Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2014 року
Новоазовський районний суд Донецької
області в складі:

судді
Китаєва А.В.,

при секретарі
П'ятигорській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Новоазовську
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства КБ
«ПриватБанк» (далі - Банк) до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

18 листопада 2011 року позивач звернувся
до суду із зазначеним позовом до
відповідача, зазначаючи в
обґрунтування своїх позовних вимог
наступне.

Відповідно до укладеного договору №
DONASE00000222 від 14.11.2005 року відповідач
14.11.2005 року отримав кредит у розмірі
4500,00 гривень зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 24% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом.

Договором передбачено порядок та умови
погашення кредиту, погашення
заборгованості по кредиту, сплата
нарахованих за період користування
кредитом відсотків, комісії за
користування кредитом та інших витрат.

У порушення умов договору та норм
Цивільного кодексу відповідач
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконала, у зв'язку з
чим станом на 01.11.2013 року відповідач має
заборгованість 21163,88 гривень, яка
складається з: 1258,39 грн. -
заборгованість за кредитом; 6792,09 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 11090,71 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором. Просили
стягнути з відповідача на користь
Банку заборгованість за кредитним
договором у сумі 21163,88 грн. та судовий
збір у сумі 229,40 грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву
про розгляд справи у відсутність їх
представника, на позовних вимогах
наполягає.

Відповідач у судове засідання не
з'явилася, просила розглянути справу за
її відсутності, надала суду
заперечення та просила у задоволенні
позовних вимог ПАТ КБ «Приват БАНК»
відмовити в повному обсязі у зв'язку з
пропуском останнім строку позовної
давності, посилаючись на Пленум ВСС
України №5 від 30.03.2012 року, та
ненаданням позивачем жодного доказу
надання кредиту та отримання нею
грошових коштів.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи, вважає позов таким, що не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ПАТ
КБ «Приват Банк» було укладено
кредитний договір №DONASE00000222 від 14.11.2005
року, відповідно до якого Банк
зобов'язався надати відповідачу
строковий кредит на строк 13.11.2008 року
включно в розмірі 4500,00 гривень зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 24% на місяць на суму
залишку заборгованості за кредитом і
сплатою комісії щомісяця в розмірі 1,50%
від суми виданого кредиту (а.с.6-7).

Відповідно до умов договору погашення
заборгованості здійснюється шляхом
надання Банку грошових коштів
щомісяця.

Суд встановив, що відповідачем не
виконуються умови погашення кредиту та
з розрахунку заборгованості за
договором (а.с.4-5) вбачається, що станом
на 01.11.2013 року заборгованість за
кредитним договором № DONASE00000222 від
14.11.2005 року складає 21163,88 гривень, яка
складається з: 1258,39 грн. -
заборгованість за кредитом; 6792,09 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 11090,71 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором.

Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України
зобов`язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки. Для окремих видів вимог
законом може встановлюватися
спеціальна позовна давність: скорочена
або більш тривала порівняно із
загальною позовною давністю (ч.1. ст.258
ЦК України).

Сплив позовної давності є підставою
для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК
України). Якщо суд визнає поважними
причини пропущення позовної давності
порушене право підлягає захисту (ч.5
ст.267 ЦК України).

Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Відповідно до п.7 ч.11 ст.11 Закону України
«Про захист прав споживачів»
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув.

Як вбачається з матеріалів справи
позов було подано 18.11.2013 року, тобто за
межами трирічного строку позовної
давності.

Позивачем не були зазначені обставини,
що могли бути підставою для зупинення
чи переривання позовної давності,
поновити строк позовної давності
позивач не просив.

Згідно п.31 Постанови Пленуму ВСС
України № 5 від 30.03.2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
При застосуванні положення п.7 ч.11 ст.11
Закону України "Про захист прав
споживачів", яким кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув, суди мають виходити з того,
що у системному зв'язку з ч.11 ст.11
зазначеного Закону ця вимога
стосується позасудового порядку
повернення споживчого кредиту і
спрямована на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача як слабшої сторони
договору споживчого кредиту. У зв'язку
із цим та враховуючи, що ЦК не
передбачає заборони пред'явлення
окремих вимог у зв'язку з пропущенням
строку позовної давності, при
вирішенні таких спорів, суди повинні
враховувати положення ЦК про позовну
давність. Оскільки зі спливом строків
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
положення пункту 7 частини одинадцятої
статті 11 Закону України "Про захист
прав споживачів" та вимоги ЦК щодо
позовної давності застосовуються й до
додаткових вимог банку (іншої
фінансової установи).

Суд також вважає посилання позивача на
те, що договір діє з моменту його
укладення по повного виконання
зобов'язань сторонами, такими, що не
ґрунтуються на законі.

Крім того, позивачем не надано доказу
отримання відповідачем грошових
коштів за кредитним договором.

Керуючись ст.ст.10, 11, 58, 60, 209, 213-215 ЦПК
України, ст.ст.256, 257, 258, 259, 261, 267 ЦК
України, Постановою Пленуму ВСС
України № 5 від 30.03.2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості - відмовити.

На рішення може бути подано
апеляційну скаргу до Апеляційного суду
Донецької області через Новоазовський
районний суд протягом десяти днів з
дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
А.В. Китаєв