АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/976/2014
Головуючий в І інстанції Черниш О.Л.
Доповідач: Лісова Г.Є.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року квітня місяця 07 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Лісової
Г.Є.Суддів:Семиженка Г.В. Чиркової
К.Г.При секретарі:Мироненко І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Херсоні цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5
на рішення Комсомольського районного
суду м. Херсона від 28 січня 2014 року за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, яка діє в своїх інтересах та
інтересах малолітнього ОСОБА_9, ОСОБА_10
про визнання осіб такими, що втратили
право користування жилим приміщенням
та виселення

В С Т А Н О В И Л А:

11.11.2013 року ОСОБА_5 звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання осіб
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням та виселення,
посилаючись на те, що він є власником
житлового будинку по АДРЕСА_1 м.Херсон
на підставі договору купівлі-продажу
від 4.02.2010 року посвідченого приватним
нотаріусом Херсонського міського
нотаріального округу ОСОБА_11 за
реєстровим №284. Право власності на
будинок зареєстровано за ним 12.02.2010
року за №1928 в книзі №4, що
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 12.02.2010 року.

Відповідачі зареєстровані в
будинку і фактично в ньому проживають.
Звільнити житловий будинок в
добровільному порядку відмовляються.
Право власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було
припинено шляхом відчуження житлового
будинку за договором купівлі-продажу
від 22.01.2007 року. Право користування
житлом колишніми власниками та членами
їх сім'ї існує лише за наявності у
власника права приватної власності на
це майно.

Договір найму з відповідачами не
укладався, а тому у них відсутні
правові підстави для подальшого
проживання в належному йому будинку.

Просив визнати ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 такими, що
втратили право користування житловим
будинком АДРЕСА_1

Виселити ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10 із житлового будинку
АДРЕСА_1

Рішенням Комсомольського
районного суду м. Херсона від 28 січня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі на рішення
суду ОСОБА_5 просить його скасувати і
ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити в повному обсязі.
Посилається на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального і
процесуального права.

У судовому засіданні ОСОБА_5
апеляційну скаргу підтримав з підстав
викладених у ній, просить рішення суду
скасувати як незаконне.

ОСОБА_7, ОСОБА_8, представник
ОСОБА_12 апеляційну скаргу не визнали,
просять її відхилити як безпідставну.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з таких
підстав.

Згідно зі ст.3 ЦПК України кожна
особа, має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Особа, права якої
порушено може скористатися не
будь-яким, а конкретним способом
захисту свого права за допомогою якого
проводиться поновлення порушеного
права в конкретних цивільних
правовідносинах, що виникли.

Як вбачається зі змісту позовної
заяви ОСОБА_5 просив визнати
відповідачів такими, що втратили право
користування жилим приміщенням на
підставі ст. 405 ЦК України, вимоги якої
передбачають, що член сім'ї власника
житла втрачає право користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними і власником житла або законом.

Норма матеріального права, на яку
посилається позивач регулює відносини
між власником житла та членами його
сім'ї щодо права користування належним
його житлом за умов, що особи є членами
сім'ї власника житла та проживають
разом з власником.

Відповідачі є членами сім'ї
колишнього власника спірного
житлового будинку ОСОБА_6 і постійно
проживають з ним у житловому будинку
АДРЕСА_1 та зареєстровані в ньому.

Позивач за договором
купівлі-продажу від 4 лютого 2010 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Херсонського міського нотаріального
округу, придбав спірний будинок у
ОСОБА_13, завідомо знаючи, що будинок не
звільнений та що в ньому проживає не
продавець ОСОБА_13, а колишній власник
ОСОБА_6 разом з членами своєї сім'ї та що
з приводу зазначеного будинку існує
спір, а також порушено кримінальну
справу проти ОСОБА_13 за шахрайство щодо
придбання нею права власності на
спірний будинок за договором
купівлі-продажу укладеним з ОСОБА_6 У
кримінальній справі, яка знаходиться в
провадженні Суворовського районного
суду м. Херсона, ОСОБА_6 та його дружина
ОСОБА_7, визнані потерпілими.

Свої вимоги про визнання
відповідачів такими, що втратили право
користування жилим приміщенням та
виселення їх із жилого приміщення
ОСОБА_5 обґрунтовує припиненням права
власності у ОСОБА_6 на будинок та
виникненням у нього права власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 в м. Херсоні,
що дає йому право відповідно до вимог
ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України
використовувати житло для власного
проживання, проживання членів сім'ї,
інших осіб і розпоряджатися своїм
житлом на власний розсуд. Обмеження чи
втручання у право власника можливе
лише з підстав, передбачених законом.

Разом з тим, гарантуючи захист
права власності, закон надає власнику
право вимагати усунення будь-яких
порушень його прав хоч би ці порушення
і не були поєднані з позбавленням
володіння.

Способи захисту права власності
передбачені нормами ст.ст.16,386,391 ЦК
України.

Відповідно до ст. 11 ЦПК суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб у межах заявлених ними вимог.
Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Оскільки позивач звернувся до суду
про захист порушеного права на
підставі ст.ст.16,319,321,346,379,382,405 ЦК
України та ст.ст.150,159 ЖК України, які не
регулюють поновлення права шляхом
виселення, то суд обґрунтовано прийшов
до висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог, а тому апеляційну
скаргу слід відхилити, рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307,308 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Комсомольського районного
суду м. Херсона від 28 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий

Судді