Справа № 752/4266/14-ц
Провадження № 2/752/2941/14
Голосіївський районний суд
в складі: головуючого-судді -
секретаря -
розглянув у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду м.Києва
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, завданої внаслідок
залиття квартири, -
Позивач звернувся до Голосіївського
районного суду з позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної шкоди у
сумі 51 596 грн 68к. та моральної шкоди у
сумі 5 000 грн 00к., завданої внаслідок
залиття належної на праві власності
квартири АДРЕСА_2. З викладених у позові
обставин (а.с.3-8), просив задовольнити
позов у повному обсязі.
Позивач не прибув в судове засідання,
завчасно надав через канцелярію заяву
про розгляд справи за його відсутності,
підтримав позовні вимоги у повному
обсязі та просив їх задовольнити,
надав згоду на ухвалення у справі
Відповідач не прибула у судове
засідання, повідомлена належним чином
про дату та час судового розгляду
(а.с.20,24). Жодних клопотань про
відкладення судового розгляду
завчасно до суду не надходило.
Враховуючи те, що сторони до судового
засідання не з'явилися, суд, керуючись
ч.2 ст.197 ЦПК України, розглянув справу
без фіксації судового процесу за
допомогою звукозаписувального
Згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає
можливим ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно
та всебічно з'ясувавши обставини
справи, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог та заперечень,
розглянувши надані ними докази, які
мають юридичне значення, оцінивши їх
належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у сукупності,
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню з
На виконання вимог ч.4 ст.10 ЦПК України,
суд, забезпечив сторонам змагальність
процесу, створив їм відповідні умови
для реалізації своїх процесуальних
прав і виконання покладених на них
процесуальних обов'язків, проте
останні, відповідно до ч.2 ст.11 та ч.3 ст.27
ЦПК України, скористались на власний
розсуд своїми правами щодо предмету
Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Особа, яка
бере участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд.
Судом встановлено та підтверджено
наявними у справі доказами, що ОСОБА_1
на праві приватної власності належить
квартира АДРЕСА_2 і яку 04.10.2013 року було
затоплено у зв'язку із проведенням
ремонтних робіт мешканцями квартири
№17 вказаного будинку з заміни
трубопроводу центрального опалення, що
підтверджується витягом з Державного
реєстру речових прав і актом про
залиття від 07.10.2013 року (а.с.26,14).
Згідно звіту №184/13 від 08.11.2013 року і
товарного чеку від 08.11.2013 року за
проведення оцінки майна, матеріальна
шкода завдана позивачу внаслідок
залиття належної йому квартири складає
у загальній сумі 51 547 грн 00к.(а.с.10-13).
Ст.1166 ЦК України передбачено, що
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної особи або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Цивільне законодавство в деліктних
зобов'язаннях передбачає презумпцію
вини - якщо в процесі розгляду справи
зазначена презумпція не спростована,
то вона є юридичною підставою для
висновку про наявність вини
заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням
визначених цивільним законом
принципів, саме на відповідача
покладено обов'язок доказування
відсутності його вини в завданні
позивачу шкоди. Разом з тим, враховуючи
наявні письмові докази, за відсутністю
документального підтвердження витрат
позивача, пов'язаних із направленням
повідомлення телеграфом відповідачу
про проведення оцінки у сумі 49грн 68к.,
суд приходить до висновку про часткове
задоволення позовної вимоги щодо
відшкодування завданої матеріальної
шкоди. Доказування за жодних обставин
не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно ст.23 ЦК України моральна шкода
полягає як у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна, так
і у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Визначаючи розмір стягнення, приймаючи
до уваги п.9 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» із змінами внесеними згідно
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 5 від 25.05.2001 року, за яким
розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди визначається
залежно від характеру та обсягу
страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
При цьому суд виходить із засад
розумності, виваженості та
справедливості.

Вирішуючи питання щодо розміру
відшкодування моральної шкоди, судом
приймається до уваги достатньо
тривалий час за який позивач зазнавав
від неправомірних дій відповідача
душевних страждань, зумовлених
побутовими незручностями, частими
ремонтами, нервовими потрясіннями
внаслідок приниження, неможливості
розв'язання на протязі тривалого часу
нагальної проблеми - створення
сприятливих умов для проживання у
власному житлі, а тому позовна вимога
про відшкодування моральної шкоди
підлягає задоволенню повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,174,209,213-215,218, 224 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
залиття квартири - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 /відомості щодо
дати і місця народження відсутні,
зареєстрована: АДРЕСА_1, ідн.НОМЕР_1/ на
користь ОСОБА_1 /ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженець м.Києва, ідн.НОМЕР_2, що
зареєстрований :АДРЕСА_2 / матеріальну
шкоду у сумі 51 547 /п'ятдесят одну тисячу
п'ятсот сорок сім/ грн 00к .

Стягнути з ОСОБА_2 /відомості щодо дати
і місця народження відсутні,
зареєстрована: АДРЕСА_1, ідн.НОМЕР_1/ на
користь ОСОБА_1 /ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженець м.Києва, ідн.НОМЕР_2, що
зареєстрований :АДРЕСА_2 / моральну
шкоду у сумі 5 000 /п'ять тисяч/ грн 00к.

Стягнути з ОСОБА_2 /відомості щодо дати
і місця народження відсутні,
зареєстрована: АДРЕСА_1, ідн.НОМЕР_1/ на
користь ОСОБА_1 /ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженець м.Києва, ідн.НОМЕР_2, що
зареєстрований :АДРЕСА_2 / судовий збір
у сумі 565 грн 47к.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в апеляційному порядку шляхом
подання до Апеляційного суду м. Києва
через Голосіївський районний суд м.
Києва апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Н.М.
Сальникова