АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/796/4418/14
Головуючий у 1 інстанції - Антонова
Доповідач - Панченко М.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
м.Києва у складі:

Головуючого -
Панченка М.М.

Суддів -
Кирилюк Г.М., Вербової І.М.

При секретарі -
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_1,
Публічного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Оранта-Січ»,
ОСОБА_2, який діє за дорученням ОСОБА_3,
на рішення Голосіївського районного
суду м.Києва від 30 січня 2014 року справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Оранта-Січ» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1
звернувся з позовом до ОСОБА_3, і просив
винести рішення, яким відшкодувати на
свою користь матеріальну шкоду у сумі
13.668 грн. 93 коп., заподіяну у результаті
дорожньо-транспортної пригоди,
зокрема: 10.168 грн.93 коп., як шкода,
заподіяна пошкодженням мотоцикла,
належного позивачу; 500 грн., як витрати
на автотоварознавче дослідження; 3000
грн., як витрати на лікування від
наслідків ДТП, а також просив стягнути
моральну шкоду у сумі 60.000 грн.

Протокольною ухвалою суду від
25.11.2013 року другим відповідачем до
участі у справі залучено Публічне
акціонерне товариство «Страхова
компанія «Оранта-Січ» (далі -
ПАТ»СК»Оранта-Січ»), з тих підстав, що
указаною страховою компанією
застрахована цивільно-правова
відповідальність відповідача ОСОБА_3
перед третіми особами.

Позивач ОСОБА_1 зазначав, що 2.05.2013
року, відповідач ОСОБА_3, керуючи по
вул.Васильківській у м.Києві
автомобілем «Деу Нексія»державний
номер НОМЕР_1, в порушення Правил
дорожнього руху, допустив зіткнення з
мотоциклом «ZONGSHEN» державний номер
НОМЕР_2, під керуванням неповнолітнього
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В результаті указаної ДТП,
скоєної з вини відповідача ОСОБА_3,
заподіяні механічні пошкодження
мотоцикла «ZONGSHEN» державний номер
НОМЕР_2, чим позивачу завдано
матеріальну шкоду у сумі 10.168 грн.03 коп.
Просив також стягнути на свою користь
500 грн., як вартість проведеного
автотоварознавчого дослідження.

Крім того, позивач вимагав
стягнення на свою користь матеріальної
шкоди у сумі 3.000 грн., заподіяної йому у
вигляді витрат понесених на лікування
від наслідків указаної ДТП.

Оскільки відповідачі
добровільно відмовляються сплатити
указані суми, позивач звернувся з даним
позовом до суду.

Рішенням Голосіївського
районного суду м.Києва від 30 січня 2014
року позов задоволено частково/а.с.81-87/.

Судовим рішенням стягнуто з
відповідача ПАТ»СК»Оранта-Січ» на
користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у
сумі 10.168 грн.93 коп., як матеріальну
шкоду заподіяну пошкодженням
мотоцикла; 500 грн., як витрати, понесені
на проведення автотоварознавчого
дослідження.

Крім того, стягнуто з відповідача
ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1,
матеріальні витрати на лікування у
сумі 388 грн.22 коп., а також моральну
шкоду у сумі 2.500 грн.

В решті позову відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі
ОСОБА_1 просить скасувати рішення
Голосіївського районного суду м.Києва
від 30 січня 2014 року в частині стягнення
моральної шкоди, та ухвалити нове
рішення, яким стягнути на його користь
моральну шкоду: з відповідача ОСОБА_3
55.000 грн. та з ПАТ»СК»Оранта-Січ» 5.000
грн./а.с.90-94/.

В поданій апеляційній скарзі
ПАТ»СК»Оранта-Січ» просить скасувати
рішення та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у позові до відповідача
ПАТ»СК»Оранта-Січ» з посиланням на те,
що позивач не звертався до цієї
страхової компанії про виплату
страхового відшкодування, інформацію
про ДТП не подавав, що не узгоджується з
вимогами Закону України «Про
обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності,
власників наземних транспортних
засобів».

Крім того, як зазначив скаржник
ПАТ»СК»Оранта-Січ», згідно висновку
автотоварознавчого дослідження
власником пошкодженого мотоцикла є
ОСОБА_4, а тому позивач ОСОБА_1 не має
права вимагати на виплату страхового
відшкодування /а.с.98-100/.

В поданій апеляційній скарзі
ОСОБА_2, який діє за дорученням ОСОБА_3,
просить скасувати рішення
Голосіївського районного суду м.Києва
від 30 січня 2014 року в частині стягнення
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну
шкоду у сумі 388 грн.22 коп., яка повинна
бути стягнута лише з відповідача
ПАТ»СК»Оранта-Січ», як страховика,
ліміт відповідальності якого покриває
матеріальні вимоги позивача /а.с.95/.

Заслухавши доповідь по справі,
пояснення сторін, вивчивши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги ПАТ»СК»Оранта-Січ»
та часткове задоволення апеляційних
скарг ОСОБА_2, та ОСОБА_1.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обгрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з»ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Однак зазначеним вимогам закону
ухвалене у справі рішення першої
інстанції не відповідає.

Відповідно до ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом встановлено, що 2.05.2013 року
відповідач ОСОБА_3, керуючи автомобілем
«Деу Нексія» державний номер НОМЕР_1 по
вул.Васильківській у м.Києві, в
порушення Правил дорожнього руху,
допустив зіткнення з мотоциклом «ZONGSHEN»
державний номер НОМЕР_2, під керуванням
неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В результаті указаної ДТП
позивачу ОСОБА_1 були заподіяні тілесні
ушкодження у вигляді ушибу носа,
переднє-медіального вивиху головки
правої плечової кістки, закритого
поперечного перелому правої великої
берцевої кістки з незначним зміщенням
відломків, ушибленої рани медіальної
поверхні правого голеностопного
суглобу, що відноситься до середнього
ступеню тяжкості і підтверджується
випискою з історії хвороби №353 від
4.05.2013 року лікарні «ОХМАТДИТ»/а.с.9/.

За наслідками указаної ДТП було
порушено кримінальне провадження
відносно ОСОБА_3 та вироком
Голосіївського районного суду м.Києва
від 26.07.2013 року його притягнуто до
кримінальної відповідальності за ч.1
ст.286 КК України з застосуванням
ст.ст.75,76 КК України у вигляді одного
року обмеження волі із звільненням від
відбуття покарання, якщо він протягом
дворічного іспитового строку не
вчинить нового злочину.

Цивільний позов в ході кримінального
провадження не заявлявся.

Встановлено також, що в ході вище
зазначеної ДТП був пошкоджений
мотоцикл «ZONGSHEN»державний номер НОМЕР_2,
який належить на праві власності
ОСОБА_4, але яким на законних підставах
керував потерпілий ОСОБА_1, в
результаті чого матеріальний збиток
потерпілому склав 10.168 грн.93 коп., що
підтверджується Звітом №114/13 оцінки
збитків після ДТП від 27.08.2013 року
виконаного «Центром експертної оцінки
майна» ФОП «ОСОБА_6» /а.с.10-13/.

За проведення указаного
автотоварознавчого дослідження
позивачем сплачено 500 грн. /а.с.7/.

Крім того, як з»ясовано судом першої
інстанції, на лікування позивач поніс
витрати у сумі 388 грн.22 коп., що
підтверджується відповідними
квитанціями /а.с.6/.

Доказів понесених на лікування витрат
у більшій сумі, позивач суду не надав.

Вартість заподіяної потерпілому
ОСОБА_1 матеріальної шкоди у зв»язку з
пошкодженням мотоцикла та витрат на
лікування відповідачами не
оскаржувалась

Оскільки, як було встановлено судом
першої інстанції, цивільна
відповідальність відповідача була
застрахована ПАТ»СК»Оранта-Січ», судом
була залучена другим відповідачем
указана страхова організація.

Так, в силу страхового договору
№АС/0411080 обов»язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів від 8.03.2013 року, укладеного на
один рік між ПАТ»СК»Оранта-Січ» та
ОСОБА_5 передбачено, що указаним
договором застрахована
цивільно-правова відповідальність
інших осіб, крім страхувальника ОСОБА_5,
з лімітом відповідальності страхової
компанії: за шкоду, заподіяну життю та
здоров»ю третім особам - у розмірі 100.000
грн., та за шкоду заподіяну майну третіх
осіб - у сумі 50.000 грн. /а.с.45/.

Таким чином, згідно до ст.979 ЦК України,
між ПАТ»СК»Оранта-Січ» та відповідачем
ОСОБА_3, на момент скоєння ДТП виникли
правовідносини договору страхування,
згідно якого, страховик
ПАТ»СК»Оранта-Січ» в межах ліміту
своєї відповідальності зобов"язане
здійснити страхову виплату потерпілій
особі ОСОБА_1 в результаті настання
страхового випадку скоєного з вини
ОСОБА_3.

Відповідно до ст.988 ЦК України та ст.20
Закону України «Про страхування»
слідує, що страховик зобов»язаний на
умовах договору страхування при
настанні страхового випадку здійснити
виплату страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Як встановлено судом, страхувальник
ОСОБА_3, своєчасно звернувся до
страховика з заявою про настання
страхового випадку та необхідності
виплатити страхове відшкодування на
користь потерпілого ОСОБА_1. Однак у
задоволенні заяви було відмовлено з
тих підстав, що страховику для виплати
не надано належні документи, не
підтверджено факт настання страхового
випадку та не було належного звернення
до нього потерпілої особи.

При цьому, сам страховик не вжив
будь-яких заходів для з»ясування
обставин страхового випадку,
опитування учасників ДТП, огляду та
оцінку пошкодженого транспортного
засобу.

Відповідно до п.19 постанови №4 Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 1.03.2013 року «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки» слідує, що з урахуванням
змісту статті 979 та статті 16 Закону
України «Про страхування» у разі
настання страхового випадку страховик
зобов»язаний виплатити страхове
відшкодування, а інші умови договору
страхування є підставою для відмови у
виплаті лише в тому разі, якщо таке
порушення положень договору
страхувальником перешкодило
страховику переконатись, що ця подія є
страховим випадком, і має оцінюватись
судом у кожному конкретному випадку.
Наприклад, несвоєчасне повідомлення
страхувальником страховика без
поважних на те причин про настання
страхового випадку (пункт 5 частини
першої статті 989 ЦК, п.5 частини першої
статті 991 ЦК) може бути підставою для
відмови у виплаті страхового
відшкодування у тому разі, якщо воно
позбавило страховика можливості
дізнатись, чи є ця подія страховим
випадком.

При цьому суди також повинні мати на
увазі, що порушення страхувальником
визначеного договором страхування
строку подання документів, що
стосуються страхового випадку, не є
порушенням визначеного договором
строку повідомлення про настання
страхового випадку.

На підставі викладеного колегія суддів
дійшла висновку про те, що позовні
вимоги позивача ОСОБА_1 в частині
відшкодування матеріальних витрат є
обгрунтованими.

При цьому, суд першої інстанції
правомірно стягнув з відповідача
ПАТ»СК»Оранта-Січ» на користь
позивача, оскільки той володів
мотоциклом на законних підставах,
страхову виплату, у зв'язку з
пошкодженням мотоцикла, у сумі сумі 10.168
грн.93 коп.

Крім того, судом першої інстанції не
враховані вимоги ст.23 Закону України
«Про обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (зі змінами станом на 16.10.2012 р.),
згідно якої, страховик зобов»язаний
виплатити на користь потерпілої особи
шкоду, пов»язану з лікуванням
потерпілого.

При цьому, ліміт відповідальності
страховика у зв»язку з ушкодженням
здоров»я третьої особи, визначений
умовами договору страхування у сумі
100.000 грн.

А, отже, враховуючи, що позивачем ОСОБА_1
понесені витрати на лікування у сумі 388
грн.22 коп., указану суму належить
стягнути з ПАТ»СК»Оранта-Січ» на
користь позивача.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла висновку про скасування
рішення Голосіївського районного суду
м.Києва від 30 січня 2014 року в частині
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
матеріальних витрат на лікування у
сумі 388 грн.22 коп., та ухвалити в цій
частині нове рішення, яким указані
витрати стягнути на користь позивача з
ПАТ»СК «Оранта-Січ».

В частині вирішення позову щодо
стягнення моральної шкоди, колегія
суддів керується п.22.1. ст.22, п.23.1 ст.23
Закону України «Про обов»язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» (зі змінами
станом на 16.10.2012 р.), та виходить з
наступного.

Так, відповідно до п.22.1. ст..22
зазначеного Закону у разі настання
страхового випадку страховик у межах
страхових сум, зазначених у страховому
полісі, відшкодовує у встановленому
цим Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров»ю, майну третьої особи.

А,згідно до п.23.1.ст.23 цього Закону
шкодою, заподіяною життю та здоров»ю
потерпілого внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, є:

шкода, пов»язана з лікуванням
потерпілого;

шкода, пов»язана з тимчасовою втратою
працездатності потерпілим;

шкода, пов»язана із стійкою втратою
працездатності потерпілим;

моральна шкода, що полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких потерпілий -
фізична особа зазнав у зв»язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров»я;

шкода, пов»язана із смертю потерпілого.

Отже, Законом України «Про обов»язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» передбачене
стягнення зі страховика на користь
третьої особи моральної шкоди, що
полягає у фізичному болю та
стражданнях, яких потерпілий - фізична
особа зазнав у зв»язку з каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров»я.

Оскільки позивачу, як третій особі (в
розумінні зазначеного Закону), в
результаті ДТП заподіяно фізичного
болю та страждань у зв»язку з
ушкодженням здоров»я, він має право на
відшкодування зі страховика моральної
шкоди без обмеження розміру моральної
шкоди.

Визначаючи розмір моральної
шкоди, та, покладаючи на відповідача
ПАТ»СК»Оранта-Січ» обов"язки по її
відшкодуванню у сумі 5.000 грн., суд
враховує роз"яснення, що містяться в п.9
Постанови Пленуму Верховного Суду
України „Про судову практику у справах
про відшкодування моральної
/немайнової/ шкоди" від 31 березня 1995
року №4, згідно з якими розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема
враховується стан здоров»я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого
спростування редакцією засобу масової
інформації. При цьому суд має виходить
із засад розумності, виваженості та
справедливості.

Посилання скаржника в апеляційній
скарзі на ст.26-1 Закону, згідно якої
потерпілому - фізичній особі, який
зазнав ушкодження здоров»я під час
дорожньо-транспортної пригоди
моральна шкода виплачується у розмірі 5
відсотків страхової виплати за шкоду,
заподіяну здоров»ю - колегія суддів
розглядає як безпідставною, оскільки
указаною нормою врегульований порядок
відшкодування моральної шкоди МТСБУ,
тобто, у випадках, коли
відповідальність винної особи не була
застрахована.

В решті рішення Голосіївського
районного суду м.Києва від 30 січня 2014
року належить залишити без змін.

Керуючись ст.ст.307,308,309 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Оранта-Січ» відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Скасувати рішення Голосіївського
районного суду м.Києва від 30 січня 2014
року в частині відмови у позові ОСОБА_1
про стягнення моральної шкоди з
Публічного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Оранта-Січ», та
ухвалити в цій частині нове рішення,
яким стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Оранта-Січ» на користь
ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 5.000 (п»ять
тис) грн.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який
діє за дорученням ОСОБА_3, задовольнити
частково.

Скасувати рішення Голосіївського
районного суду м.Києва від 30 січня 2014
року в частині стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 матеріальні витрати на
лікування у сумі 388 грн.22 коп., та
ухвалити в цій частині нове рішення,
яким стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Оранта-Січ» на користь
ОСОБА_1 матеріальні витрати на
лікування у сумі 388 (триста вісімдесят
вісім) грн.22 коп.

В решті рішення Голосіївського
районного суду м.Києва від 30 січня 2014
року залишити без змін.

Рішення набирає чинності негайно, але
може бути оскаржене в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий

Судді