АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/2786/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/1673/14
Головуючий у 1-й інстанції
Доповідач Петренко В. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року м. Полтава
Колегія суддів судової палати
апеляційного суду Полтавської області
в складі:

Головуючого: судді Петренка
В.М.

Суддів: Акопян В.І., Лобова О.А.

При секретарі : Фадєйкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Полтаві цивільну справу
за апеляційною

скаргою ОСОБА_1

на рішення Кременчуцького районного
суду Полтавської області від 31 травня
2014 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 , треті особи: друга
Кременчуцька державна нотаріальна
контора, реєстраційна служба
Кременчуцького РУЮ про визнання права
власності на спадкове майно,

зустрічним позовом: ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
встановлення факту спільного
проживання та визнання права
власності,

позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4,
треті особи: друга Кременчуцька
державна нотаріальна контора,
реєстраційна служба Кременчуцького
РУЮ , ОСОБА_1 про визнання права
власності на спадкове майно.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
сторін, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_2 31 жовтня2013 року
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання права власності на
спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог
вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер його
батько -ОСОБА_5. Відповідно до вимог
закону він та його брат - ОСОБА_3, як діти
померлого, є спадкоємцями першої черги.
Вони з братом зареєстровані і постійно
проживали разом з батьком, а тому,
відповідно до вимог ст.1268 ЦК України,
вони є такими, що прийняли спадщину. 23
лютого 2012 року державним нотаріусом
другої Кременчуцької нотаріальної
контори на його ім'я видано свідоцтво
про право на спадщину за законом на 1/2
частину вкладу в банку. Під час
оформлення спадщини довідався, що
після смерті бабусі ОСОБА_6 батько
прийняв спадщину, але не встиг отримати
свідоцтво про право власності. В
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на ім'я
померлої нотаріус відмовив у видачі
йому свідоцтва про право на спадщину. А
тому прохає визнати за ним право
власності на 1/4 частину житлового
будинку з господарськими будівлями що
знаходяться по АДРЕСА_2.

( а.с.2-4).

15 січня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2
та ОСОБА_3 про встановлення факту
спільного проживання та визнання права
власності В обґрунтування своїх вимог
вказав. що проживав в зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_6 В період шлюбу ним
побудовано житловий будинок з
господарськими будівлями по АДРЕСА_2 ,
який зареєстрований на ОСОБА_6. Після
смерті дружини йому стало відомо, що в
2000 році без його відому, подала заяву в
ЗАГС та розірвала шлюб в
односторонньому порядку. Весь час з
моменту одруження і до її смерті ми
проживали разом.

А тому прохає ухвалити рішення про
встановлення факту спільного
проживання як чоловіка та дружини його
та ОСОБА_6, визнати спільним сумісним
майном його та ОСОБА_6 житлового
будинку з господарськими будівлями за
адресою: АДРЕСА_2, та визнати за ним
право власності власності на 1/2 частину
житлового будинку з господарськими
будівлями за адресою: АДРЕСА_2.

( а.с..75-79).

10 лютого 2014 року до суду із
зустрічною позовною заявою звернувся
ОСОБА_3 у якому прохає визнати за ним
право власності на 1/4 частину житлового
будинку з господарськими будівлями за
адресою: АДРЕСА_2.

(а.с.121-123).

Ухвалою Кременчуцького районного
суду від11 лютого 2014 року вищевказані
позови об'єднано в одне провадження.

( а.с.135).

Рішенням Кременчуцького районного
суду Полтавської області від 31 березня
2014 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
треті особи: друга Кременчуцька
державна нотаріальна контора,
реєстраційна служба Кременчуцького
РУЮ про визнання права власності на
спадкове майно, та позов ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, ОСОБА_4, треті особи: друга
Кременчуцька державна нотаріальна
контора, реєстраційна служба
Кременчуцького РУЮ про визнання права
власності на спадкове майно -
задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності
на 1/4 частину житлового будинку з
господарськими будівлями за адресою:
АДРЕСА_2, Полтавської області що в
цілому складається з житлового
будинку літ. ,,А,а,а,а,1 аг'' житловою
площею 39,4 кв.м., загальною площею 62,4
кв.м., погріба літ.,Д', вбиральні літ.,З',
сараю літ.,И', літнього душу літ.,Л',
колодязю літ.,к',огорожі №1.

Визнано за ОСОБА_3 право власності
на 1/4 частину житлового будинку з
господарськими будівлями за адресою:
АДРЕСА_2, Полтавської області що в
цілому складається з житлового
будинку літ. ,,А,а,а,а,1 аг'' житловою
площею 39,4 кв.м., загальною площею 62,4
кв.м., погріба літ.,Д', вбиральні літ.,З',
сараю літ.,И', літнього душу літ.,Л',
колодязю літ.,к',огорожі №1.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про встановлення факту
спільного проживання та визнання права
власності - задоволено частково.

Встановлено факт спільного
проживання як чоловіка та дружини
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2 в період з 25.04.2000р по 23.06.2008
року без реєстрації шлюбу.

В задоволенні іншої частини
позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення осіб, що беруть участь у
справі в межах позову та доводів
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до наступного висновку.

Згідно із п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Судом першої інстанції
встановлено, що померлій ІНФОРМАЦІЯ_4
року ОСОБА_6, відповідно до свідоцтва
про право власності на житло від 27
лютого 2002 року належить 1/4 частина
квартири АДРЕСА_1, та згідно свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
від 30 листопада 2004 року житловий
будинок з господарськими будівлями,
який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Встановлено. що Другою
Кременчуцькою державною нотаріальною
конторою після смерті ОСОБА_6 заведена
спадкова справа №91/2011. Заяви про
прийняття спадщини подали діти
померлої: син - ОСОБА_5 та донька -
ОСОБА_4.

Не отримавши свідоцтво про право
на спадщину за законом ІНФОРМАЦІЯ_3
року ОСОБА_5 помер. Спадкоємцями після
його смерті є його сини: ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, які згідно ч.3 ст.1268 ЦК України
прийняли спадщину.

17 лютого 2012 року державним
нотаріусом Другої Кременчуцької
державної нотаріальної контори ОСОБА_2
та ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на
спадщину за законом на 1/2 частину
спадщини, що складається з вкладу з
відповідними відсотками, що
знаходяться в відділенні
Кременчуцької філії ПАТ КБ
,,Приватбанк'', що належали померлому
ОСОБА_5.

Із листа нотаріальної контори,
направленого ОСОБА_2, вбачається, що
свідоцтво про право власності на
спадщину за законом на житловий
будинок видати неможливо в зв'язку з
відсутністю у них правовстановлюючих
документів на ім'я померлої
ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_6. В листі
вказано, що такі документи знаходяться
у ОСОБА_4

( а.с. 12 ).

Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України
внуки, правнуки спадкодавця спадкують
ту частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері. Батькові, бабі,
дідові, якби вони були живими на час
відкриття спадщини.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд першої інстанції
не звернув увагу на те, що в матеріалах
справи відсутні докази того, що
державним нотаріусом їм відмовлено у
вчиненні нотаріальних дій у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом, відсутня обґрунтована
постанова нотаріуса.

Чинним в Україні законодавством,
яке регулює порядок нотаріального
оформлення права на спадщину,
передбачено, що за наявності умов для
одержання свідоцтва про право на
спадщину в нотаріальній конторі,
вимоги про визнання права на спадщину
судовому розгляду не підлягають.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звертаючись до суду з позовом не надали
суду доказів, що вони є законними
спадкоємцями, за правом представлення,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_6, що
вони не мають можливості отримати у
встановленому законом порядку
свідоцтво про право на спадщину після
померлої бабусі - ОСОБА_6

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд не звернув
увагу на відсутність у справі
свідоцтва про народження їх батька -
ОСОБА_5, що унеможливлює встановлення
факту родинних відносин між їх батьком
- ОСОБА_5 та їх бабусею - ОСОБА_6

Крім того суд не звернув увагу на
те, що в прізвищах позивачів -
спадкоємців та спадкодавця маються
розбіжності. Так відповідно до наявних
у справі ксерокопій паспортів
позивачів їх прізвище записано ОСОБА_1,
прізвище їх батька у наявній у справі
копії свідоцтва про смерть також
записано - ОСОБА_5, а прізвище
спадкодавця - ОСОБА_6.

( а.с.5, 7, 54).

Із наявних у справі доказів,
ксерокопій: свідоцтва про смерть
ОСОБА_6 правовстановлюючих документів
на житловий будинок з господарськими
будівлями, що розташовані по АДРЕСА_2
(свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, свідоцтво про право на
спадщину за заповітом, технічного
паспорту на жилий будинок та інше ) )
прізвище спадкодавця записано - ОСОБА_6

(а.с.10, 16, 26, 27, 110).

За таких обставин, коли судом
допущена помилка в застосуванні норм
матеріального права, рішення суду
першої інстанції в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про визнання за ними права
власності на 1/4 частину житлового
будинку з господарськими будівлями за
адресою: АДРЕСА_2, Полтавської області
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в позові.

На підставі вимог ч.1 ст.11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в

межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

В ч.1 ст.60 ЦПК України сказано, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст.58,59 ЦПК
України докази по справі повинні бути
належними, допустимими та
достовірними.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1
про встановлення факту спільного
проживання та визнання права власності
судом, з дотриманням норм цивільного
процесуального законодавства
встановлено, і це підтверджується
матеріалами справи та поясненнями
свідків в судовому засіданні, що ОСОБА_1
та ОСОБА_8 перебували у зареєстрованому
шлюбі, який розірвано 25 квітня 2000 року.
Встановлено, що після розірвання шлюбу,
з 25 квітня 2000 року до дня смерті,
ІНФОРМАЦІЯ_4 року, проживали разом
однією сім'єю.

Доводи викладені в апеляційній
скарзі про відсутність у померлої
ОСОБА_9 документів які б підтверджували
її право власності на спірне
домоволодіння, спростовуються
матеріалами справи.

Відповідно до свідоцтва на
забудову садиби в АДРЕСА_2, на підставі
рішення виконкому К.Потоківської
сільради від 29 вересня 1972 року,
протокол №18, земельна ділянка пл.0,07 га
під забудову виділялась ОСОБА_9 - матері
померлої ОСОБА_6

( а.с.85 ).

Після смерті ОСОБА_9 право
власності на підставі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом,
виданого 25 вересня 1986 року державним
нотаріусом Другої Кременчуцької
державної нотаріальної контори
Литвиненко Л.І., на підставі заповіту
посвідченого Камянопотоківською
сільрадою 21 вересня 1978 року належить
ОСОБА_6.

(а.с.210).

Встановлено, що спірне
домоволодіння на підставі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом (
після смерті матері - ОСОБА_9), виданого
державним нотаріусом другої
кременчуцької державної нотаріальної
контори 29 вересня 1986 року належить
ОСОБА_6.

Суд першої інстанції, на підставі
наданих суду позивачем доказів,
прийшов до вірного висновку про
часткове задоволення позовних вимог
ОСОБА_1, задоволення вимог про
встановлення факту спільного
проживання з ОСОБА_6 та відмову у позові
про визнання за ним права власності на
1/2 частину спірного домоволодіння.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга ОСОБА_1 підлягає частковому
задоволенню.

Рішення суду в частині задоволення
позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
визнання за ними права власності на 1/4
частину житлового будинку з
господарськими будівлями за адресою:
АДРЕСА_2,

Полтавської області підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
сторін, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 316,
317, 319 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Кременчуцького районного
суду Полтавської області від 31
березня 2014 року в частині задоволення
позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
визнання за ними права власності на 1/4
частину житлового будинку з
господарськими будівлями за адресою:
АДРЕСА_2, Полтавської області -
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
задоволенні позову.

В іншій частині рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
В.М.Петренко

Судді:
В.І.Акопян

О.А.Лобов

З оригіналом згідно

Суддя
В.М.Петренко