Справа № 201/2589/14ц
У Х В А Л А

11 квітня 2014 року
Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді -
Башмакова Є.А.,

при секретарі -
Улановському М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську заяву
представника ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
часткове скасування заходів
забезпечення позову, вжиті ухвалою
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 29 січня 2010 року по
цивільній справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українське фінансове агентство
«Верус», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська перебувала
цивільна справа за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українське фінансове агеенство
«Верус», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 29 січня 2010 року
було задоволено заяву про забезпечення
позову шляхом накладення арешту в
межах заявлених позовних вимог - 5 667 591,85
грн.:

- на грошові кошти, рухоме та
нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_3 (АДРЕСА_2,
ІПН НОМЕР_2) шляхом заборони будь-яким
особам укладати угоди стосовно цього
майна, проводити його реєстрацію та
перереєстрацію, здійснювати його
відчуження;

Заочним рішенням Жовтневого районного
суду м.Дніпропетровська від 28 грудня 2010
року позовну заяву задоволено частково
та вирішено стягнути солідарно з
ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, | ) у рахунок
повернення заборгованості за
кредитним договором № K3VIGA15006490 від
31.07.2007 року - 11 493 641 грн. 32 коп.; стягнути
солідарно з товариства з обмеженою
відповідальністю «Українське
фінансове агентство «Верус» (49094,
мДніпропетровськ, вул.Наб.Перемоги,32,
), ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. і
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, ) у рахунок
повернення заборгованості за
кредитним договором № K3VIGA15006490 від
31.07.2007 року - 200 грн. та у рахунок
повернення судових витрат - 120 грн., а
разом - 320 грн.; стягнути з ОСОБА_1 на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, 50, )
у рахунок повернення заборгованості за
кредитним договором № SАМD1990 від
07.08.2007 року - 135 241 грн. 70 коп.; стягнути
солідарно з товариства з обмеженою
відповідальністю «Українське
фінансове агентство «Верус» (49094,
мДніпропетровськ, вул.Наб.Перемоги,32,
), ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, ) у рахунок
повернення заборгованості за
кредитним договором № SАМD1990 від
07.08.2007 року - 200 грн.; стягнути солідарно
з товариства з обмеженою
відповідальністю «Українське
фінансове агентство «Верус» (49094,
мДніпропетровськ, вул.Наб.Перемоги,32,
), ОСОБА_1, ОСОБА_2 користь
держави судовий збір - 1700 грн.;
публічному акціонерному товариству
комерційний банк «Приватбанк» у
задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 16 травня 2011 року
ОСОБА_1 у задоволенні заяви про
перегляд заочного рішення Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
28 грудня 2010 року по цивільній справі №
2-8844/10 за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українське фінансове агентство
«Верус», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 19
вересня 2011 року апеляційну скаргу
ОСОБА_1 відхилено, заочне рішення
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 28 грудня 2010 року
залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 28 грудня 2011 року
касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилено,
рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 28 грудня 2010 року
та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 19
вересня 2011 року залишено без змін.

28 лютого 2014 року представник ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 звернувся до Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська з
заявою про часткове скасування заходів
забезпечення позову. В своїй заяві він
зазначив, що 22 жовтня 2013 року державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України було винесено постанови
про повернення виконавчого документу
стягувачу. В ході проведення
виконавчих дій було описано та
передано на реалізацію частину майна
відповідачів. Інша частина майна
відповідачів знаходиться в іпотеці
других банків.

У судове засідання сторони не
з'явились, що не є перешкодою для
вирішення питання про часткове
скасування заходів забезпечення
позову.

У відповідності до ч. 3 ст. 154 ЦПК України
заходи забезпечення позову можуть бути
скасовані судом, який розглядає справу.

Дослідивши матеріали справи та заяву
представника ОСОБА_1, ОСОБА_2, суд вважає
за необхідне відмовити заявнику в
задоволенні заяви про часткове
скасування арешту, накладеного на
майно, що належить ОСОБА_1, ОСОБА_2,
виходячи з наступного.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Згідно до ч. 3, 6 ст. 154 ЦПК України, п. 10
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22.12.2006 року № 9 «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», заходи
забезпечення позову мають тимчасовий
характер і діють до виконання рішення
суду, яким закінчується розгляд справи
по суті. Якщо у задоволенні позову
відмовлено, суд може одночасно з
ухваленням рішення або після цього
постановити ухвалу про скасування
заходів забезпечення позову.

Статтею 49 Закону України «Про
виконавче провадження» вказаний
чіткий перелік підстав закінчення
виконавчого провадження. Відповідно до
ч. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче
провадження» про закінчення
виконавчого провадження державний
виконавець виносить постанову з
обов'язковим мотивуванням підстав її
винесення, яка затверджується
начальником відділу, якому він
безпосередньо підпорядкований.

Аналізуючи обґрунтованість поданої
представником ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заяви,
суд дійшов висновку, що, заява про
часткове скасування заходів
забезпечення позову, вжитих відповідно
до ухвали Жовтневого районного суду
від 29 січня 2010 року, не може бути
задоволена, оскільки по вищезазначеній
цивільній справі відсутня інформація,
яка свідчить про повне виконання
рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 28 грудня 2010 року.

Таким чином, суд, вивчивши матеріали
даної цивільної справи, приходить
висновку, що в задоволенні заяви
необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.
154, ст.ст. 208- 210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про часткове скасування
заходів забезпечення позову, вжиті
ухвалою Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 29 січня 2010 року по
цивільній справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українське фінансове агентство
«Верус», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості,- відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 5 днів з
дня її проголошення, у разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом 5 днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя
Є.А. Башмаков