АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3399/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Шавула В. С. Доповідач - Волошин
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Волошина
М.П.,

суддів -
Куценко Т.Р., Демченко Е.Л.,

при секретарі - Крикун А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" на заочне
рішення Ленінського районного суду
м.Дніпропетровська від 20 листопада 2013
року по справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року ПАТ КБ "Приватбанк"
звернулося до суду з позовною заявою до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
посилаючись на те, що відповідно до
укладеного договору №DNRMRX99440235 від 20
жовтня 2006 року ОСОБА_2 отримав кредит у
розмірі 1 387 гривень 05 копійок зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 20 жовтня
2007 року.

Згідно умов укладеного договору,
зазначений договір складається з заяви
позичальника та умов надання
споживчого кредиту фізичним особам, за
яким погашення заборгованості повинно
здійснюватися в наступному порядку :
щомісяця в період сплати, позичальник
зобов'язаний надавати банку грошові
кошти (щомісячний платіж) для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається із заборгованості за
кредитом, за відсотками, комісії, та
інших витрат.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем взятих на себе
зобов'язань щодо своєчасного
повернення кредитних коштів, станом на
16 вересня 2013 року у нього
виникла заборгованість у розмірі
26 778 грн. 42 коп., яка складається
з наступного: 1 040 грн. 48 коп. -
заборгованість за кредитом; 8 669 грн. 48
коп. - заборгованість по процентам за
користування кредитом; 131 грн. 11 коп. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 15 186 грн. 00 коп. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, а також
штрафи відповідно до п.5.3 Умов та правил
надання банківських послуг; 500 грн. 00
коп. - штраф (фіксована частина); 1251 грн.
35 коп. - штраф (процентна складова). Тому
позивач просив стягнути з відповідача
на його користь заборгованість у
розмірі 26 778 грн. 42 коп. та судові
витрати в розмірі 267 грн. 78 коп.

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м.Дніпропетровська від
20 листопада 2013 року у задоволенні
позову ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
"Приватбанк", посилаючись на допущені
судом першої інстанції порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення скасувати і ухвалити
нове рішення, яким задовольнити позов
банку в повному обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а рішення суду -
скасуванню з наступним ухваленням по
справі нового рішення, виходячи з
наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову
ПАТ КБ "Приватбанк", суд першої
інстанції виходив з пропуску банком
строків позовної давності для
звернення до суду з вимогою про захист
свого цивільного права.

З таким висновком суду погодитись
не можна, оскільки він зроблений без
належного з'ясування дійсних обставин
та зібраних доказів по справі,
порушенням норм матеріального права.

З матеріалів цивільної справи
вбачається, що відповідно до
підписаної відповідачем заяви
№DNRMRX99440235 від 20 жовтня 2006 року,
відповідач ознайомився та погодився з
умовами кредитування, які були надані
йому в письмовій формі. Своїм підписом
підтвердив факт надання йому повної
інформації про умови кредитування та
погодився з тим, що підписана ним заява
разом з запропонованими позивачем
умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам ("Розстрочка")
(Стандарт) і тарифами складає між ним
та банком кредитно-заставний договір.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору.

Статтею 256 ЦК України визначено, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки, а відповідно до
вимог ч. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Частиною 1 ст. 259 ЦК України позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.

Сплив позовної давності є підставою
для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК
України). Якщо суд визнає поважними
причини пропущення позовної давності,
порушене право підлягає захисту (ч. 5
ст. 267 ЦК України).

ЦК України не передбачає заборони
пред'явлення окремих вимог у зв'язку з
пропущенням позовної давності.

Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення.

Пункт 7 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про
захист прав споживачів», яким
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув, у системному
зв'язку з самою ч. 11 ст. 11 зазначеного
Закону стосується позасудового
порядку повернення споживчого кредиту
і спрямований на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача як слабшої сторони
договору споживчого кредиту.

Суд першої інстанції, пославшись на п. 31
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику розгляду судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
не звернув уваги на зміни в
законодавстві й на те, що в зазначеному
пункті постанови роз'яснюються
застосування ч. 13, а не ч. 11 ст. 11 Закону
України «Про захист прав споживачів».

Отже, для застосування позовної
давності необхідна заява відповідача,
якої у справі немає.

Крім того, відповідно до п. 5.5. Умов
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») (Стандарт) термін
позовної давності по вимогах про
стягнення кредиту, процентів за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
договором встановлюється сторонами
тривалістю у п'ять років.

Таким чином, сторони у письмовій формі
домовились про збільшення строку
позовної давності відносно стягнення
заборгованості за кредитом до п'яти
років, що не заборонено ст. 259 ЦК
України.

Крім того, Згідно з ч. 2 ст. 264 ЦК України
позовна давність переривається у разі
пред'явлення особою позову до одного із
кількох боржників, а також, якщо
предметом позову є лише частина вимоги,
право на яку має позивач.

У 2009 році ПАТ КБ «ПриватБанк» уже
зверталося до суду з вимогами до
відповідача і 23 січня 2009 року
Ленінським районним судом
м.Дніпропетровська видано судовий
наказ про стягнення заборгованості.

Таким чином, відповідно до ч. 5 ст. 261
ЦК України перебіг п'ятирічного строку
позовної давності за вимогами ПАТ КБ
«ПриватБанк» про стягнення
заборгованості за кредитним договором
почався 23 січня 2009 року та спливає 23
січня 2014 року, а позов було пред'явлено
до суду у жовтні 2013 року.

Виходячи з викладеного, рішення
суду першої інстанції підлягає
скасуванню з наступним ухваленням по
справі нового рішення про стягнення з
відповідача на користь ПАТ КБ
"Приватбанк" заборгованості за
кредитним договором №DNRMRX99440235 від 20
жовтня 2006 року станом на 16
вересня 2013 року у розмірі 26 778 грн. 42
коп., яка складається з наступного: 1 040
грн. 48 коп. - заборгованості за кредитом;
8 669 грн. 48 коп. - заборгованість по
процентам за користування кредитом; 131
грн. 11 коп. - заборгованість по комісії
за користування кредитом; 15 186 грн. 00
коп. - пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, а також
штрафи відповідно до п.5.3 Умов та правил
надання банківських послуг; 500 грн. 00
коп. - штраф (фіксована частина); 1251 грн.
35 коп. - штраф (процентна складова) та
судових витрат у розмірі 267 грн. 78 коп.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316, 319 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" - задовольнити.

Заочне рішення Ленінського районного
суду м.Дніпропетровська від 20
листопада 2013 року скасувати.

Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на
користь публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк" заборгованість за
кредитним договором №DNRMRX99440235 від 20
жовтня 2006 року станом на 16 вересня 2013
року у розмірі 26 778 грн. 42 коп., яка
складається з наступного: 1 040 грн. 48
коп. - заборгованість за кредитом; 8 669
грн. 48 коп. - заборгованість по
процентам за користування кредитом; 131
грн. 11 коп. - заборгованість по комісії
за користування кредитом; 15 186 грн. 00
коп. - пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, а також
штрафи відповідно до п.5.3 Умов та правил
надання банківських послуг; 500 грн. 00
коп. - штраф (фіксована частина); 1251 грн.
35 коп. - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на
користь публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк" судові витрати у розмірі 267
грн. 78 коп.

Рішення апеляційного суду чинне з
моменту проголошення та може бути
оскаржено до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів.

Судді: