АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3663/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Спаї В. В. Доповідач - Повєткін В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна
В.В.

суддів: Рудь В.В.,
Ткаченко І.Ю.

при секретарі: Чергенець С.О.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2

на рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
14 січня 2014 року

за позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Дніпрогаз»
про повернення незаконно витребуваних
грошових коштів, відшкодування збитків
та відшкодування моральної шкоди,
третя особа - прокуратура
Амур-Нижньодніпровського району м.
Дніпропетровська, -

В с т а н о в и в :

У квітні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ПАТ «Дніпрогаз» про
повернення незаконно витребуваних
грошових коштів, відшкодування збитків
та відшкодування моральної шкоди
посилаючись на те, що відповідачем був
встановлений газовий лічильник (№ 0043995)
1995 року випуску, після чого відповідач
надав технічний паспорт на лічильник.
Як вияснилось пізніше лічильник мав
прострочений термін гарантійних
зобов'язань. 14.05.2001 року був укладений
договір № 40178 про надання послуг з
газопостачання. 05.02.2002 року додатково
опломбований еластичною пломбою
контролерами відповідача; 08.04.2010 року
вищевказаний лічильник слюсарями
знятий на планову перевірку. Як
зазначається позивачем при зверненні
до суду 13.04.2010 р. комісією було
встановлено, що лічильник № 0043995
непридатний для подальшої
експлуатації; 05.11.2010 року контролером
відповідача передана претензія
заборгованості за використаний газ на
суму 2395,07 грн., та з претензією позивач
не згоден, через що 12.11.2010 року у
письмовій формі виклав свої
заперечення. 03.04.2012 року позивач був
змушений сплатити необгрунтований
штраф в розміри 2395,07 грн. Незаконні дії
відповідача призвели до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків; позивач перебуває на обліку у
кардіологічному центрі, йому
категорично заборонено перебувати в
нервово-психологічному стані. Позивач
просив суд витребувати у відповідача
незаконно спалченні 2395,07 грн., стягнути
з відповідача на користь позивача 934,13
грн. у відшкодування матеріальної
шкоди та 5000,00 грн. у відшкодування
моральної шкоди (а.с.1-7).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
14 січня 2014 року в задоволені позовних
вимог відмовлено (а.с.160-165).

В апеляційній скарзі (а.с.171-181) ОСОБА_2
просить рішення суду скасувати, як
необґрунтоване і ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, ухвалите нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги:

- працівниками відповідача у 1998 році
було встановлено не новий газовий
лічильник, а бувший в користуванні та
відремонтований;

- відповідачем в порушення ст.ст.526,527 ЦК
України проігнорував п.18,19 договору №
40178 від 14.05.2001 року в частині розгляду
спору та доказування вини позивача,
оскільки спірне питання не
розглядалось комісією по спірним
питанням;

- працівниками відповідача постійно
здійснювався психологічний тиск на
позивача з метою шахрайського
стягнення неіснуючої заборгованості
за спожитий природній газ;

- постійне перебування у стресі
загострило розвиток інсулінового
діабету;

- позивачу в порушення діючого
процесуального законодавства надано
копію заперечень на позов лише після
заяви про порушення його прав;

- суд не звернув уваги на те, що в
запереченнях на позов відповідач не
наводить доводів чи потягнув за собою
факт порушення цілісності заводської
пломби на зниження показників газового
лічильника;

- суд для повного розгляду справи
повинен був витребувати з
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська справу, в якій
розглядалась позовна заява ОСОБА_2 про
захист прав у вигляді заборони на
протиправні дії ПАТ «Дніпрогаз».

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
скарга є необґрунтованою і не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції встановив,
що позивач вимагає від відповідача
гроші кошти, сплачені ним відповідачу,
які були нараховані позивачу як збитки
за користування без облікованим
природним газом внаслідок виявлення
при експертному дослідженні
пошкодження пломби та втручання у
роботу лічильного механізму.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду першої інстанції
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Згідно ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Як встановлено судом першої інстанції,
вбачається з матеріалів справи та не
заперечується сторонами у справі,
08.04.2010 року при проведенні планової
перевірки у споживача виявлено ознаки
невідповідності пломби
заводу-виробника на лічильному
механізмі ПГЛ, про що складено акт про
виявлені порушення.

Згідно з актом експертизи від 13.04.2010
року, проведеної за участю поищзвача,
виявлено невідповідність пломби
заводу-виробника шляхом просверлення
пломбувального вушка на рахунковому
механізмі та вушка ПГЛ та пошкодження
на осі шестерень з метою отримання
доступу для зупинки лічильного
механізму стороннім предметом і
заниження тим самим показань ПГЛ.

Не спростовуючи встановлені судом
першої інстанції обставини справи,
позивач вважає, що вказаний лічильник
був йому встановлений відповідачем вже
в такому стані, тобто з пошкодженою
пломбою заводу-виробника.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач доказів того, що лічильник
встановлений йому відповідачем вже з
пошкодженою пломбою заводу-виробника,
суду не надав.

Отже такі доводи позивача відповідно
до ч.4 ст.60 ЦПК України слід вважати
припущенням.

Доводи позивача щодо сплати ним
відповідачу за користування газом
приблизно однієї суми наявних у справі
доказів про втручання в механізм
лічильника не спростовує.

Не можуть бути прийняті до уваги і
доводи апеляційної скарги про
неврахування судом рішення
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська щодо розгляду справи
за позовом позивача про захист прав у
вигляді заборони протиправних дій ПАТ
«Дніпрогаз» .

Як вбачається зі справи, згідно з
вказаним рішенням від 26.04.2012 року у
вказаному позові ОСОБА_2 відмовлено
(а.с.120).

З огляду на це колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги про
необґрунтованість рішення суду першої
інстанції є безпідставними, оскільки
зводяться до переоцінки доказів.

Суд першої інстанції всебічно і повно
дослідив обставини справи, надав
належну оцінку доказам, які надані суду
сторонами, і по становив законне і
обґрунтоване рішення про відмову у
задоволенні позову.

Порушень матеріального і
процесуального права при ухваленні
судового рішення не допущено.

Тому підстав для скасування або зміни
рішення суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись
ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесу
ального кодексу України, апеляційний
суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
14 січня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду
Дніпропетровської області набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: