Справа
№ 412/8334/2012
Провадження № 2/201/54/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2014 року
Жовтневий
районний суд

м. Дніпропетровськ

У складі:

головуючого судді - Браги А.В.,

при секретарі - Обоянська М.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у залі суду м.
Дніпропетровська заяву ОСОБА_1 про
скасування заходів забезпечення
позову у цивільній справі №412/8334/2012,
провадження № 2/201/102/2014 за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1,
ОСОБА_5, треті особи - перша
Дніпропетровська державна нотаріальна
контора, приватні нотаріуси
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 про визнання права власності на
частину домоволодіння, визнання
частково недійсним договору дарування,
визнання недійсним договору купівлі -
продажу та визнання недійсним
доручення, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська на
розгляді перебуває зазначена вище
цивільна справа.

01 жовтня 2012 року ухвалою Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська
провадження по справі було зупинено до
залучення до участі у справі
правонаступника чи законного
представника ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 4 а.с. 166).

31 березня 2013 року до Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська
надійшла письмова заява відповідача
ОСОБА_1 про скасування заходів
забезпечення позову, в якій заявник, з
урахування уточнень, просив суд
скасувати арешт, накладений на
домоволодіння АДРЕСА_1, яке належить
ОСОБА_4 на підставі договору дарування
від 19 вересня 1997 року, що був вжитий за
ухвалою Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровськ від 13 грудня 2006 року. В
обґрунтування поданої заяви та у
судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що
він звернувся до Жовтневого районного
суду м.Дніпропетровська з письмовою
заявою про поновлення провадження у
справі у зв'язку з необхідністю
вчинення процесуальних дій з боку суду
для прийняття спадщини, з якою було
пов'язане зупинення провадження у
справі. Оформленню спадкових прав
після смерті дружини ОСОБА_4 на
домоволодіння АДРЕСА_1 перешкоджає
арешт, вжитий ухвалою Жовтневого
районного суду від 13 грудня 2006 року, як
захід забезпечення позову. Наявність
арешту на домоволодінні є перешкодою
для заявника для вступу у права
правонаступника, унеможливлює
встановлення особи правонаступника, а
відтак виключає подальший розгляд
справи по суті заявлених позовних
вимог.

Заявник в судове засідання не з'явився,
надав до суду клопотання, в якому
просив суд розглянути подану ним заяву
за його відсутністю, вимоги щодо
часткового скасування арешту з
домоволодіння з підтримав в повному
обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник позивача в судове
засіданні не з'явилася, надала до суду
заяву, в якій просила суд відкласти
розгляд справи у зв'язку з її
перебуванням на лікуванні в
Дніпропетровській обласній клінічній
лікарні ім. «Мечникова».

Інші учасники процесу в судове
засідання не з'явилися, про дату, час та
місце судового розгляду були
повідомлені належним чином, причини
своєї неявки не повідомили, з
клопотанням про відкладення розгляду
справи до суду не звернулися.

Частиною 1 ст. 154 ЦПК України
встановлено, заява про заміну способу
забезпечення позову розглядається
судом у строки, встановлені частиною
другою ст. 153 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 153 ЦПК
України, заява про забезпечення позову,
подана до подання позовної заяви,
розглядається судом не пізніше двох
днів з дня її подання.

Частиною 3 ст. 151 ЦПК України
встановлено, що забезпечення позову
допускається на будь - який стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити заходи забезпечення
позову.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК
України, позов забезпечується, зокрема,
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або інших осіб.

Частиною 3 ст. 154 ЦПК України
передбачено, заходи забезпечення
позову можуть бути скасовані судом,
який розглядає справу.

У відповідності до ч. 5 ст. 154 ЦПК
України, питання про скасування
заходів забезпечення позову
вирішується в судовому засіданні з
повідомленням осіб, які беруть участь у
справі. Неявка цих осіб не перешкоджає
розгляду питання про скасування
заходів забезпечення позову.

Судом, в контексті порушеного
заявником питання встановлено, що 13
грудня 2006 року ухвалою Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська
було накладено арешт на домоволодіння
АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_4 на
підставі договору дарування від 19
вересня 1997 року; нежитлове приміщення
магазину № 2 у будівлі літ. X - 1 поз. 1,
загальною площею 24,6 кв.м., ганок літ. X
за адресою АДРЕСА_2, яке належить ОСОБА_5
на підставі договору купівлі - продажу
від 05 квітня 2005 року (т. 1 а.с. 43, 43
зворот).

31 березня 2014 року до Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська
надійшла письмова заява відповідача
ОСОБА_1 про поновлення провадження у
справі, в зв'язку з необхідністю
вчинення процесуальних дій з боку суду
для прийняття спадщини, з якою було
пов'язане зупинення провадження у
справі. Також подана заява про
скасування заходів забезпечення
позову. В обґрунтування поданої заяви
та у судовому засіданні ОСОБА_1
зазначив, що оформленню його спадкових
прав після смерті дружини ОСОБА_4 на
домоволодіння АДРЕСА_1, є арешт вжитий
судом за ухвалою Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 13 грудня
2006.

З матеріалів справи вбачається, що
арешт на домоволодіння АДРЕСА_1 вжито
судом першої інстанції як захід
забезпечення позову про визнання права
власності, з яким до суду звернулася
ОСОБА_2

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_2
подала до суду і заяву про забезпечення
її позову шляхом заборони можливого
відчуження спірного майна.

Ухвалою судді Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 13 грудня
2006 року накладено арешт на спірне
домоволодіння № АДРЕСА_1

З позовної заяви вбачається, що позивач
просить визнати за нею право власності
на 1/2 частину домоволодіння, яке на її
думку являється, у відповідності до
положень ст. 25 КоБС УРСР (в редакції 1969
року) та ст. 62 СК України, спільною
сумісною власністю її та відповідача у
справі ОСОБА_3, як подружжя.

Проте на даний час спірне
домоволодіння належить, на підставі
договору дарування від 19 вересня 1997
року, ОСОБА_4, матері відповідача у
справі ОСОБА_3

Як заявив в поданій заяві ОСОБА_1,
скасування арешту необхідне суто для
оформлення спадкових прав. Питання
щодо відчуження домоволодіння АДРЕСА_1,
вирішуватись не буде.

З огляду на те, що заявник ОСОБА_1
позбавлений у праві оформити спадкові
справа після смерті відповідача,
дружини ОСОБА_4 на домоволодіння
АДРЕСА_1, що зумовлено арештом за
ухвалою Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 13 грудня 2006 року,
суд вважає, що заява підлягає
частковому задоволенню, що зумовлює
скасування заходів забезпечення
позову в обумовленій частині.

При цьому, оскільки інше майно, на яке
накладено арешт від 13 грудня 2006 року
належить іншій особі, з якою заявник не
пов'язує необхідність скасування
заходів забезпечення позову, суд
дійшов висновку, що підстав для
скасування арешту накладеного на
нежитлове приміщення магазину № 2 у
будівлі літ. X - 1 поз. 1, загальною площею
24,6 кв.м., ганок літ. X за адресою АДРЕСА_2,
яке належить ОСОБА_5 на підставі
договору купівлі - продажу від 05 квітня
2005 року, у суду відсутні.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного
суду України «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
від 22 грудня 2006 року № 9 встановлено, що
заходи забезпечення позову мають
тимчасовий характер і діють до
виконання рішення суду, яким
закінчується розгляд справи по суті.
Зважаючи на це, суд при задоволенні
позову не вправі скасовувати вжиті
заходи до виконання рішення або зміни
способу його виконання, за винятком
випадків, коли потреба в забезпеченні
позову з тих чи інших причин відпала
або змінились обставини, що зумовили
його застосування.

Провадження по справі порушено 13
грудня 2006 року (т. 1 а.с. 1).

З огляду на викладене та з урахуванням
того, що справа по суті не розглянута,
потреба в забезпеченні позову в цілому
не відпала, проте наявність арешту на
визначеному майні, є перешкодою для
вступну у права заявника, унеможливлює
встановленню особи правонаступника, а
віт так виключає подальший розгляд
справи, суд вважає за необхідне з метою
недопущення порушення прав учасників
процесу змінити обраний спосіб
забезпечення позову та частково
скасувати арешт, накладений на
домоволодіння АДРЕСА_1, яке належить
ОСОБА_4 на підставі договору дарування
від 19 вересня 1997 року, що був вжитий
судом за ухвалою Жовтневого районного
суду м.Дніпропетровська від 13 грудня 2006
року, замінивши його на заборону
відчуження даного домоволодіння на
користь третіх осіб.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст. ст. 151 - 154, 210 ЦПК України,
суд -

У Х В А Л И В :

Скасувати арешт накладений на
домоволодіння АДРЕСА_1, яке належить
ОСОБА_4 на підставі договору дарування
від 19 вересня 1997 року, що був вжитий
судом за ухвалою Жовтневого районного
суду м.Дніпропетровська від 13 грудня 2006
року.

Заборонити відчуження домоволодіння
АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_4 на
підставі договору дарування від 19
вересня 1997 року на користь третіх осіб.

В іншій частині заходи забезпечення
позову, - залишити без змін.

Ухвалу суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд.
м. Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 5 днів з
дня її проголошення.

Суддя :
А.В. Брага