Справа № 500/2144/14-ц
Провадження № 2/500/1518/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області в
складі:

головуючого - судді Грубіян Л.І.

при секретарі - Зубенко Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2, про розірвання шлюбу,
зареєстрованого 03.11.2002 року Кам'янською
сільською радою Ізмаїльського району
Одеської області, актовий запис № 15, та
просить визначити місце проживання
дітей з нею, мотивуючи тим, що
шлюбно-сімейні стосунки не склалися з
причин відсутності взаєморозуміння та
різних поглядів на життя, втрати любові
та поваги один до одного, в зв'язку з чим
їх сім'я фактично розпалася, вони разом
не проживають та сумісного
господарства не ведуть. Спору про місце
проживання дітей немає.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1,
позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_2, визнав позовні
вимоги, не заперечує проти задоволення
позову.

Вислухавши пояснення позивачки,
відповідача та перевіривши матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони знаходяться в зареєстрованому
шлюбі з 03.11.2002 року, що підтверджено
свідоцтвом про укладення шлюбу
виданого Кам'янською сільською радою
Ізмаїльського району Одеської області,
актовий запис № 15, від шлюбу вони мають
дітей, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено
відповідними свідоцтвами про
народження. Спору про місце проживання
дітей немає. Сторони будь-яких мір для
примирення не приймають, посилаючись
на недоцільність збереження шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що заява про розірвання
шлюбу відповідає дійсній волі дружини
та чоловіка і що після розірвання шлюбу
не будуть порушені їхні особисті та
майнові права.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного
кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше сумісне
проживання подружжя та збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з
них, інтересам їхніх дітей, які мають
істотне значення.

Згідно ч. 1, ч.2 160 СК України, місце
проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків. Місце проживання дитини, яка
досягла десяти років, визначається за
спільною згодою батьків та самої
дитини.

Оскільки сторони однією сім'єю не
проживають, поновити шлюбно-сімейні
стосунки наміру не мають, подальше
сумісне проживання сторін і збереження
шлюбу є неможливим та суперечить
інтересам позивача, суд вважає за
можливе шлюб розірвати.

Керуючись ст.ст.10,60,209,212,213-215 ЦПК
України, ст.ст.110,112 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що
зареєстрований 03.11.2002 року Кам'янською
сільською радою Ізмаїльського району
Одеської області, актовий запис № 15.

Визначити місце проживання дітей
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, з матір'ю ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя Л. І. Грубіян