Справа №
Пр. № 2/333/710/14
Комунарський районний суд м.
головуючого - судді
за участі позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Запоріжжя
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4 про стягнення додаткових
грошових коштів на утримання дитини, -
25.12.2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_4 про стягнення
додаткових грошових коштів на
утримання дитини. В обґрунтування
позовних вимог позивачем зазначено, що
рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 03.12.2012 року шлюб
між позивачем та відповідачем було
розірвано. Від даного шлюбу сторони
мають неповнолітню дитину - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 04.11.2013 року з
відповідача стягнуто аліменти на
користь позивача на утримання дочки у
розмірі ? частини всіх видів його
заробітку (доходів), до досягнення
дитиною повноліття.

Позивачем зазначено, що у зв'язку зі
станом здоров'я дочки, а саме
кіфотичного порушення осанки,
вальгусної деформації стоп, у неї
виникла потреба у додаткових витратах
на її утримання, а саме: масажу спини та
стоп, відвідування басейну ЛФК та
ортопедичне взуття.

На виконання приписів лікаря,
дитину було зараховано до
спеціалізованої дитячо-юнацької школи
олімпійського резерву «Мотор-Січ» з
плавання та стрибкам у воду у групу
початкової підготовки з плавання.
Оплата за заняття становить 260 грн.
щомісячно. Крім того, на масаж спини та
стоп, який потрібно робити щомісяця по
10 сеансів потрібно сплачувати по 70 грн.
за один сеанс, що становить 700 грн.
щомісяця. Також дитині потрібно дві
пари ортопедичного взуття на рік,
середньо ринкова вартість якого
становить 400-500 грн.

Вона також сплачує кошти за
навчання дочки в ЗНВК «Світанок»,
зарахувавши дитину до даного закладу
для розвитку її здібностей. Щомісячне
утримання дитини у закладі становить 230
грн., з яких 80 грн. вартість перебування
на навчанні, а 150 грн. - харчування у
закладі.

Позивачем зазначено, що хоча вона і
працює, але не має можливості
самостійно сплачувати лікування
дитини. Додаткові витрати щомісячно на
дитину становлять 1 290 грн. Відповідач
не приймає участі у житті дочки,
грошові кошти на додаткові витрати не
надає. Відповідач працює, на його
утримані не перебувають інші
неповнолітні діти або непрацездатні
батьки, а отже останній має можливість
сплачувати половину додаткових витрат
на дитину.

Посилаючись на вищевикладене,
просить суд стягнути з ОСОБА_4
додаткові грошові кошти на користь
позивача на утримання неповнолітньої
дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі
645 грн. щомісяця, починаючи з 04.11.2013 року.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні,
посилаючись на обставини, викладені у
позовній заяві, позовні вимоги
підтримала, просила суд їх
задовольнити у повному обсязі.
Додатково пояснила суду, що відповідач
ОСОБА_4 після розірвання між ними шлюбу,
відповідно до рішення суду, сплачує їй
на утримання дочки аліменти у розмірі
270 грн. щомісяця. Крім аліментів, жодної
іншої допомоги, відповідач дитини не
оказує. Літом 2013 року вона зверталась
до колишнього чоловіка з проханням на
двох оплатити поїздку на море, оскільки
мала намір оздоровити дочку, але
відповідач відмовився, посилаючись на
те, що у неї є цивільний чоловік, який
зобов'язаний її утримувати. Крім того,
ОСОБА_1 зазначила, що повідомляла
відповідача стосовно стану здоров'я
їхньої дочки, рекомендацій лікарів, але
ніяких дій з його боку не прослідувало.
У зв'язку з нехваткою грошових коштів
вона була змушена забрати дочку зі
спеціалізованої дитячо-юнацької школи
олімпійського резерву «Мотор-Січ»,
оскільки не мала можливості сплачувати
260 грн. щомісяця, хоча при встановленому
діагнозі відвідування дитиною басейну
вкрай важливе, та приписано лікарем.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала,
просила суд їх задовольнити у повному
обсязі. Додатково пояснила суду, що до
позовної заяви додавались копії
розрахунку на оплату ортопедичного
взуття на суму 368 грн., чек, який
підтверджує, що вартість дитячого
класичного масажу за один сеанс
становить 75 грн. Також в матеріалах
справи є довідка спеціалізованої
дитячо-юнацької школи олімпійського
резерву «Мотор-Січ» з плавання та
стрибкам у воду, з якої вбачається, що
ОСОБА_5 була зарахована до даного
закладу, у групу початкової підготовки
з плавання, та оплата за заняття
становить 260 грн. щомісячно. Окрім того,
в матеріалах справи є документи про
сплату позивачем грошових коштів на
харчування дитини, та її перебування на
навчанні. Зазначила, що суду були
надані всі медичні документи дитини,
які підтверджують діагноз, зазначений
позивачем у позові. Крім того, судом
була оглянута, надана позивачем
історія розвитку дитини ОСОБА_5, де
вказаний діагноз та зазначено, яке саме
лікування призначено дитині лікарем.
Представник позивача зазначила, що в
Україні, діючим законодавством, людині
гарантовано право обирати до якого
саме лікаря звертатися, до державного
або до приватного. Тому, позивач маючи
направлення із дитячої поліклініці,
звернулася до приватного лікаря,
оскільки дитини на той час потребувала
консультації лікаря-ортопеда та
призначення адекватного лікування. На
теперішній час у дитини деформація
осанки, деформація стоп, що є дуже
серйозним діагнозом, оскільки якщо це
не лікувати у майбутньому це може
привести до зміни всіх органів дитини.
Сума, яка необхідна на лікування та
розвиток здібностей дитини, є для
позивача непід'ємною, незважаючи на те,
що позивач працює та отримує аліменти
від відповідача. Також представник
позивача зазначила, що відповідач,
отримавши копію вищевказаної позовної
заяви декілька разів сплатив за
харчування дочки в начальному закладі,
однак позивач не впевнена, що це буде
постійно з боку батька дитини, а тому
наполягає на тому, щоб суд зобов'язав
відповідача виконувати обов'язки
батька щодо виховання своєї
неповнолітньої дитини.

Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
просив суд відмовити у задоволенні
вимог позивача про стягнення з
відповідача додаткових грошових
коштів на утримання неповнолітньої
дитини, зазначивши, що даний позов це ще
одна спроба зі сторони колишньої
дружини принизити гідність
відповідача. Після розлучення сторін
по справі, дитина залишилася проживати
з матір'ю, батько щомісяця сплачує на
дочку аліменти відповідно до рішення
суду. Крім того, батько, забираючи до
себе дочку на вихідні, або в святкові
дні, купляє їй речі, продукти. На даний
час у відповідача є інша сім`я, його
дружина вагітна. Представник
відповідача підкреслив, що відповідач
буде в подальшому сприяти дочці і в
лікуванні і в її утриманні в шкільній
установі, але дане питання необхідне
вирішувати у добровільному порядку.

Вислухавши пояснення позивача та
її представника, представника
відповідача, розглянувши матеріали
справи, дослідивши надані позивачем
письмові докази і давши їм оцінку, суд
встановив наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

На підставі ст. 57 Цивільного
процесуального кодексу України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів.

Згідно зі ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 03.12.2012
року, шлюб укладений між ОСОБА_4 та
ОСОБА_1, зареєстрований 12.04.2003 року
Запорізьким міським відділом РАГС
Запорізького обласного управління
юстиції, розірвано (а.с. 6).

Відповідач ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_2, виданого Комунарським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Запорізького міського управління
юстиції 10.05.2007 року (а.с. 4).

Дитина проживає з матір'ю - ОСОБА_1 і
находиться на її утриманні, що
підтверджується довідкою с місця
проживання про склад сім`ї позивача
(а.с. 41).

Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 04.11.2013 року з
відповідача ОСОБА_4 на користь позивача
ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання
неповнолітньої дочки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх
видів заробітку (доходів) щомісяця,
починаючи з 01.11.2013 року і до досягнення
дитиною повноліття (а.с. 5).

Відповідно до довідки ТОВ
«НафтоГазпром» від 20.01.2014 року за № 01,
відповідач ОСОБА_4 працює на посаді
оператора АГЗС та його заробітна плата
за період з липня по грудень 2013 року
склала 7 356 грн. 21 коп. (а.с. 47 ).

Відповідно до довідки про доходи ПП
«Південьзолото» від 18.12.2013 року за № 126,
ОСОБА_1 займає посаду контролера ВТК та
її заробітна плата за період з 01.06.2013
року по 30.11.2013 року, за винятком
аліментів, становить 7 800 грн. (а.с. 17).

Із медичної карти та історії розвитку
дитини, довідок лікаря
ортопеда-травматолога від 04.11.2013 року,
вбачається, що ОСОБА_5 постановлений
діагноз: кіфотичне порушення осанки,
вальгусної деформації стоп, та за
станом здоров'я дитина потребує
ортопедичне взуття, масаж м'язів
гомілок і стоп, та відвідування басейну
ЛФК (а.с. 9, 31, 42-44).

З долучених позивачем до позовної
заяви рахунку на оплату № 14 від 18.12.2013
року вбачається, що вартість
ортопедичного взуття, 30 розміру,
становить 368 грн. (а.с. 14), з товарного
чеку від 21.12.2013 року ФОП ОСОБА_7
вбачається, що вартість одного сеансу
дитячого класичного масажу становить 75
грн. (а.с. 15), з довідки спеціалізованої
дитячо-юнацької школи олімпійського
резерву «Мотор-Січ» з плавання та
стрибкам у воду, вбачається, що оплата у
групі початкової підготовки з
плавання, становить 260 грн. щомісяця (а.с
7), з договору на надання платних послуг
від 02.09.2013 року, укладеного між
Запорізькім навчально-виховним
комплексом «Світанок» та ОСОБА_1,
долученого до матеріалів справи
представником відповідача, вбачається,
що оплата за освітні послуги ОСОБА_5
становить 90 грн. в місяць, оплата за
харчування з розрахунку 7 грн. 20 коп. (50%
від загальної вартості) в день за меню
дошкільників (а.с. 29), що також являється
додатковими витратами на утримання
дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу
України той з батьків, з кого
присуджено стягнення аліментів на
дитину, а також той з батьків, до кого
вимога про стягнення аліментів не була
подана, зобов'язані брати участь у
додаткових витратах на дитину, що
викликані особливими обставинами
(розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом тощо). Розмір
участі одного з батьків у додаткових
витратах на дитину в разі спору
визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення. Додаткові витрати на дитину
можуть фінансуватися наперед або
покриватися після їх фактичного
понесення разово, періодично або
постійно.

Суд вирішує, в якій мірі кожен із
батьків зобов'язаний приймати участь в
цих витратах, виходячи з матеріального
та сімейного положення сторін та інших
інтересів та обставин, що мають істотне
значення, що визначаються так само, як і
стягненні аліментів відповідно до ст.
ст. 181, 182 СК. У випадку, коли матеріальне
положення батьків не дозволяє
забезпечити повну оплату додаткових
витрат, додаткові витрати можуть бути
компенсовані лише частково.

Згідно з п. 18 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 15
травня 2006 року «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів», звернуто увагу судів на те,
що до передбаченої ст. 185 СК участі в
додаткових витратах на утримання
дитини, викликаних особливими
обставинами (розвитком її здібностей,
хворобою, каліцтвом тощо), можна
притягати лише батьків. У цих випадках
ідеться про фактично зазнані або
передбачувані витрати, тому їх
необхідно визначати у твердій грошовій
сумі.

З наведених норм чинного законодавства
України про особисті немайнові і
майнові права та обов'язки батьків і
дітей, випливає наступне. Відповідач
зобов'язаний утримувати свою дитину до
досягнення нею повноліття шляхом
сплати аліментів на її утримання у
розмірі, визначеному судом, та повинен
нести додаткові витрати на утримання
дитини, у зв'язку з її хворобою та нести
інші витрати на утримання дитини
пов'язаних з розвитком дитини. При
цьому, законодавець не зазначає як
обов'язкову умову надання додаткової
допомоги на утримання дитини факт
каліцтва дитини, або іншого хронічного
захворювання.

Як встановлено в судовому засіданні,
неповнолітня дитина ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, хворіє на кіфотичне
порушення осанки, вальгусної
деформації стоп та їй рекомендовано
ортопедичне взуття, масаж м'язів
гомілок і стоп, відвідування басейну
ЛФК, тому необхідні додаткові витрати
на лікування дитини, а відповідач не
повною мірою виконує покладені на
нього сімейним законодавством
батьківські зобов'язання відносно
утримання своєї неповнолітньої дитини.

Таким чином, позивачем доведено вимоги
в частині стягнення з відповідача
додаткових грошових коштів на
утримання дитини, так як дійсно дитина
потребує лікування, тому суд приходить
до висновку про обґрунтованість
позовних вимог позивача в частині
стягнення з відповідача додаткових
грошових коштів на утримання
малолітньої дитини. Однак, суд
враховуючи обставини справи, заробітну
плату відповідача, той факт, що
відповідач сплачує аліменти,
відсутність хронічної хвороби
малолітньої дитини, вважає, позов
задовольнити частково, стягнувши з
відповідача додаткові грошові кошти на
утримання дитини у розмірі 330 грн.
щомісячно, пов'язаних з лікуванням
дитини, починаючи з моменту
постановлення лікарем-ортопедом
діагнозу, а саме з 04.11.2013 року.

Згідно з вимогами ст. 79, 88 ЦПК України,
Закону України «Про судовий збір», з
відповідача до прибутку держави
потрібно стягнути судовий збір у сумі
229 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 180, 185 СК України,
п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 3 від 15 травня 2006 року «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», ст. ст. 10, 60, 79, 88,
209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І
Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення
грошових коштів на утримання дитини -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
додаткові кошти на користь ОСОБА_1 на
утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 330
(триста тридцять) грн. щомісячно,
починаючи з 04.11.2013 року.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в дохід
держави судовий збір в розмірі 229
(двісті двадцять дев'ять) грн. 40 (сорок)
коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
В.Б. Кулик

Справа № 333/10291/13-ц

Пр. № 2/333/710/14

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна
та резолютивна частини)

20 лютого 2014 р.
м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м.
Запоріжжя у складі:

головуючого - судді
Кулик В.Б.,

при секретарі
Довгаль А.Г.,

за участі позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Запоріжжя
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4 про стягнення додаткових
грошових коштів на утримання дитини, -

В С Т А
Н О В И В:

Зважаючи на складність у викладенні
повного рішення суду, пов'язаного з
потребою у обґрунтуванні доводів
сторін, на що може бути витрачений
значний час, суд вважає за необхідне
проголосити його вступну та
резолютивну частини.

Керуючись ст. ст. 180, 185 СК України,
п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 3 від 15 травня 2006 року «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», ст. ст. 10, 60, 79, 88,
209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення
грошових коштів на утримання дитини -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
додаткові кошти на користь ОСОБА_1 на
утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 330
(триста тридцять) грн. щомісячно,
починаючи з 04.11.2013 року.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в дохід
держави судовий збір в розмірі 229
(двісті двадцять дев'ять) грн. 40 (сорок)
коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
В.Б. Кулик