання
нею дозволу на виїзд дітей за кордон на
оздоровлення, також позивачка
зазначила, що раніше відповідача не
цікавило куди та на скільки вона
виїздить з дітьми, він давав на це свою
згоду, діти потребують оздоровлення на
морі.

Відповідач в судове засідання не
з»явився, оскільки відбуває покарання
за межами України, однак направив в
судове засідання свого представника з
належним чином оформленим договором
про надання правової допомоги, тому суд
вважає можливим розгляд справи.

Представник відповідача в
судовому засіданні не заперечував щодо
задоволення заявлених позовних вимог,
вказував, що відповідач цілком згодний
на те, що дітей слід оздоровити за
кордоном, однак з ряду об»активних
причин-відбуття покарання за межами
України, розбіжності в законодавстві
України та Республіки Казахстан,
бюрократична тяганина, не може надати
письмову згоду на виїзд.

Представник третьої особи Служби
у справах дітей Святошинської районної
в м. Києві державної адміністрації в
судове засідання не з»явився, надав
суду листа з проханням розгляду справи
в відсутності, а також просив винести
рішення суду в інтересах дитини, що суд
з урахуванням думки учасників судового
розгляду вважає за можливе.

Всебічно проаналізувавши
обставини справи в їх сукупності,
оцінивши за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
повному і об'єктивному розгляді
справи, зібрані по справі докази,
керуючись законом, суд дійшов до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згоди батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними (п.3 ч. 3 ст. 313 ЦК
України).

Як встановлено в судовому
засіданні, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували
в фактичних шлюбних стосунках з
березня 2006 р., від даних відносин мають
двох спільних дітей : ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
батьком яких у свідоцтві про
народження записаний ОСОБА_2, а матір»ю
позивачка ОСОБА_1 ( а.с. 9, 10).

Як встановлено в судовому
засіданні, діти проживають разом з
позивачкою ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до матеріалів справи
вбачається, що в 2012 р. відповідачем
надавався нотаріально посвідчений
дозвіл на виїзд ОСОБА_3 за кордон у
супроводі матері ( а.с. 12).

Як вбачається з матеріалів справи
відповідач відповідно до вироків
Спеціалізованого міжрайонного
військового суду з кримінальних справ
м. Алмати (Республіка Казахстан) від 23
та 24 липня 2013 року засуджений судом та
визнаний винним у вчиненні злочинів,
передбачених ч. 5 ст. 312 Кримінального
кодексу Республіки Казахстан до
позбавлення волі на строк 6 років та 6
місяців з відбуванням покарання у
колонії суворого режиму з конфіскацією
майна, що належить ОСОБА_2, або є часткою
у спільній власності. За поданням
Міністерства юстиції України
Святошинським районним судом м. Києва
була розглянута кримінальна справа №
759/17446/13-к, 1м/759/5/13 щодо приведення у
відповідність до законодавства
України вищевказаних вироків
Спеціалізованого міжрайонного
військового суду з кримінальних справ
м. Алмати (Республіка Казахстан) від 23
та 24 липня 2013 року щодо громадянина
України ОСОБА_2. 03.12.2013 року
Святошинським районним судом м. Києва
була винесена ухвала по кримінальній
справі № 759/17446/13-к, якою суд постановив
наступне: «Визнати і виконати вирок
Спеціалізованого міжрайонного
військового суду у кримінальних
справах м. Алмати від 24 липня 2013 року
щодо громадянина України ОСОБА_2.
Вважати ОСОБА_2 засудженим за ч. 4 ст. 369,
70 КК України до 5 (п'яти) років 6 (шести)
місяців позбавлення волі. Строк
відбуття покарання ОСОБА_2 обчислювати
з 26 січня 2013 року». Вищевказаний вирок
відносно ОСОБА_2 набрав законної сили,
вищевказана особи відбуває покарання у
Республіці Казахстан. ( а.с. 19-20).

Позивачкою надано суду докази
відносно того, що нею проведено
бронювання апартаментів як в
Республіці Хорватія у період з 21.06.2014 по
05.07.2014 так і у Республіці Болгарія у
період з 07.07.2014 по 25.07.2014 ( а.с. 16, 17).

Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають
право звертатися до суду за захистом
прав та інтересів дитини.

Порядок виїзду за кордон дітей
громадян України визначено Законом
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадяни України» від
21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ
від 27 січня 1995 року № 57 «Про
затвердження Правил перетинання
державного кордону громадянами
України» та Правилами оформлення і
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документа дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
постановою КМУ від 31 березня 1995 року
№ 231.

Так, у відповідності до положень ч. 2 ст.
4 Закону України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» оформлення проїзного
документа дитини проводиться на
підставі нотаріально засвідченого
клопотання батьків або законних
представників. За відсутності згоди
одного з батьків, виїзд
неповнолітнього громадянина України
за кордон може бути дозволений на
підставі рішення суду.

Згідно до п.18 Правил оформлення і
видачі паспортів громадянам України
для виїзду за кордон і проїзних
документів дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
постановою КМ України № 231 від 31
березня 1995 року, з наступними змінами і
доповненнями, за відсутністю згоди
одного з батьків виїзд неповнолітнього
за кордон може бути дозволений за
рішенням суду.

Правила перетинання державного
кордону громадянами України,
затверджені Постановою Кабінету
Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із
змінами і доповненнями, передбачають,
що перетинання державного кордону для
виїзду за межі України громадянами, які
не досягли 16-річного віку, здійснюються
лише за згодою обох батьків
(усиновлювачів) та в їх супроводі або в
супроводі осіб, уповноважених ними, які
на момент виїзду з України досягли
18-річного віку. Виїзд за межі України
громадян, які не досягли 16-річного віку,
в супроводі одного з батьків або інших
осіб, уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою, згода
другого з батьків не вимагається у разі
пред'явлення рішення суду про надання
дозволу на виїзд з України громадянину,
який не досяг 16-річного віку, без згоди
та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затверджених постановою КМУ від 31
березня 1995 року № 231 (далі по тексту -
Правила) визначено зокрема, що виїзд
неповнолітніх громадян України за межі
території України здійснюється за
одним із таких документів: паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон, виданий дітям громадянам
України згідно з цими правилами;
проїзний документ дитини, виданий
відповідно до Правил; паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон одного з батьків, у який,
відповідно до Правил, записано дитину,
яка прямує у його супроводі через
державний кордон.

Статтею 18 цих Правил передбачено, що
оформлення паспорта/проїзного
документа здійснюється на підставі
заяви батьків (законних представників
батьків чи дітей), а у разі, коли батьки
не перебувають у шлюбі між собою, - того
з них, з ким проживає дитина,
справжність підпису яких засвідчено
нотаріально. За наявності заперечень
одного з батьків документ може бути
оформлено на підставі рішення суду.

З огляду на викладене діючим
законодавством не встановлено
обмеження щодо виїзду неповнолітньої
дитини за кордон, а лише встановлено
певний порядок її виїзду за кордон за
згодою батьків або на підставі рішення
суду (надання дозволу на виїзд дитини
при відсутності згоди одного з батьків
у судовому порядку).

Відповідно до ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Аналізуючи добуті в судовому
засіданні докази у їх сукупності,
зважаючи на інтереси дітей сторін у
спорі, суд вважає, що в судовому
засіданні жодним доказом не доведено
те, що в даному випадку дитина може
опинитись у небезпеці в разі виїзду за
кордон України, та на те, що позивач
взагалі може не повернутись до України.

При цьому, в судовому засіданні
встановлено, що раніше виїжджаючи з
дітьми за кордон, позивач поверталась
до України і будь-яких негативних
випадків, які б ставались в такій
поїздці, судом не встановлено, а тому
цілком в інтересах .дітей є надання
відповідних дозволів та задоволення
заявлених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та,
керуючись ст. 313 ЦК України, ч.2 ст.4
Закону України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду» в Україну громадян
України», ст.155 СК України, Постанови №
57 Кабінету Міністрів України «Про
затвердження Правил перетинання
державного кордону громадянами
України», Постанови № 231 Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
Правил оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення»,
а також ст.ст. 6, 7, 10, 15, 57, 60, 208, 209, 212, 213, 214,
215,218, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити.

Надати дозвіл ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на два тимчасових виїзди
за межі України (до Республіки Хорватії
у період з 21.06.2014 по 05.07.2014 та до
Республіки Болгарії у період з 07.07.2014 по
25.07.2014) у супроводі ОСОБА_1, та надати
дозвіл на виготовлення проїзних
документів та візи ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
на виїзд до вищевказаних країн (до
Республіки Хорватії у період з 21.06.2014 по
05.07.2014 та до Республіки Болгарії у
період з 07.07.2014 по 25.07.2014) без згоди та
супроводу батька ОСОБА_2.

Надати дозвіл ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, на два тимчасових виїзди
за межі України (до Республіки Хорватії
у період з 21.06.2014 по 05.07.2014 та до
Республіки Болгарії у період з 07.07.2014 по
25.07.2014) у супроводі ОСОБА_1, та надати
дозвіл на виготовлення проїзних
документів та візи ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
на виїзд до вищевказаних країн (до
Республіки Хорватії у період з 21.06.2014 по
05.07.2014 та до Республіки Болгарії у
період з 07.07.2014 по 25.07.2014) без згоди та
супроводу батька ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Святошинський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя :

ун. № 759/7116/14-ц

пр. № 2/759/3352/14

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року Святошинський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді -
І.В.П»ЯТНИЧУК,

при секретарі -
К.Ю.Іванові,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

третя особа: Служба у справах дітей
Святошинської районної в м. Києві
державної адміністрації

про надання дозволу на тимчасовий
виїзд за кордон неповнолітніх дітей
без згоди батька та надання дозволу на
оформлення проїзних документів дітей,
суд, -

ВСТАНОВИВ:

Керуючись 209, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити.

Надати дозвіл ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на два тимчасових виїзди
за межі України (до Республіки Хорватії
у період з 21.06.2014 по 05.07.2014 та до
Республіки Болгарії у період з 07.07.2014 по
25.07.2014) у супроводі ОСОБА_1, та надати
дозвіл на виготовлення проїзних
документів та візи ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
на виїзд до вищевказаних країн (до
Республіки Хорватії у період з 21.06.2014 по
05.07.2014 та до Республіки Болгарії у
період з 07.07.2014 по 25.07.2014) без згоди та
супроводу батька ОСОБА_2.

Надати дозвіл ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, на два тимчасових виїзди
за межі України (до Республіки Хорватії
у період з 21.06.2014 по 05.07.2014 та до
Республіки Болгарії у період з 07.07.2014 по
25.07.2014) у супроводі ОСОБА_1, та надати
дозвіл на виготовлення проїзних
документів та візи ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
на виїзд до вищевказаних країн (до
Республіки Хорватії у період з 21.06.2014 по
05.07.2014 та до Республіки Болгарії у
період з 07.07.2014 по 25.07.2014) без згоди та
супроводу батька ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Святошинський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя :