№ 233/2777/14-ц
14 травня 2014 року Костянтинівський
міськрайонний суд Донецької області у
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Костянтинівка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
В С Т А Н О В И В :
08 квітня 2014 ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
звернулись до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням, в якому зазначили,
що їм на праві власності належить
квартира, розташована за адресою:
АДРЕСА_1. З січня 2013 року колишня
дружина позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 не
мешкає в зазначеній квартирі, оскільки
у зв*язку з фактичним припиненням
шлюбних відносин з чоловіком постійно
проживає за адресою: АДРЕСА_5. Позивачі
просять визнати ОСОБА_2 такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 у
зв*язку з не проживанням без поважних
причин за зазначеною адресою понад
строки, встановлені законодавством.
Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове
засідання не з*явились, надали заяви
про розгляд справи за їх відсутності, в
яких підтримали заявлені позовні
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
підтримала заявлені позовні вимоги і
пояснила, що з 22 серпня 2007 році в
належній позивачам по справі квартирі
АДРЕСА_1 зареєстрована дружина ОСОБА_4 -
ОСОБА_2 Фактично позивач по справі
ОСОБА_4 разом із дружиною ОСОБА_2 та
дитиною до січня 2013 року мешкали в
зазначеній квартирі, а з січня 2013 року
вирішили мешкати окремо і стали
знімати квартиру. Після того
відповідач по справі в квартирі не
мешкає; припинивши фактично мешкати з
чоловіком -ОСОБА_4 до квартири АДРЕСА_1.
Відповідач ОСОБА_2 не заперечувала
проти задоволення позову і зазначила,
що з 2002 року до грудня 2012 року вона
разом із чоловіком - ОСОБА_4 та дитиною
мешкала в квартирі АДРЕСА_1, в якій
також проживали батьки чоловіка -
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 З січня 2013 року вони з
чоловіком перестали мешкати в
зазначеній квартирі, оскільки вирішили
мешкати окремо від батьків, у зв*язку з
чим стали знімати квартиру. До 14 травня
2013 року вони з чоловіком та дитиною
мешкали в зйомній квартирі, а згодом
вона, припинивши фактично шлюбні
відносини з чоловіком через
зловживання останнім спиртними
напоями, пішла жити в квартиру батьків,
розташовану за адресою: АДРЕСА_5.
Пояснила, що не стала проживати в
АДРЕСА_1 з власної волі, оскільки
припинивши стосунки з чоловіком,
вважає його родину чужою і не має
наміру мешкати разом в одній квартирі;
перешкод з боку відповідачів не
чинилося, стосунки між ними добрі.
Заслухавши пояснення позивача
ОСОБА_1, з*ясувавши позицію позивачів
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_2,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступні факти та відповідні
Судовим розглядом встановлено, що
позивачам ОСОБА_1 (а.с.5), ОСОБА_3 (а.с.6) та
ОСОБА_4 (а.с.7-8) на праві власності
належить квартира, розташована за
адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
свідоцтвом про право власності на
житло від 20 березня 1995 року (а.с.9),
договором купівлі-продажу від 20 травня
2011 року (а.с.10-11) та витягом про державну
реєстрацію прав (а.с.13-14).
Як вбачається з актів перевірки
паспортного режиму, складених 21 червня
2013 року (а.с.17), 23 грудня 2013 року (а.с.16), 03
лютого 2014 року (а.с.18) ОСОБА_2 разом із
сином - ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_1 не
мешкають з 21 січня 2013 року; їх особисті
речі в квартирі відсутні.
Статтею 391 ЦК України передбачено,
що власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
Відповідно до ст. 150 ЖК України,
громадяни, які мають у приватній
власності будинок, користуються ним
для особистого проживання і
проживання членів їх сімей і мають
право розпоряджатися цією власністю на
свій розсуд.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України
член сім*ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім*ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним та
власником житла або закону.
Приймаючи до уваги, що відповідач
ОСОБА_2 з власної волі, за відсутності
поважних причин не проживає в АДРЕСА_1
більше одного року та враховуючи, що
реєстрація відповідачки в належній
позивачам квартирі порушує їх права як
власників, оскільки останні позбавлені
можливості вільно володіти та
розпоряджатися нею, суд вважає за
необхідне задовольнити позов,
визнавши відповідача ОСОБА_2, яка не
заперечувала проти задоволення
позовних вимог, такою, що втратила
право користування жилим приміщенням у
зазначеній квартирі.
Керуючись ст. 150 ЖК України, ст.391,
ч.2 ст.405 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 74, 209, 212,
214, 215 ЦПК України,-
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила
право користування жилим приміщенням в
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Костянтинівський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Вступна та резолютивна частини
рішення проголошені в судовому
засіданні 14 травня 2014 року, повний
текст рішення по справі виготовлений 15
травня 2014 року.

Суддя