Провадження №2/485/340/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 травня 2014 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області в
складі: головуючого - судді Квєтка І.А.,

при секретарі - Шеремет Ю.Є.,

за участі представника позивача -
Карабут І.П.,

представника третьої особи -
Луцкіної Н.А.,

прокурора - Шалабода Д.О.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Снігурівка цивільну справу за позовною
заявою Органу опіки та піклування
Снігурівської міської ради до ОСОБА_3,
третя особа - орган опіки та піклування
Снігурівської райдержадміністрації,
про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

01 квітня 2014 року орган опіки та
піклування Снігурівської міської ради
Миколаївської області звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 про
позбавлення її батьківських прав.

Позовні вимоги обґрунтував слідуючими
обставинами.

ОСОБА_3 є матір'ю неповнолітньої ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Батько дитини ОСОБА_5, помер
ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідачка разом з донькою проживала
в комунальній квартирі на підставі
договору.

Матеріально-побутові умови проживання
відповідача, як встановлено в
результаті обстеження, незадовільні, а
сама зловживає спиртними напоями, веде
аморальний спосіб життя, не
працевлаштована, вихованням та
навчанням дитини не займається.
Профілактичні бесіди з відповідачкою
щодо її належної поведінки та
попередження про відповідальність за
виховання та утримання дітей бажаного
результату не дали, вона неодноразово
притягувалася до адміністративної
відповідальності за ухилення від
виконання батьківських обов»язків.
Навесні 2013 року ОСОБА_3 поїхала на
заробітки, залишивши дитину без
догляду та засобів для існування. В
результаті дитина була влаштована до
Центру соціально-психологічної
реабілітації дітей Миколаївської
міської ради, де і перебуває на цей час.

Позивач просив суд, позбавити ОСОБА_3
батьківських прав відносно її доньки,
стягнути з неї аліменти на користь
дитини в розмірі не менше 30%
прожиткового мінімуму та передати
дитину під опіку та піклування
Снігурівської райдержадміністрації.

У судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги.
Суду пояснила, що відповідачка
тривалий час ухиляється від виконання
батьківських обов»язків по відношенню
до доньки, оскільки не забезпечила
належні умови для її проживання,
помешкання знаходиться в аварійному
стані, санітарно-гігієнічні умови не
задовільні, асоціальний спосіб життя
матері вплинув і на дитину, яка
постійно пропускала заняття в школі та
ліцеї, батьківські збори мати не
відвідувала, на зауваження не
реагувала, а з весни 2013 року взагалі
залишила доньку без речей та коштів,
поїхавши на заробітки у невідомому
напрямку. Вжитими заходами встановити
її місце знаходження не вдалося.
Відповідачку неодноразово попереджали
про належну поведінку по вихованню
доньки, взяли під соціальний супровід,
але вона свого ставлення до виконання
батьківських обов'язків не змінила. У
зв'язку з тим, що дівчина після
залишення її матір»ю залишилася без
батьківського піклування та засобів до
існування, її було поміщено до Центру
соціально-психологічної реабілітації
дітей служби у справах дітей
Миколаївської міської ради.
Відповідачка на зв»язок не вийшла, хоча
спілкувалася телефоном з сусідами, не
цікавилася життям та здоров'ям дитини.
Просить позов задовільнити.

Відповідачка в судове засідання не
зявилася, про день, час та місце
розгляду справи повідомлялася судом
належним чином через оголошення у
газеті, про причини неявки суду не
повідомила, а тому суд, на підставі ст.224
ЦПК України, вважає за можливе ухвалити
заочне рішення по справі.

Представник третьої особи, враховуючи
інтереси дитини вважає за доцільне
задовольнити позовні вимоги позивача
про позбавлення відповідачки
батьківських прав.

Прокурор вважає позов таким, що
підлягає до задоволення.

Дослідивши докази по справі, суд
прийшов до наступного.

Як вбачається з заявленого позивачем
позову він обґрунтовується на підставі
п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України.
Відповідно до вказаної норми права
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вона, він
ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав -це
насамперед спосіб захисту прав та
інтересів дитини. Тому в кожному
випадку треба виявити та оцінити
позитивний результат у долі дитини,
який має настати.

Позбавлення батьківських прав -це
водночас і санкція за протиправну
винну поведінку матері або батька, яку
можна вважати юридичною
відповідальністю.

Ухилення від виконання юридичного
обов'язку - завжди акт свідомої
поведінки, оскільки особа має реальну
можливість виконати його, але не вчиняє
відповідних дій. Так, батько чи мати
вважатимуться такими, що ухиляються
від обов'язку по вихованню дитини, коли
вони не проявляють до неї щонайменшої
батьківської турботи, хоча мають таку
можливість.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є мітір'ю
ОСОБА_4, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження дитини (а.с.6).

Батько дитини ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_6
(а.с.7).

Місцем проживання відповідачки в даний
час є АДРЕСА_1 (а.с.8-довідка про склад
сім»ї), де вона зареєстрована
(а.с.41-довідка Снігурівського РС УДМС).

За місцем проживання відповідачка
характеризується негативно, вживає
алкогольні напої, палить, постійного
місця роботи не має,
санітарно-гігієнічні умови для
проживання не забезпечує, достатньої
уваги доньці не приділяє (а.с.9).

ОСОБА_3 проживає в квартирі, яка являє
собою кімнату у гуртожитку комунальної
власності, яка потребує ремонту,
санітарно-гігієнічні умови проживання
в кімнаті не дотримані, вживає
алкогольні напої, донька не відвідує
навчальні заклади (акти обстеження від
15.02.2012 р. а.с.26, 28, від 13.03.2012 р. а.с.29, 26.06.2012
р. а.с.31, 09.01.2013 р. а.с.32, від 26.03.2013 р. а.с.33,
15.04.2013 р. а.с.34, від 17.06.2013р. а.с.36).

Згідно довідки Снігурівської ЦРЛ від
28.04.2014 р. відповідачка на диспансерному
обліку у лікарів психіатра та
нарколога не знаходиться (а.с.81).

З 02.07.2012 р. сім»я ОСОБА_3 перебуває на
обліку сімей, де батьки не створили
належні умови для утримання, виховання
та навчання дітей в Снігурівській
міській раді та службі у справах дітей
Снігурівської райдержадміністрації по
причині ухилення матері від виконання
батьківських обов»язків, зловживання
алкоголем, асоціального способу життя.
Сім»я знаходилася в банку даних сімей,
що опинилися в складних життєвих
обставинах, та отримувала послуги за
карткою отримувача послуг в РЦСССДМ.

З весни 2013 року ОСОБА_3 покинула доньку
без догляду, відповідно дитина
залишилася без батьківського
піклування. За повідомленням
Снігурівського РВ УМВС вжитими
розшуковими заходами встановити місце
знаходження відповідачки не вдалося
(а.с.25).

З 19.11.2013 року ОСОБА_4 перебуває в центрі
соціально-психологічної реабілітації
дітей служби у справах дітей
Миколаївської міської ради.

У висновку ООП Снігурівської
райдержадміністрації № 69 від 21.03.2014 р.
визнано за доцільне позбавлення
батьківських прав ОСОБА_3 відносно
доньки ОСОБА_4 (а.с.63).

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що працює
начальником ВК МСД Снігурівського РВ
УМВС, з 2012 року вона неодноразово
відвідувала сїм»ю ОСОБА_3 з причини
пропуску ОСОБА_4 навчальних закладів
без поважних причин, при цьому було
встановлено, що ОСОБА_3 не приділяє
уваги вихованню дівчини, не має на неї
впливу, її життям та навчанням не
цікавиться. Під час відвідування сім»ї
у квартирі було брудно, антисанітарні
умови, відсутня їжа. Відповідачку
неодноразово було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ухилення від виконання батьківських
обов»язків.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що працює
майстром виробничого навчання
Снігурівського професійного ліцею за
місцем навчання ОСОБА_4 з 01.09.2012 року є
її класним керівником. Дівчинка до
навчання ставилася недбало, пропускала
заняття, а зі сторони матері контролю
за її поведінкою не було, умов для
проживання не створено, дитина була
неохайна, не завжди забезпечена
необхідним одягом. Мати не вживала
заходів до отримання ОСОБА_4 паспорту,
тому вона не могла отримувати
стипендію. Вона неодноразово
відвідувала сім"ю вдома, спілкувалася з
матір"ю, однак та залишалася байдужою
до долі дівчини. Вжитими заходами
ситуацію налагодити не вдалося, мати
покинула дівчину та поїхала в
невідомому напрямку, залишивши її без
засобів до існування.

Вказані свідком ОСОБА_8 обставини
узгоджуються з письмовими
повідомленнями адміністрації ліцею
щодо забезпечення повернення ОСОБА_4 до
навчання та її соціальної реабілітації
(а.с.14,15,16).

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що працює
фахівцем із соціальної роботи РЦСС СДМ
Снігурівської РДА та здійснювала
соціальний супровід сім»ї ОСОБА_3 з
березня 2012 року. Відповідачка
дівчинкою не займалася, що стало
наслідком численних пропусків нею
занять у школі та ліцеї, вживання
спиртних напоїв, бродяжництва.
Квартира потребувала прибирання і
косметичного ремонту. Консультації та
вжиті заходи супроводу результатів не
дали.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що визнає
ОСОБА_4 за свою доньку, спів мешкав з
відповідачкою тривалий час, але вже
близько чотирьох років як вони
проживають окремо. Приблизно влітку 2013
року дізнався від доньки, що ОСОБА_3
поїхала на заробітки. З того часу за
можливості допомагав дівчинці
матеріально, відвідував, вживав
заходів до відвідування нею ліцею. Мати
дівчини лише один раз прислала їй кошти
у розмірі 300 грн. й після того її долею
не цікавиться, зв»язку з ними не
підтримує, хоча телефонує сусідам по
кімнаті, про що йому стало відомо з їх
слів.

Судом також встановлено, що
відповідачка неодноразово
попереджалася про належну поведінку
щодо виконання батьківських обов'язків
(акти попереджень від 15.02.2012р., 15.03.2012р.,
26.03.2013р., 18.04.2013р.), та притягувалася до
адміністративної відповідальності за
ст.184 ч.2 КУпАП за ухилення від виконання
батьківських обов'язків (постанови
Снігурівського районного суду
Миколаївської області від 19.04.2012 р., від
27.07.2012р., від 05.02.2013р.).

Пленум Верховного суду України в
пунктах 15 та 18 постанови №3 від 30
березня 2007 року «Про практику
застосування судами законодавства про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
роз'яснив, що позбавлення батьківських
прав (тобто прав на виховання дитини,
захист її інтересів, на відібрання
дитини в інших осіб, які незаконно її
утримують та інше), що надані батькам до
досягнення дитиною повноліття і
ґрунтуються на факті спорідненості з
нею, є крайнім заходом впливу на осіб,
які не виконують батьківських
обов'язків, а тому питання про його
застосування слід вирішувати лише
після повного, всебічного, об'єктивного
з'ясування обставин справи, зокрема
ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Кожен із зазначених факторів має місце
по відношення до неповнолітньої доньки
відповідачки. Відповідачка,
незважаючи на здійснення виховного
впливу з боку органу опіки та
піклування, а також працівників центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді, самоусунулася від виховання
дитини та її утримання, не піклується
про її здоров'я, її фізичний, духовний
та моральний розвиток, свідомо нехтує
своїми батьківськими обов'язками. Така
поведінка матері є винною по
відношенню до доньки.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що відповідачка свідомо
ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню доньки ОСОБА_4
і єдиним способом захисту прав та
інтересів дитини є позбавлення їх
матері батьківських прав щодо неї.

Вказаний захід є крайнім, проте єдиним
для захисту прав дитини з урахуванням
тих обставин, що відповідачка протягом
тривалого терміну попереджалася про
необхідність змінити ставлення до
виховання дитини, проте належних
висновків вона не зробила, позитивного
результату у долі дитини не настало.

З огляду на наведені обставини, суд
визнає поведінку відповідачки
ухилянням від виконання батьківських
обов'язків по вихованню дітей, що
згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є
підставою для позбавлення
батьківських прав.

При цьому, суд виходить також й з
інтересів дитини, яка своєю письмовою
заявою до суду надала згоду на
позбавлення її матері батьківських
прав щодо неї (а.с.69).

Згідно ч.2 ст.166 СК України особа,
позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини. Одночасно з
позбавленням батьківських прав суд
може на вимогу позивача або за власною
ініціативою вирішити питання про
стягнення аліментів на дитину.

Оскільки неповнолітня дитина не
отримує від матері грошової та іншої
допомоги, аліменти підлягають
примусовому стягненню.

Згідно ст. 182 ч.2 СК України мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим ніж 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного
віку.

Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу
України, - частка заробітку (доходу)
матері, батька, яка буде стягуватися, як
аліменти на дитину, визначається судом.

Вирішуючи питання про те, на чию
користь підлягають стягненню аліменти,
суд виходить наступного.

На даний час дитина тимчасово
перебуває у державних закладах, якими є
центр соціально-психологічної
реабілітації дітей служби у справах
дітей Миколаївської міської ради.

Згідно з ч.3 ст. 193 СК України за рішенням
суду аліменти можуть перераховуватися
на особистий рахунок дитини у
відділенні Державного ощадного банку
України.

Згідно з ч.3 ст.60 ЦК України суд
встановлює опіку над малолітньою
особою, якщо при розгляді справи буде
встановлено, що вона позбавлена
батьківського піклування, і призначає
піклувальника за поданням органу опіки
та піклування.

Відповідно ст.61 ЦК України саме орган
опіки та піклування встановлює опіку
над малолітньою особою та піклування
над неповнолітньою особою, крім
випадків, встановлених частинами
першою та другою статті 60 цього
Кодексу.

За таких обставин, враховуючи, що на
даний час дитина позбавлена
батьківського піклування, відомостей
про призначення опікуна дитині суду
позивачем не надано, то суд відповідно
до обставин та інтересів дитини вбачає
за доцільне передати неповнолітню
ОСОБА_4 під опіку органу опіки та
піклування Снігурівської районної
державної адміністрації й саме на його
користь стягує аліменти на утримання
дитини, визначивши їх у розмірі ? частки
всіх доходів матері, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного.

За таких обставин позов підлягає до
задоволення частково, оскільки підстав
для стягнення аліментів на користь
закладів, установ, опікунів або інших
фізичних чи юридичних осіб, які ще не
визнані опікунами та про що просить
позивач у суду немає.

На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує
з відповідачки судовий збір в дохід
держави.

Керуючись, ст.ст.3, 10, 88, 209,212- 218,224-232, 293, 294
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Органу опіки та
піклування Снігурівської міської ради
до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та
піклування Снігурівської
райдержадміністрації, про позбавлення
батьківських прав, - задовільнити
частково.

Позбавити громадянку України ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, жительку АДРЕСА_1,
батьківських прав відносно її
неповнолітньої доньки - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, передати під опіку
органу опіки і піклування
Снігурівської районної державної
адміністрації Миколаївської області
для подальшого влаштування.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженки міста Миколаїв, проживаючої
та зареєстрованої в АДРЕСА_1, не
працюючої, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, на користь органу опіки і
піклування Снігурівської районної
державної адміністрації Миколаївської
області аліменти на утримання ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 всіх видів
всіх видів доходів матері, але не менше
30% прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 01 квітня 2014 року й до
досягнення дитиною повноліття, з
перерахуванням аліментів на особистий
рахунок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
відкривається органом опіки та
піклування на ім'я дитини у відділенні
Державного ощадного банку України.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 243
грн. 60 коп. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів
підлягає негайному виконанню в межах
суми платежу за один місяць.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду Миколаївської області через
Снігурівський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ