Справа № 758/6459/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Богінкевич С. М. ,

при секретарях - Власюк М. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
Державного підприємства
«Науково-дослідний агрокомбінат
«Пуща-Водиця», Генерального директора
Державного підприємства
«Науково-дослідний, виробничий
агрокомбінат «Пуща-Водиця» Мазурко
Олександра Григоровича про визнання
дій щодо не допуску до роботи 31.07.2009
року та 03.08.2009 року ОСОБА_1
неправомірними, визнання нечинними п.1
наказу № 218-К від 17.07.2009 року державного
підприємства «Науково-дослідний,
виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця»
та службової записки від 14.07.2009 року
юрисконсульта-сумісника державного
підприємства «Науково-дослідний,
виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця»
ОСОБА_3, припинення дії п.1 наказу № 218-К
від 17.07.2009 року державного підприємства
«Науково-дослідний, виробничий
агрокомбінат «Пуща-Водиця», допущення
до роботи - на посаді провідного
юрисконсульта державного підприємства
«Науково-дослідний, виробничий
агрокомбінат «Пуща-Водиця»,
зобов'язання внести в штатний розклад
агрокомбінату «Пуща-Водиця» посаду
провідного юрисконсульта державного
підприємства «Науково-дослідний,
виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця»,
стягнення середнього місячного
заробітку в розмірі 3 836 гривень 03
копійки за період незаконного
відсторонення від роботи (не допуску)
починаючи з 01.07.2009 року по 01.04.2014 рік,
суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом, мотивуючи його
тим, що 31.03.2009 року відповідач видав
наказ №90-К та виконав рішення
Подільського районного суду м.Києва
від 26.11.2008 року, поновивши ОСОБА_1 на
роботі.

Зазначає, що наказом №90-К від 31.03.2009
року введено в штатний розклад
агрокомбінату «Пуща-Водиця» посаду
провідного юрисконсульта - одна
одиниця, яким поновлено позивача на
посаді провідного юрисконсульта з
посадовим окладом 955 гривень та
допущено до роботи з дня видачі цього
наказу.

09.04.2009 року було видано наказ №102-К, яким
пункт 3 наказу 90-К від 31.03.2009 року було
викладено в наступній редакції:
«Допустити ОСОБА_1 до роботи 08.04.2009 року
о 16.15 годині».

Як зазначає позивач, з дати видачі
наказу 90-К від 31.03.2009 року його було
поновлено на роботі, однак 17.07.2009 року
наказом №218-К відповідач скасував
наказ №90-К від 31.03.2009 року назвавши його
наступним чином: «Щодо ОСОБА_1».
Підставою для видачі такого наказу
була доповідна записка від 14.07.2009 року
юрисконсульта ОСОБА_3

Крім того, вказує, що з 31.07.2009 року
відповідач не допустив його до роботи,
а 03.08.2009 року вдруге не допустив
останнього до роботи.

Вважає, що наказ 218-К від 17.07.2009 року не
являється підставою для внесення в
його трудову книжку запису про причину
звільнення, оскільки не містить
посилань на відповідну статтю кодексу
закону про працю України і взагалі
порушує всі нормативні акти, якими
регулюються дані правові відносини.

У зв'язку з вищевикладеним, він
змушений був звернутись до суду з даним
позовом та просить ухвалити рішення,
яким припинити дію вищезазначеного
наказу №218-К від 17.07.2009 року ДП
«Науково-дослідний виробничий
агрокомбінат «Пуща-Водиця»; допустити
його до роботи - на посаду провідного
юрисконсульта ДП «Науково-долідний
виробничий агрокомбінат» - допустивши
негайне виконання; зобов'язати
відповідача - генерального директора
ДП «Науково-дослідний, виробничий
агрокомбінат» Пуща Водиця» Мазурко О.Г.
внести в штатний розклад
агрокомбінату «Пуща-Водиця» посаду
провідного юрисконсульта; стягнути з
відповідача ДП «Науково-дослідний
виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця»
на його користь середній заробіток за
період незаконного відсторонення,
починаючи з 01.07.2009 року по 01.11.2012 року.

В судовому засіданні позивач підтримав
свої позовні вимоги з підстав
викладених вище та просив задоволити
його позов повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав та просив в
його задоволенні відмовити повністю,
мотивуючи тим, що він необгрунтований
та безпідставно заявлений.

Суд, вислухавши позивача, представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, приходить до висновку, що позов
не підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Судом встановлено, що позивач наказом
Генерального директора ДП
«Науково-дослідний, виробничий
агрокомбінат» Пуща Водиця» від 02.01.2001
року №33-к був прийнятий на посаду
провідного юрисконсульта.

Відповідно до наказу №357-к від 05.12.2007
року позивач був звільнений з займаної
посади за прогул без поважних причин за
п.4 ст.40 КЗпП України, який він допустив
27.11.2007 року.

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 26.11.2008 року ОСОБА_1 було
поновлено на посаді провідного
юрисконсульта а агрокомбінаті
«Пуща-Водиця» та стягнуто на його
користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу - 10 798 гривень 45
копійок.

Рішенням колегії суддів судової палати
з цивільних справ апеляційного суду м.
Києва від 14.07.2009 року рішення
Подільського районного суду м. Києва
від 26.11.2008 року було скасовано.
Постановлено нове рішення, яким було
відмовлено в задоволені позовних вимог
ОСОБА_1

Як вбачається з наказу №90 -к від 31.03.2009
року було введено в штатний розклад
агрокомбінату «Пуща-Водиця» посаду
провідного юрисконсульта - одна
одиниця, яким було поновлено позивача
на посаді провідного юрисконсульта з
посадовим окладом 955 гривень та
допущено до роботи з дня видачі цього
наказу.

Крім того, слід зазначити, що 09.04.2009
року було видано наказ №102-К, яким пункт
3 наказу 90-К від 31.03.2009 року було
викладено в наступній редакції:
«Допустити ОСОБА_1 до роботи 08.04.2009 року
о 16.15 годині».

Як встановлено судом, з дати видачі
наказу 90-К від 31.0.2009 року позивача було
поновлено на роботі, однак 17.07.2009 року
наказом №218-К відповідач скасував
наказ №90-К від 31.03.2009 року, зазначивши
його наступним чином: «Щодо ОСОБА_1»

Підставою для видачі цього наказу була
доповідна записка від 14.07.2009 року
юрисконсульта ОСОБА_3 та рішення
Апеляційного суду. Києва від 14.07.209 року.
Відповідачем було видано наказ №218 К
від 17.07.2009 року щодо ОСОБА_1 відповідно
до якого було зазначено, що наказ №90-К
від 31.03.2009 року із змінами, внесеними
наказом №102-к від 09.04.2009 року втратили
чинність.

Таким чином суд приходить до висновку,
що наказ №357 -К від 05.12.2007 року про
звільнення ОСОБА_1 за п.4 ст.40 КЗпП
України набрав чинності.

Слід зазначити, що відповідно до п.4 ст.
40 КЗпП України трудовий договір,
укладений на невизначений строк, а
також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності можуть
бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом у випадку
прогулу (в тому числі відсутності на
роботі більше трьох годин протягом
робочого дня) без поважних причин.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України за
порушення трудової дисципліни до
працівника може бути застосовано
заходи стягнення, зокрема - звільнення.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України
дисциплінарне стягнення
застосовується власником або
уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці та не може
бути накладене пізніше шести місяців з
дня вчинення проступку.

Оскільки, в ході судового розгляду було
встановлено, що позивач ОСОБА_1 був
звільнений 05.12.2007 року суд не приймає
до уваги твердження останнього про те,
що відповідач 31.07.2009 року та 03.08.2009 року
не допустив його до роботи, оскільки в
зазначений період позивач не перебував
в трудових відносинах з відповідачем, в
зв'язку з чим відсутні підстави для
задоволення позовних вимог позивача
щодо стягнення з ДП «Науково-дослідний
агрокомбінат «Пуща-Водиця» на його
користь середнього місячного
заробітку за період з 01.07.2009 року по
01.04.2014 року.

Суд не приймає також до уваги посилання
позивача на те, що наказ 218-К від 17.07.2009
року не являється підставою для
внесення в його трудову книжку запису
про причину звільнення, оскільки не
містить посилань на відповідну статтю
кодексу законів про працю України і
взагалі порушує всі нормативні акти,
якими регулюються дані правові
відносини, оскільки судом встановлено,
що звільнення позивача відбулось з
дотриманням вимог чинного
законодавства, в зв'язку з чим відсутні
підстави для задоволення позовних
вимог позивача щодо визнання дій щодо
його не допуску до роботи 31.07.2009 року та
03.08.2009 року ОСОБА_1 неправомірними,
визнання нечинними п.1 наказу № 218-К від
17.07.2009 року державного підприємства
«Науково-дослідний, виробничий
агрокомбінат «Пуща-Водиця» та
службової записки від 14.07.2009 року
юрисконсульта-сумісника державного
підприємства «Науково-дослідний,
виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця»
ОСОБА_3, припинення дії п.1 наказу № 218-К
від 17.07.2009 року державного підприємства
«Науково-дослідний, виробничий
агрокомбінат «Пуща-Водиця», допущення
до роботи - на посаді провідного
юрисконсульта державного підприємства
«Науково-дослідний, виробничий
агрокомбінат «Пуща-Водиця»,
зобов'язання внести в штатний розклад
агрокомбінату «Пуща-Водиця» посаду
провідного юрисконсульта державного
підприємства «Науково-дослідний,
виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця»

З урахуванням вищевикладеного суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача не знайшли свого
доведення в ході судового розгляду є
надуманими та безпідставно заявленим у
зв'язку з чим задоволенню не
підлягають.

На підставі викладеного, ст.ст. 43, 55, 124
Конституції України, ст.ст. 2, 21, 23, 24, 36, 40,
94, 115, 221, 232, 235 КЗпП України, ст. 16 ЦК
України, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 15, 57- 60,
79, 88, 208, 209, 213-215, 212-215, 218, 223 ЦПК України,
суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Державного підприємства
«Науково-дослідний агрокомбінат
«Пуща-Водиця», Генерального директора
Державного підприємства
«Науково-дослідний, виробничий
агрокомбінат «Пуща-Водиця» Мазурко
Олександра Григоровича про визнання
дій щодо не допуску до роботи 31.07.2009
року та 03.08.2009 року ОСОБА_1
неправомірними, визнання нечинними п.1
наказу № 218-К від 17.07.2009 року державного
підприємства «Науково-дослідний,
виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця»
та службової записки від 14.07.2009 року
юрисконсульта-сумісника державного
підприємства «Науково-дослідний,
виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця»
ОСОБА_3, припинення дії п.1 наказу № 218-К
від 17.07.2009 року державного підприємства
«Науково-дослідний, виробничий
агрокомбінат «Пуща-Водиця», допущення
до роботи - на посаді провідного
юрисконсульта державного підприємства
«Науково-дослідний, виробничий
агрокомбінат «Пуща-Водиця»,
зобов'язання внести в штатний розклад
агрокомбінату «Пуща-Водиця» посаду
провідного юрисконсульта державного
підприємства «Науково-дослідний,
виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця»,
стягнення середнього місячного
заробітку в розмірі 3 836 гривень 03
копійки за період незаконного
відсторонення від роботи (не допуску)
починаючи з 01.07.2009 року по 01.04.2014 рік -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Подільський районний суд м. Києва,
шляхом подачі в десятиденний строк з
дня його проголошення апеляційної
скарги.

Суддя С. М. Богінкевич