БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
Справа № 497/2964/13-ц
Провадження № 2/497/39/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2014 року Болградський
районний суд Одеської області в складі:

головуючої - судді Тимошенко І. В.

за участю секретаря - Ковтун О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Болград цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод в користуванні
житловим будинком,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з цим
позовом та просила постановити судове
рішення, яким зобов'язати відповідача
не чинити їй перешкоди в користуванні
житловим будинком , розташованим по
АДРЕСА_1 , який належить їй на праві
власності. В судовому засіданні
позивачка уточнила позовні вимоги та
просила постановити рішення , яким
зобов'язати відповідача звільнити та
надати їй право користування земельною
ділянкою на відстані одного метра
вздовж задньої стіни належного їй
будинку та надати їй можливість
встановити огорожу між їх з
відповідачем суміжними земельними
ділянками на відстані одного метру
вздовж задньої стіни належного їй
будинку , а також зобов'язати
відповідача убрати листи шиферу та
металеву сітку , яки примикають до
задньої стіни належного їй будинку.
При цьому позивачка посилалась на те,
що з відповідачем вони проживають по
сусідству, земельні ділянки, які
виділені під будівництво належних їй
та відповідачу будинків , є суміжними.
Відповідач чинить перешкоди в
обслуговуванні задньої стіни
належного їй будинку , не пускає її в
свій двір, в зв'язку з чим вона не має
доступу до цієї стіни , не може провести
ремонт стіни та вимощення до неї ,
покрасити газову трубу, покрасити та
обслуговувати вікна , які маються на
цій стіні. Крім того, відповідач
перегородив доступ до задньої стіни
належного їй будинку листами шиферу та
металевою сіткою. Відповідно до
будівельних норм для обслуговування
будинку їй - позивачці має бути надана
земельна ділянка на відставні одного
метра вздовж задньої стіни її будинку ,
де вона бажає встановити огорожу для
того щоб мати вільний доступ до свого
будинку з боку земельної діялнки
відповідача.

Відповідач позов не визнав , не згоден
звільнити та надати позивачці в
користування земельну ділянку на
відстані одного метру вздовж задньої
стіни належного позивачці житлового
будинку, а також заперечує проти
встановлення позивачкою огорожі. При
цьому відповідач посилався на те, що ця
земельна ділянка виділена під
будівництво належного йому будинку і
він має право нею користуватися. Між
ним та позивачкою склалися неприязні
відносини , тому він не бажає пускати її
в свій двір. Згодом в судовому
засіданні відповідач пояснив , що він
згоден пустити позивачку в свій двір
для проведення ремонту задньої стіни
належного їй будинку та згоден для
цього убрати листи шиферу та металеву
сітку на відстань 20 см. від стіни.

Суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню.

Позивачці ОСОБА_1 на праві власності
належить житловий будинок по АДРЕСА_1,
що підтверджується договором купівлі -
продажу цього будинку від 22 червня 2010
року , посвідченим приватним
нотаріусом Болградського районного
нотаріального округу ОСОБА_3 по реєстру
за № 1367 (а.с.6-8), технічним паспортом на
цей будинок (а.с.9-11). Відповідачу ОСОБА_2
на праві власності належить житловий
бкдинок по АДРЕСА_1, що підтверджується
договором купівлі - продажу цього
будинку від 14 лютого 1984 року ,
посвідченим Владиченською сільською
радою Болградського району по
рееєстру за № 7 (а.с.48-49), технічним
паспортом на цей будинок (а.с.50-52).

Земельні ділянки, якими сторони
користуються для обслуговування
належних їм будинків, є суміжними.
Рішенням Владиченської сільської ради
Болградського району № 119-V1 від 27.11.2012
року надано згоду на передачу
безоплатно у власність ОСОБА_1
земельної ділянки розміром 0,2400 га,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1 для
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель (присадибна
ділянка) , а також надано згоду на
розробку технічної документації цієї
земельної діялнки для передання у
власність (а.с.12). Рішенням
Владиченської сільської ради
Болградського району № 149-V1 від 07.06.2013
року надано згоду на передачу
безоплатно у власність ОСОБА_2
земельної ділянки розміром 0,2500 га,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1 для
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель (присадибна
ділянка) , а також надано згоду на
розробку технічної документації цієї
земельної діялнки для передання у
власність (а.с.53). На день розгляду
справи судом сторонами виготовлені
проекти землеустрою щодо відведення
зазначених земельних ділянок (а.с.13,54) ,
але державні акти на право власності на
ці земельні ділянки сторонами не
отримані , процедура державної
реєстрації земельних ділянок не
проведена.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Судом при проведенні 01 квітня 2014 року
огляду на місці домоволодінь, що
належать сторонам , встановлено, що
відповідач на земельній ділянці при
належному йому житловому будинку по
АДРЕСА_1 облаштував загін для вигулу
домашньої птиці . При цьому огорожа
зазначеного загону обладнана з листів
шиферу бувших у користуванні та
металевої сітки і примикає до задньої
стіни житлового будинку по АДРЕСА_1 ,
який належить позивачці, а саме до
стіни житлового будинку, позначеного в
технічному паспорті під літерою «А-1а».
Судом також встановлено, що до задньої
стіни житлового будинку літера «А-1ж» ,
який належить позивачці, обладнано
вимощення, яке має тріщини ,
пошкодження та потребує ремонту. Задня
стіна житлового будинку по АДРЕСА_1,
належного позивачці, також має тріщини
, потербує ремонту. На задній стіні
будинку позивачки маються два вікна, а
також вздовж цієї стіни проведена
труба газопроводу (а.с.57).

Відповідач чинить позивачці перешкоди
в користуванні належним їй будинком , а
саме перешкоджає в обслуговуванні
задньої стіни належного позивачці
будинку , в зв'язку з чим позивачка
позбавлена можливості відремонтувати
заднюю стіну свого будинку та
вимощення до неї, покрасити трубу
газопроводу, покрасити, помити вікна.
Цей факт підтверджується як
поясненнями позивачки , так і
поясненнями відповідача . Так
відповідач в судовому засіданні не
заперечував той факт , що він на
прохання позивачки не пустив її у свій
двір для обслуговування задньої стіни
будинку , так як вважає, що це його
земельна ділянка і не бажає пускати
позивачку до свого двору , оскільки між
ним та позивачкою склалися неприязні
стосунки. Крім того, судом встановлено,
що огорожа загону для вигулу домашньої
птиці, яку обладнав відповідач в своєму
дворі, також є перешкодою для позивачки
в обслуговуванні стіни її будинку ,
оскільи листи шиферу та металева сітка
примикають до цієї стіни , в зв'зку з чим
до стіни будинку не має доступу для її
ремонту.

За таких обставин суд вважає за
необхідне зобов'язати відповідача не
чинити перешкоди позивачці в
користуванні належним їй будинком,а
саме в обслуговуванні задньої стіни
цього будинку , а також убрати від
задньої стіни житлового будинку
позивачки листи шиферу та металеву
сітку, з яких обладнана огорожа загону
для вигулу домашньої птиці, звільнивши
доступ до цієї стіни будинку з метою її
обслуговування та ремонту.

Вимога позивачки щодо зобов'язання
відповідача надати їй право
користування земельною ділянкою на
відстані одного метра вздовж задньої
стіни належного їй будинку та надати
їй можливість встановити огорожу між
їх з відповідачем суміжними земельними
ділянками на відстані одного метру
вздовж задньої стіни належного їй
будинку задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

За змістом п.1 ч.1 ст. 33 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
надання під забудову та для інших
потерб земельної ділянки, що перебуває
у власності територіальних громад,
віднесено до виключної компетенції
виконавчих органів сільских, селищних,
міських рад. Надання земельних ділянок
громадянам для будівництва та
обслуговування житлового будинку
здійснюється відповідними органами
місцевого самоврядування в порядку ,
передбаченому законом.

Відповідно до ст. 158 ч.2 Земельного
Кодексу України виключно судом
вирішуються земельні спори з приводу
володіння, користування і
розпорядження земельними ділянками, що
перебувають у власності громадян і
юридичних осіб, а також спори щодо
розмежування території сіл, селищ,
міст , районів та областей.

Згідно ст. 386 ч.1 ЦК України держава
забезпечує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності.

Судом встановлено, що у сторін
відсутні правовстановлюючі документи
на земельні ділянки , якими вони
користуються для обслуговування
належних їм на праві власності
житлових будинків. Державні акти на
право власності або право користування
цими земельними ділянками ні
позивачкою , ні відповідачем не
отримані. Межа суміжного
землекористування між будинками
сторін у визначеному законом порядку з
встановленням на місцевості межових
знаків не визначена. За таких обставин
вимога позивачки щодо надання їй права
користування земельною ділянкою на
відстані одного метра вздовж задньої
стіни належного їй будинку та
встановлення огорожі на цій відстані
до визначення у встановленому порядку
межі суміжного землекористування - є
безпідставною та може привести до
порушення прав та інтересів
відповідача, як користувача земельної
ділянки при житловому будинку, що
належить йому на праві власності.

Відповідно до ст.. 158 ч.3,5 Земельного
Кодексу України органи місцевого
самоврядування вирішують земельні
спори у межах населених пунктів щодо
меж земельних ділянок, що перебувають у
власності і користуванні громадян. У
разі незгоди власників землі або
землекористувачів з рішенням органів
місцевого самоврядування з питань
земельних ресурсів спір вирішується
судом. Порядок відновлення спільних
меж між сусідніми земельними ділянками
у разі неможливості виявлення дійсних
меж визначено ст.. 107 Земельного
Кодексу України.

Сторони не позбавлені права звернення
до органу місцевого самоврядування з
метою визначення межі земельних
ділянок, які знаходяться в
користуванні сторін.

Посилання позивачки на те, що відстань 1
метр для обслуговування задньої стіни
її будинку передбачена будівельними
нормами , не є підставою для
задоволення позову в цій частині.
Пунктом 3.25** ДБН 360-92 ** «Містобудування.
Планування та забудова міських та
сільських поселень» передбачено , що
для догляду за будівлями та здійснення
їх текучого ремонту відстань до
сусідньої межі ділянки від найбільш
виступаючої конструкції стіни слід
приймати не менш 1.0 метра. Разом з тим ця
будівельна норма не може бути
застосована при вирішенні цього спору.
Відповідно до положень ст. 30 Земельного
Кодексу України , чинного до 01 січня 2002
року, до відповідача за договором
купівлі - продажу будинку від 14.02.1984
року перейшло право користування
земельною ділянкою , на якій
розташований належний відповідачу
житловий будинок по АДРЕСА_1.
Відповідно до ст. 120 Земельного Кодексу
України в редакції 2001 року, який набрав
чинності з 01 січня 2002 року, до
позивачки за договором купівлі -
продажу будинку від 22 червня 2010 року
перейшло право користування земельною
ділянкою, на якій розташований
належний позивачці житловий будинок по
АДРЕСА_1. При цьому як до позивачки , так
і до відповідача перейшло право
користування земельними ділянками в
тих межах, за якими вони знаходились у
користуванні попередніх власників
будинків. Таким чином питання щодо
можливості користування земельною
ділянкою вздовж задньої стіни будинку,
належного позивачці та встановлення
огорожі між сусідніми земельними
ділянками, може бути вирішено лише
після отримання сторонами
правовстановлюючих документів на
зазначені земельні ділянки та
визначення межі землекористуавння на
місцевості.

Керуючись ст. 10,11,60,131,212-215,294 ЦПК України,
ст. 386, 391 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов"язати ОСОБА_2 не чинити першкоди
ОСОБА_1 в обслуговуванні задньої стіни
належного їй на праві власності
житлового будинку , розташованого за
адресою: АДРЕСА_2 та вимощення до цього
будинку. Зобов"язати ОСОБА_2 убрати
від задньої стіни житлового будинку по
АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 листи
шиферу та металеву сітку, з яких
обладнана огорожа загону для вигулу
домашньої птиці, звільнивши доступ до
цієї стіни будинку з метою її
обслуговування та ремонту.

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
шляхом подачі апеляційної скарги через
Болградський районний суд протягом 10
днів з дня проголошення рішення.

Суддя :
Тимошенко Ірина
Вольдемарівна