Справа № 755/3390/14-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко
Л.М.,

за участі секретаря
Ликсової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Дніпровського
районного суду міста Києва цивільну
справу за скаргою ОСОБА_1 на дії
старшого державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києва Шеремет Юлії
Михайлівни,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського
районного суду міста Києва із скаргою
у якій просить визнати неправомірними
дії Відділу державної виконавчої
служби Дніпровського районного
управління юстиції у м. Києва в особі
старшого державного виконавця Відділу
Шеремет Ю.М. щодо несвоєчасного
направлення боржнику постанови про
відкриття виконавчого провадження №
41188677, позбавлення боржника права
самостійного виконання судового
рішення у даному виконавчому
провадженні та зобов»язати ВДВС
Дніпровського РУЮ у м. Києві надати
семиденняй строк для самостійного
виконання судового рішення на підставі
виконавчого листа № 2-4522/2011, виданого
Дніпровським районним судом м. Києва
від 02.10.2013 року.

Вимоги скарги мотивує тим, що 20.01.2014
року він отримав поштою постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 41188677 від 11.12.2013 року, винесену старшим
державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києва Шеремет Ю.М., тобто в
порушення ч. 5 ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження» постанова
боржнику була надіслана лише через 31
день, а саме 13 січня 2014 року, про що
свідчить поштовий штемпель на
конверті, при цьому в постанові було
надано строк самостійного виконання
рішення суду по 18.12.2013 року.

Надсилання постанови з порушенням
встановлених законом строків та
позбавлення боржника строку для
самостійного виконання рішення суду
призвело до примусового виконання
рішення, накладення арешту та
стягнення 10 % виконавчого збору, що
грубо порушує вимоги ч. ч. 2, 5 ст. 35
Закону України «Про виконавче
провадження».

В судове засідання заявник не з»явився,
представником заявника ОСОБА_3 суду
подана заява з проханням розглянути
справу без участі скаржника у зв»язку з
розглядом іншої справи.

Суб'єкт оскарження в судове засідання
не з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, при цьому державним
виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ м.
Києва Чайка І.В. подані заперечення на
скаргу з проханням відмовити у її
задоволенні у зв»язку з
безпідставністю вимог, в запереченнях
зазначила про те, що боржник у поданій
скарзі підтвердив факт отримання ним
20.01.2014 року постанови про відкриття
виконавчого провадження, проте станом
на даний час скаржником рішення суду не
виконане, борг по виконавчому листу №
2-4522/2011 від 02.10.2013 року не сплачений, про
що свідчить заява стягувача від 21.03.2014
року, ОСОБА_1 роз»яснені права та
обов»язки на супровідному листі до
постанови про відкриття виконавчого
провадження, однак останній з 20.01.2014
року до відділу не з»являвся, про
причини несплати боргу не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
наявні у справі докази, суд приходить
до наступного.

Судом вставлено, що Дніпровським
районним судом м. Києва 02.10.2013 року
виданий виконавчий лист № 2-4522/2011 про
стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_5 солідарно на
користь Публічного акціонерного
товариства «Фідобанк» 2 673 269,80 грн.
заборгованості по кредитному договору,
1700 грн. сплаченого державного мита та 120
грн. сплаченого збору на ІТЗ судового
процесу, всього стягнуто 2 675 089 грн. 80
коп. (а.с. 22).

Заява про примусове виконання рішення
суду відносно боржника ОСОБА_1 разом із
виконавчим листом стягувачем була
подана до ВДВС Дніпровського РУЮ у м.
Києві 06.12.2013 року за вх. № 29489 (а.с. 19). При
цьому представник ПАТ «Фідобанк» у
заяві просив відкрити виконавче
провадження та накласти арешт на все
майно боржника та заборону на його
відчуження.

Порядок та підстави для відкриття
виконавчого провадження визначені ст.
19 Закону України «Про виконавче
провадження».

Також відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 25
Закону України «Про виконавче
провадження», державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення
у строк до семи днів з моменту
винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

На виконання вимог закону старшим
державним виконавцем ВДВС
Дніпровського РУЮ в м. Києві Шеремет
Ю.М. постановою від 11.12.2013 року було
відкрите виконавче провадження № 41188677
про примусове виконання виконавчого
листа № 2-4522/2011, виданого 02.10.2013 р.
Дніпровським районним судом м. Києва
про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Фідобанк» заборгованості в сумі 2 675 089
грн. 80 коп. (а.с. 23). Також одночасно із
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження за заявою
стягувача державним виконавцем 11.12.2013
року винесена постанова про арешт
майна боржника ОСОБА_1 та заборони на
його відчуження у межах суми звернення
стягнення 2 675 089 грн. 80 коп. (а.с. 25).

Разом з тим, згідно положень ч. 5 ст. 25
Закону України «Про виконавче
провадження», копії постанови про
відкриття виконавчого провадження
надсилаються не пізніше наступного
робочого дня стягувачу та боржникові.

Однак, державним виконавцем постанова
про відкриття виконавчого провадження,
яка винесена 11 грудня 2013 року, боржнику
була надіслана 13.01.2014 року, про що
свідчить надана скаржником копія
конверту з поштовим штемпелем, та
отримана ним 20.01.2014 року, на
підтвердження чого надано роздруківку
із сайту УДППЗ «Укрпошта» (а.с. 6, 7).

У зв»язку з цим суд вважає, що вимоги
скарги в частині визнання
неправомірними дій державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м. Києва
Шеремет Ю.М. щодо несвоєчасного
направлення боржнику постанови про
відкриття виконавчого провадження №
41188677 знайшли своє підтвердження в
судовому засіданні, у зв»язку з чим
підлягають задоволенню.

В решті заявлених вимог слід відмовити,
виходячи з наступного.

Заявником надана суду копія
супровідного листа від 11.12.2013 року, який
надсилався йому ВДВС Дніпровського РУЮ
у м. Києві разом із постановою про
відкриття виконавчого провадження, у
якому пропонувалось ОСОБА_1 сплатити
борг за вказаними у листі банківськими
реквізитами стягувача, про що
поставити до відома державного
виконавця, повідомлені прийомні години
останнього та роз»яснені боржнику
права і обов»язки сторін у виконавчому
провадженні, передбачені ст. 12 Закону
України «Про виконавче провадження», у
тому числі інформовано проте, що
сторони зобов'язані протягом трьох
робочих днів письмово повідомити
державного виконавця про повне чи
часткове самостійне виконання рішення
боржником, а також письмово
повідомляти державного виконавця про
виникнення обставин, що зумовлюють
обов'язкове зупинення виконавчого
провадження, про встановлення
відстрочки або розстрочки виконання,
зміну способу і порядку виконання
рішення; а у разі ненадання боржником у
строки, встановлені частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення і у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті
25 цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню (а.с. 5).

Як зазначено самим ОСОБА_1 та
вбачається із матеріалів справи,
постанова про відкриття виконавчого
провадження та вищевказаний
супровідний лист до неї скаржником
були отримані 20 січня 2014 року.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 35 Закону
України «Про виконавче провадження», у
разі несвоєчасного одержання
сторонами документів виконавчого
провадження, внаслідок чого вони
були позбавлені можливості
скористатися правами, наданими їм
цим Законом, державний виконавець може
відкласти виконавчі дії за заявою
стягувача чи боржника або з власної
ініціативи на строк до десяти робочих
днів.

Проте, як вбачається із заперечень на
скаргу державного виконавця, ОСОБА_1 з
моменту отримання постанови про
відкриття виконавчого провадження - з
20.01.2014 року по даний час до Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві не з»являвся та
будь-яких заяв не подавав. В
спростування даних обставин жодних
доказів скаржником суду не надано.

Разом з тим, згідно матеріалів
виконавчого провадження, постанова про
стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у
виконавчому провадженні № 41188677
винесена державним виконавцем 28.01.2014
року, тобто після спливу семиденного
строку на добровільне виконання
рішення суду з часу отримання
боржником постанови про відкриття
виконавчого провадження.

З урахуванням викладеного, суд не
вбачає порушення державним виконавцем
прав боржника ОСОБА_1 в ході проведення
виконавчих дій по виконанню
вищевказаного рішення суду, оскільки
постанова про відкриття виконавчого
провадження скаржником була отримана 20
січня 2014 року, із заявою про
відкладення виконавчих дій останній до
державного виконавця чи до Відділу ДВС
Дніпровського РУЮ в м. Києві не
звертався, постанова про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 11.12.2013 року була
винесена на підставі відповідного
клопотання в заяві стягувача про
прийняття до виконання виконавчого
документа одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження, згідно вимог ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження»,
постанова про стягнення з боржника
виконавчого збору була винесена після
з»ясування державним виконавцем дати
отримання боржником постанови про
відкриття виконавчого провадження та
спливу семиденного строку для
добровільного виконання, доказів щодо
вчинення державним виконавцем дій з
примусового виконання по виконавчому
листу про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості у виконавчому
провадженні № 41188677 в період строку для
добровільного виконання рішення суду -
до 27.01.2014 року включно скаржником суду
не надано.

Примусове виконання рішення суду
полягає у вчиненні державним
виконавцем дій в їх сукупності на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених законом і
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до закону.

Як роз'яснено у п. 7 постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність органів і посадових
осіб державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження" від 26.12.2003 року № 14, у разі
визнання неправомірними рішення, дій
або бездіяльності державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби суд
зобов'язує їх усунути допущені
порушення або іншим шляхом поновлює
порушені права чи свободи заявника. При
цьому суд не вправі зобов'язувати
зазначених осіб до вчинення тих дій,
які згідно із Законом України "Про
виконавче провадження" можуть
здійснюватися тільки державним
виконавцем або відповідною посадовою
особою державної виконавчої служби.

Згідно ст. 35 Закону України "Про
виконавче провадження" саме державний
виконавець може відкласти виконавчі
дії за заявою стягувача, боржника або з
власної ініціативи в передбачених
законом випадках, про що виносить
відповідну постанову.

За таких обставин, відсутні правові
підстави зобов'язувати державного
виконавця надати семиденний строк для
самостійного виконання рішення суду,
згідно вимог поданої скарги, оскільки
суд не вправі зобов'язувати державного
виконавця до вчинення дій, які
визначені Законом України "Про
виконавче провадження" та можуть
здійснюватись тільки державним
виконавцем або відповідною посадовою
особою державної виконавчої служби.
Така позиція міститься також у
вищевказаному пункті 7 постанови
Пленуму Верховного суду України "Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження" від 26.12.2003
року № 14.

Враховуючи зазначене, скарга підлягає
задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 5, 12, 19, 25, 35 Закону
України «Про виконавче провадження», п.
7 постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження" від
26.12.2003 року № 14, ст. ст. 383-388 Цивільного
процесуального кодексу України, суд,-

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києва Шеремет Юлії
Михайлівни задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києва Шеремет Юлії
Михайлівни щодо несвоєчасного
направлення ОСОБА_1 постанови про
відкриття виконавчого провадження від
11.12.2013 року у ВП № 41188677.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду міста Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом п»яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя