Справа №707/2-1359/2009
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

Головуючого - Бисага Т.Ю.,

суддів - Фазикош Г.В., Куцин М.М.,

при секретарі - Чучка Н.В.,

за участю представника позивача -
Гриниха Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгород справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Мукачівського міськрайонного суду від
1 червня 2009 року у справі за позовом ЗАТ
КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2009 року ПАТ КБ «ПриватБанк»,
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2
про звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Позовні вимоги мотивував тим, що
відповідно до укладеного 13.08.2007 року
договору №MKAWGK00000082 ОСОБА_2 отримала
кредит у розмірі 69212,50 доларів США зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 10,08% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 12.08.2027
року. В забезпечення виконання
кредитного договору між сторонами
13.08.2007 року було укладено договір
іпотеки, відповідно до якого
відповідач надав в іпотеку нерухоме
майно - житловий будинок літера А-А,
вбиральна літера Б, літня кухня літера
В, погріб літера Г, гараж літера Д,
споруди№1-2, насос літера Н, загальною
площею 113,4 кв.м., житлова площа 74,2 кв.м.,
який розташований за адресою АДРЕСА_1.
Відповідачка взяті на себе
зобов'язання не виконує належним чином,
у зв'язку з чим станом на 12.02.2009 року її
заборгованість за кредитним договором
становить 56972,34 доларів США. Позивач
просить в рахунок погашення
заборгованості звернути стягнення на
даний предмет іпотеки, шляхом продажу
вказаного предмета іпотеки ЗАТ КБ
«Приватбанк», з укладенням від імені
відповідача договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою особою -
покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру прав власності, а
також наданням ЗАТ КБ «Приватбанк»
всіх повноважень, необхідних для
здійснення продажу. Стягнути з
відповідача судові витрати 1700,00 грн.
сплаченого державного мита, та 30 грн.
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Заочним рішенням Мукачівського
міськрайонного суду від 01 червня 2009
року позов задоволено повністю.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного
суду Закарпатської області від 31.01.2014
року заяву про перегляд заочного
рішення повернуто заявнику.

Не погоджуючись та вважаючи незаконним
рішення першої інстанції, відповідачка
ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, якою
просить скасувати рішення
Мукачівського міськрайонного суду від
1 червня 2009 року та ухвалити нове
рішення, яким відмовити позивачу у
задоволені позову повністю, мотивуючи
це неповним з'ясуванням обставин, які
мають значення для справи та
порушенням норм матеріального і
процесуального права. Зокрема вказує
на те, що кредит погашає і по
сьогоднішній день, заборгованість по
кредиту є неспівмірною з вартістю
предмета іпотеки, про оскаржуване
рішення дізналася лише в кінці 2013 року.

В порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України справа
розглянута у відсутності відповідача,
який належним чином повідомлений про
час і місце розгляду справи. Причини
неявки визнані судом неповажними.

Представник позивача в судовому
засіданні апеляційну скаргу не визнала
та просила таку відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія
приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до кредитного договору
№MKAWGK00000082 від 13.08.2007 року відповідач
ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 69212,50
доларів США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 10,08 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 12.08.2027 року.

В забезпечення виконання кредитного
договору між сторонами 13.08.2007 року було
укладено договір іпотеки, відповідно
до якого відповідач надала в іпотеку
нерухоме майно - житловий будинок
літера А-А, вбиральна літера Б, літня
кухня літера В, погріб літера Г, гараж
літера Д, споруди№1-2, насос літера Н,
загальною площею 113,4 кв.м., житлова
площа 74,2 кв.м., який розташований за
адресою АДРЕСА_1.

Згідно довідки - розрахунку станом на
01.06.2009 року заборгованість відповідача
за кредитним договором становила: 55018,17
доларів США - заборгованість за
кредитом, 327,01 доларів США -
заборгованість з простроченого
основного боргу, 1110,56 доларів США -
заборгованість по нарахованим
відсоткам за користування кредитом, 4,70
доларів США - заборгованість по
простроченим відсоткам, 113,00 доларів
США - заборгованість по комісії, всього
заборгованість складає 56573,45 доларів
США, що становить 431004, 83 грн.

Відповідно до ст.ст. 526,527 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу. При цьому боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок.

У відповідності до ст.610,611,612 ЦК України
порушення зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до ст.572 ЦК України в силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом.

Згідно до ст.589 ЦК України у разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. В рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.590 ЦК України
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави в разі, коли зобов'язання не
буде виконано у встановлений строк
(термін), якщо інше не встановлено
договором або законом. У разі
часткового виконання боржником
зобов'язання, забезпеченого заставою,
право звернення на предмет застави
зберігається у первісному обсязі.

Згідно ст. 12 Закону України «Про
іпотеку» у разі порушення
іпотекодавцем обов'язків, встановлених
іпотечним договором, іпотекодержатель
має право вимагати дострокового
виконання основного зобов'язання, а в
разі його невиконання - звернути
стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з ст. ч.1 33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Суд вірно встановив фактичні
обставини справи, правильно застосував
матеріальний закон, дотримався
процедури розгляду справи та вирішив
спір у відповідності з чинним
законодавством.

Що стосується доводів апеляційної
скарги то вони спростовуються
наступним. Оскаржуване рішення
винесено ще 1 червня 2009 року.

Суд апеляційної інстанції поновив
строк апеляційного оскарження для
надання можливості відповідачу
захистити свої права, так як остання не
брала участі в суді першої інстанції.
Однак, правом на судовий захист ОСОБА_2
не скористалася і в суді апеляційної
інстанції. На судові засідання апелянт
неодноразово не з'являлася, будучи
належним чином повідомленою про час і
місце слухання справи.

Крім того колегією встановлено, що між
сторонами було укладена Додаткова
угода до кредитного договору від 15
вересня 2011 року та Додаткова угода № 2
від 11 березня 2013 року, якою було внесено
зміни до основного договору та
зменшено суму заборгованості.

Сума заборгованості є співмірною з
вартістю предмета іпотеки.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що висновок суду першої
інстанції про задоволення позову Банку
є правильним.

Рішення суду є законним та
обґрунтованим і підстав для його зміни
чи скасування немає. Доводи апеляції
висновків суду не спростовують, а тому
до уваги взяті бути не можуть.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2,- відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 01 червня 2009 року,- залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її постановлення і може бути
оскаржена на протязі двадцяти днів з
дня набрання нею законної сили в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: