Справа №472/1374/13-ц 03.04.2014 03.04.2014 03.04.2014
Провадження №22-ц/784/808/14
у першій інстанції-Тустановський А.О.
Доповідач апеляційної
інстанції-Данилова О.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 квітня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.,

суддів - Лівінського
І.В., Шаманської Н.О.,

при секретарі - Свіщуку О.В.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1,

представника відповідача -
Крайнюкова М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

приватного підприємства «Відродження
1»

на рішення Веселинівського районного
суду Миколаївської області від 25
грудня 2013 року у цивільній справі за
позовом

ОСОБА_3

до приватного підприємства
«Відродження 1»

(далі - ПП «Відродження 1»)

про стягнення заробітної плати,

середнього заробітку за час вимушеного
прогулу,

моральної шкоди

та внесення запису до трудової книжки

У С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
ОСОБА_4, якого було замінено на
належного відповідача - ПП
«Відродження 1», з позовом про захист
трудових прав.

Позивачка зазначала, що з 6 березня 2013
року перебувала у трудових відносинах
з ПП «Відродження 1» та працювала
формувальником тіста з заробітною
платою 70 грн. за зміну. 3 квітня 2013 року
вона звільнилася з роботи через
неприязні стосунки з керівництвом ПП
«Відродження 1». Проте відповідач не
виплатив заборгованість по заробітній
платі за фактично відпрацьований час,
не оформив та не видав трудову книжку,
що стало перешкодою у подальшому
працевлаштуванню та заподіяло їй
моральну шкоду.

Посилаючись на порушення трудових
прав, ОСОБА_3 просила зобов'язати ПП
«Відродження» внести записи про роботу
до трудової книжки, а також стягнути
заборгованість по заробітній платі,
розмір якої уточнила в судовому
засіданні - за два робочих дні, 10800 грн.
середнього заробітку за час затримки
видачі трудової книжки та 10000 грн.
моральної шкоди.

Представник ПП «Відродження 1» позов не
визнав, посилаючись на те, що ОСОБА_3 не
перебувала в трудових відносинах з
підприємством, а тому і порушення її
трудових прав відсутні.

Рішенням Веселинівського районного
суду Миколаївської області від 25
грудня 2013 року позов задоволено
частково. З ПП «Відродження 1» на
користь ОСОБА_3 стягнуто 109, 10 грн.
заборгованості по заробітній платі, 5
033, 76 грн. за час вимушеного прогулу та 1
000 грн. моральної шкоди, а також
зобов'язано відповідача оформити
трудову книжку ОСОБА_3 шляхом внесення
в неї записів про прийняття на роботу
та звільнення.

В апеляційній скарзі представник ПП
«Відродження» просив рішення
скасувати та відмовити у задоволенні
позову, посилаючись на помилковість
висновків суду про наявність між
сторонами трудових відносин.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає її такою, що
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 24 КЗпП трудовий
договір укладається, як правило, в
письмовій формі. При укладенні
трудового договору громадянин
зобов'язаний подати паспорт або інший
документ, що посвідчує особу, трудову
книжку, а у випадках, передбачених
законодавством, - також документ про
освіту (спеціальність, кваліфікацію),
про стан здоров'я та інші документи.
Укладення трудового договору
оформляється наказом чи
розпорядженням власника або
уповноваженого ним органу про
зарахування працівника на роботу.
Трудовий договір вважається укладеним
і тоді, коли наказ чи розпорядження не
були видані, але працівника фактично
було допущено до роботи.

Фактичний допуск до роботи вважається
укладенням трудового договору
незалежно від того, чи було прийняття
на роботу належним чином оформлене,
якщо робота проводилась за
розпорядженням чи з відома власника
або уповноваженого ним органу (пункт 7
постанови №9 Пленуму Верховного Суду
України від 6 листопада 1992 року «Про
практику розгляду судами трудових
спорів»).

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_3, маючи кваліфікацію кондитера 3
розряду, з 6 березня 2013 року працювала у
ПП «Відродження 1» на посаді
формувальника тіста.

Допуску позивачки до роботи передувало
складення анкети працівника
підприємства, що не заперечував і
представник ПП «Відродження 1», та
передача відповідачу трудової книжки.
На анкеті мається напис про посаду
ОСОБА_3 - стажист-формувальник в цеху та
дата - 6 березня 2013 року (а.с.26).

Факт роботи ОСОБА_3 на підприємстві як
працівника, також підтверджується
матеріалами кримінального
провадження № 0000307 та поясненнями
свідків, допитаних слідчими органами
(а.с. 174, 184, 188, 192).

Зазначені матеріали також свідчать про
те, що ОСОБА_3 працювала у відповідача
до 3 квітня 2013 року, коли виник конфлікт
між нею, її чоловіком ОСОБА_1 та іншими
працівниками ПП «Відродження 1».

Факт роботи ОСОБА_1 у ПП «Відродження 1»
встановлений судовими рішення
Веселинівського районного суду
Миколаївської області від 22 жовтня 2013
року та рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 3 лютого 2014
року ( а.с.236-237).

Таким чином, основний висновок суду
першої інстанції про доведеність
факту перебування ОСОБА_3 у трудових
відносинах з ПП «Відродження 1» з 6
березня по 3 квітня 2013 року та її робота
на посаді формувальника тіста
підтверджується матеріалами справа та
не спростована відповідачем.

Доводи щодо підстав встановлення цього
факту викладені в мотивувальній
частині судового рішення.

Встановлення цього факту є підставою
для внесення відомостей про роботу
позивачки до трудової книжки
відповідно до Інструкції про порядок
введення трудових книжок працівників.

Оскільки суд першої інстанції,
фактично задовольнивши вимоги
позивачки щодо оформлення трудової
книжки, не зазначив в резолютивній
частині зміст відомостей, які
необхідно внести ( період роботи,
посада), рішення в цій частині позову
підлягає зміні.

Доводи апелянта про недоведеності
факту трудових відносин були предметом
дослідження судом першої інстанції,
висновки щодо них викладені в
мотивувальній частині судового
рішення, і доводів, які би їх
спростовували, апеляційна скарга не
містить.

Встановивши наявність трудових
відносин між сторонами, суд першої
інстанції дійшов висновку про
наявність заборгованості по
заробітній платі за фактично
відпрацьований час ОСОБА_3 на посаді
формувальника тіста в розмірі 109,1 грн.,
та стягнув борг відповідно до статті 116
КЗпП.

Доведеним є і факт затримки повернення
ОСОБА_3 трудової книжки, яка
знаходилась на підприємстві до 20
серпня 20013 року.

Цей факт підтверджено матеріалами
справи (а.с.10), а також визнано власником
підприємства ОСОБА_4 в судовому
засіданні 25 листопада 2013 року ( а.с.101).

Середній заробіток за затримку видачі
трудової книжки за період з 3 квітня по
20 серпня 2013 року в розмірі 5033,76 грн.
стягнуто судом відповідно до вимог
частини 4 статті 235 КЗпП.

Апеляційна скарга не містить
спростувань розрахунку заборгованості
по заробітній платі та середнього
заробітку ОСОБА_3

Таким чином, колегія суддів не вбачає
підстав для скасування чи зміни
рішення суду в частині 109,1 грн.
заборгованості по заробітній платі та
5033,76 грн. середнього заробітку за час
затримки трудової книжки.

Встановлення судом факту порушення
трудових прав ОСОБА_3 є підставою для
відшкодування позивачці і моральної
шкоди відповідно до статті 237-1 КЗпП.

Проте, враховуючи характер спору,
незначний розмір заборгованості по
заробітній платі та компенсаційний
характер стягнення середнього
заробітку за порушення вимог закону
щодо строків видачі трудової книжки,
колегія суддів вважає, що відповідним
розміром відшкодування моральної
шкоди є сума 200 грн.

Рішення суду в цій частині позовних
вимог підлягає зміні.

Керуючись статтями 309,316 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу приватного
підприємства «Відродження 1»
задовольнити частково.

Рішення Веселинівського районного
суду Миколаївської області від 25
грудня 2013 року в частині відшкодування
моральної шкоди змінити, зменшивши
стягнення з 1000 грн. до 200 грн.

Рішення Веселинівського районного
суду Миколаївської області від 25
грудня 2013 року в частині покладення
обов'язку щодо оформлення трудової
книжки змінити, виклавши в наступній
редакції.

Зобов'язати приватне підприємство
«Відродження 1» внести запис до
трудової книжки ОСОБА_3 про роботу на
підприємстві на посаді формувальника
тіста з 6 березня 2013 року по 3 квітня 2013
року.

Рішення суду в іншій частині залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів з цього часу може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді