АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4010/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Циганков В. О. Доповідач - Кочкова
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року
м. Дніпропетровськ

10 квітня 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді :
Кочкової Н.О.,

Суддів:
Слоквенка Г.П., Максюти Ж.І.,

При секретарі:
Сичевській А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів за
апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на рішення Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2014
року,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2014
року позов задоволено частково:
стягнуто щомісячно з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 аліменти на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини
доходів відповідача щомісячно,
починаючи з народження дитини і до
досягнення дитиною
вісімнадцятирічного віку, але не менше
30% прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, починаючи стягнення
з дня подання позову до суду, тобто з 18
листопада 2013 року; вирішено питання
судових витрат (а.с. 34-35).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин справи та неправильну
оцінку доказів, просить змінити
рішення суду та стягнути аліменти з
відповідача на її користь на утримання
доньки, починаючи з моменту народження
дитини, а саме з 01 січня 2013 року, та
сягнути з відповідача судові витрати
по справі (а.с.39-40).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, ставить питання
про зміну рішення та зменшення розміру
присуджених аліментів з 1/3 частини до ?
частини всіх видів заробітку (доходу)
щомісячно (а.с. 46-47).

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційних скарг та заявлених
вимог, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2
слід відхилити, а апеляційну скаргу
ОСОБА_3 задовольнити з наступних
підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі
з 29 серпня 2013 року перебували у
зареєстрованому шлюбі, мають малолітню
доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
проживає з позивачкою та знаходиться
на її утриманні. Відповідач
матеріальну допомогу на утримання
доньки не надає.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції посилався на ст.
180,182 СК України та виходив з того, що
відповідач має постійне місце роботи
та отримує стабільну заробітну плату, а
тому може платити аліменти на
утримання малолітньої дитини в розмірі
1/3 частини заробітку.

Однак, із такими висновками у повній
мірі погодитись не можна, оскільки
призначаючи аліменти у розмірі 1/3
частини заробітку (доходу) суд фактично
не застосував ст. 182 Сімейного Кодексу
України, яка вказує, що при визначенні
розміру аліментів суд враховує: стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини, стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів,
відсутність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина, інші
обставини, що мають істотне значення;
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Оскільки суд не застосував закон, який
підлягав застосуванню, рішення суду
відповідно до п.4 ч.1, ч.2 ст. 309 ЦПК
України підлягає зміні. Враховуючи
обставини, зазначені у ст. 182 Сімейного
Кодексу України, та відповідно до ст. 183
Сімейного Кодексу України, розмір
аліментів слід визначити в 1/4 частині з
усіх видів заробітку відповідача.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про
те, що у зв'язку з ухиленням відповідача
від реєстрації дитини вона була
позбавлена можливості звернутися до
суду з позовом про стягнення аліментів
- спростовуються листом Центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді Бабушкінської районної у м.
Дніпропетровську ради про те, що
позивачка ухилялась від реєстрації
дитини, посилаючись на те, що
відповідач не являється батьком дитини
(а.с.49)..

Посилання позивачки в апеляційній
скарзі на неправильну оцінку доказів,
як на підставу для зміни рішення суду,
не може бути прийнято судом до уваги,
оскільки згідно із ст. 212 ЦПК України
виключне право оцінки доказів належить
суду 1 інстанції.

Керуючись ст.307, п. 4 ч.1, ч.2 ст.309 ЦПК
України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити,
апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 22 січня 2014 року
змінити у частині розміру аліментів, та
стягувати із ОСОБА_3 аліменти на
утримання неповнолітньої дитини:
доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4
частини усіх видів заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

В іншій частині рішення
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 22 січня 2014 року
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
Суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Судді: