Ухвала іменем україни 09 квітня 2014
рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючогоМакарчука М.А. суддів:
Мазур Л.М., Писаної Т.О., Нагорняка В.А.,
Юровської Г.В., розглянувши у судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за спожитий природний
газ, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення апеляційного суду Львівської
області від 16 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року Публічне акціонерне
товариство по газопостачанню та
газифікації «Львівгаз» (далі - ПАТ по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз») звернулося з позовом до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
спожитий природний газ у сумі 1 036 грн 22
коп.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що
здійснює газопостачання до помешкання
відповідачки, у якому було встановлено
лічильник природного газу типу Меtгіх
G-6, заводський № 025877. Під час перевірки
лічильника 06 червня 2012 року
працівниками позивача було виявлено
порушення в роботі лічильника. Цей
лічильник відповідно до Положення про
проведення експертизи лічильників
газу було демонтовано, доставлено в
сервісний центр ПАТ по газопостачанню
та газифікації «Львівгаз», де під час
проведення його експертизи
встановлено порушення заводської
пломби, втручання в роботу лічильника,
виявлено пошкодження захисної кришки,
що призвело до заниження показань
лічильника, внаслідок чого проведено
донарахування за втручання в роботу
лічильника за шість місяців на суму 3 268
грн 48 коп.

Відповідно до «Правил
надання населенню послуг з
газопостачання» затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 09 грудня 1999 року № 2246 ( далі -
Правила) та у зв'язку із збільшенням
річних обсягів споживання природного
газу у 2012 році, у грудні 2012 року
відповідача переведено у вищу цінову
категорію, здійснено донарахування і у
зв'язку з неповною оплатою споживачем
за спожитий газ сума заборгованості
станом на 31 липня 2013 року становить 1 036
грн 23 коп, яку позивач просив стягнути з
відповідача.

Рішенням Франківського районного суду
м. Львова від 18 жовтня 2013 року у
задоволенні позову відмовлено.
Вирішено питання судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 16 грудня 2013 року рішення
суду першої інстанції скасовано,
ухвалено нове рішення, яким позов
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» 1 036 грн 23 коп.
заборгованості за споживчий газ.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення апеляційного суду,
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу
порушенням судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає задоволенню на таких
підставах.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судові
рішення не відповідають.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
позивачем не надано суду належних і
допустимих доказів на підтвердження
обставин, якими обґрунтовано вимоги
про стягнення заборгованості у
зазначеному розмірі.

Скасувавши рішення суду першої
інстанції та ухваливши нове рішення
про задоволення позову, апеляційний
суд дійшов висновку щодо порушення
відповідачем Правил, що полягають у
вчиненні дій, які свідчать про умисне
заниження показників лічильника,
внаслідок чого утворилася
заборгованість.

Проте з такими висновками судів
погодитись не можна з наступних
підстав.

Судами встановлено, що ПАТ по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» на підставі Правил,
здійснює газопостачання до будинку
АДРЕСА_1, де був встановлений лічильник
природного газу Меtгіх G-6, заводський №
025877.

06 червня 2012 року представниками ПАТ по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» було виявлено порушення в
роботі лічильника газу про що складено
акт (а. с. 5).

Актом експертизи лічильника від 12
червня 2012 року в присутності
представника Львівського
регіонального державного центру
стандартизації, метрології та
сертифікації було встановлено
втручання в роботу лічильника, зокрема
було виявлено, що порушена заводська
пломба, подряпаний та стертий нижній
відбиток, а також пошкоджено захисне
покриття під кришкою лічильного
механізму (а. с. 6).

Враховуючи зазначене, ПАТ по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» за особовим рахунком
позивача НОМЕР_1 здійснило
донарахування за період з 06 січня 2012
року по 05 червня 2012 року на суму 3 268 грн
48 коп., що відповідає спожитому
природному газу у розмірі 3 967,02 м3
відповідно до положень пункту 2.2
Порядку.

На підставі п. 34 Правил споживач несе
відповідальність згідно із
законодавством за пошкодження
лічильника газу, пломб на ньому,
порушення цілісності або пошкодження
повірочного тавра, а також дії, що
призводять до заниження показань
лічильника.

Порядок відшкодування збитків,
завданих газопостачальному або
газорозподільному підприємству
внаслідок порушення споживачем
природного газу Правил надання
населенню послуг з газопостачання,
затверджено постановою Національної
комісії регулювання електроенергетики
України від 29 травня 2003 року № 475 (далі -
Порядок).

Пунктом 2.2. Порядку передбачено, що у
разі пошкодження лічильника газу,
повірочного тавра, цілісності його
пломб з вини споживача або дій
споживача, що призвело до заниження
показань лічильника, розрахунок
збитків здійснюється за Нормами
споживання природного газу населенням
у разі відсутності газових лічильників
(далі - Норми), затвердженими постановою
Кабінету Міністрів України від 08
червня 1996 № 619, з урахуванням кількості
підключених газових приладів,
пристроїв, розміру опалювальної площі,
кількості осіб, яким надавались
послуги з газопостачання, та кількості
днів з часу останнього контрольного
зняття представником
газопостачального або
газорозподільного підприємства
показань лічильника газу до дня
виявлення порушення, але не більше ніж
за шість місяців.

Із листа Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
енергетики, від 20 березня 2013 року №
610/16/27-13 вбачається, що у липні 2012 року
позивачка звернулась до ПАТ по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» стосовно зміни
зареєстрованих за її адресою осіб (з 5
на 3 особи) у зв'язку з чим
газопостачальним підприємством було
здійснено перерахунок суми збитків за
втручання в роботу газового лічильника
на суму 53,72 грн (1163,18м3 .

Щодо правомірності нарахування
збитків у листі зазначено, що для
лічильників газу мембранного типу,
зокрема лічильника Меtгіх G-6 № 025877, 1996
року випуску, який обліковував обсяг
природного газу за адресою позивача у
період з 1996 року по 06 червня 2012 року,
встановлений міжповірочний термін у
вісім років.

При цьому, згідно з інформацією,
наданою відділом НКРЕ у Львівській
області, ПАТ по газопостачанню та
газифікації «Львівгаз» не проводило
періодичну повірку газового
лічильника Меtгіх G-6 № 025877,
встановленого за адресою споживача,
більше 15 років що є порушенням ПАТ по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» вимог закону та Правил в
частині порядку проведення
періодичної повірки лічильника газу.

Таким чином, НКРЕ у Львівській області
було зроблено висновок про те, що
зважаючи на той факт, що підстав для
експлуатації зазначеного лічильника
газу не було, оскільки
газопостачальним підприємством не
було проведено його періодичну повірку
у визначений законодавством строк, ПАТ
по газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» не мало права для
нарахування збитків відповідно до
Порядку та зобов'язано ПАТ по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» привести свої дії щодо
споживача у відповідність до вимог
Правил, а саме, скасувати неправомірно
нараховану споживачу заборгованість.
Разом з тим ПАТ по газопостачанню та
газифікації «Львівгаз» вказівки НКРЕ у
Львівській області не виконало та
подало позов до суду про стягнення
заборгованості із відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів в їх сукупності.

Суди першої та апеляційної інстанції у
порушення зазначених вище норм
процесуального права на зазначене
уваги не звернули, не дали належної
правової оцінки листові НКРЕ у
Львівській області та вказівкам у
ньому, як контролюючого органу у сфері
енергетики, вирішили спір не
дослідивши всі докази у їх сукупності,
не встановили, чи правомірно ПАТ по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» було донараховано збитки
позивачеві відповідно до Порядку, за
умови що НКРЕ у Львівській області
встановлено невідповідність дій ПАТ по
газопостачанню та газифікації
«Львівгаз» положенням вказаного
Порядку.

Таким чином у порушення вимог ст. ст.
212-214 ЦПК України судами не враховані
норми процесуального та матеріального
права, які регулюють спірні
правовідносини, не встановлені
обставини, які мають значення для
правильного вирішення справи, тому
відповідно до ст. 338 ЦПК України
ухвалені у справі судові рішення
підлягають скасуванню з передачею
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішенням Франківського районного суду
м. Львова від 18 жовтня 2013 року та
рішення апеляційного суду Львівської
області від 16 грудня 2013 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А. Макарчук
Судді: Л.М. Мазур В.А. Нагорняк Т.О.
Писана Г.В. Юровська