У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2014 року Ленінський районний
суд міста Луганська у складі:

Головуючого судді Золотарьова О.Ю.

при секретарі Середа Г.А., Красновській
М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу ОСОБА_1 на постанову
про закінчення виконавчого
провадження, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою,
посилаючись на ту обставину, що 04.10.2010
року УПСЗН Ленінської районної в місті
Луганську ради було зобов'язано
здійснити перерахунок щорічної
разової допомоги до 05 травня за 2011 рік в
розмірі 7 мінімальних пенсій за віком.

15.04.2013 року постановою старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Луганській області виконавче
провадження закінчено.

Заявник з вказаною постановою не
згоден, оскільки підстава, за якою
виконавче провадження було закінчене,
не передбачена Законом України «Про
виконавче провадження». Просив суд
скасувати постанову ВП № 29037446 від
15.04.2013 року.

В судовому засіданні заявник участі не
приймав, надав заяву про розгляд скарги
в його відсутність.

Представник відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Луганській
області до суду не з'явився, про місце
та час розгляду скарги повідомлений,
про що свідчить зворотне повідомлення
про вручення судової повістки.

Вивчивши матеріали справи та надані
докази в сукупності, суд дійшов
наступного висновку.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 384 ЦПК України,
скаргу може бути подано до суду
безпосередньо або після оскарження
рішення, дії або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби до начальника відповідного
відділу державної виконавчої служби.
Скарга подається до суду, який видав
виконавчий документ.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України, таким
судом є місцевий суд, який розглянув
справу і який вирішує всі питання,
пов'язані із зверненням судового
рішення до виконання.

Встановлено, що 15.04.2013 року постановою
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Луганській області від 15.04.2013 року
виконавче провадження ВП 29037446
закінчене, оскільки Управління праці
та соціального захисту населення
Ленінської районної в місті Луганську
ради знаходиться в стадії ліквідації
(а.с. 3).

Згідно вимог ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження», виконавче
провадження підлягає закінченню у
разі: визнання судом відмови стягувача
від примусового виконання рішення
суду; визнання судом мирової угоди між
стягувачем і боржником у процесі
виконання; смерті або оголошення
померлим стягувача чи боржника,
визнання безвісно відсутнім боржника
або стягувача, ліквідації юридичної
особи - сторони виконавчого
провадження, якщо виконання їх
обов'язків чи вимог у виконавчому
провадженні не допускає
правонаступництва; скасування рішення
суду або іншого органу (посадової
особи), на підставі якого виданий
виконавчий документ, або визнання
судом виконавчого документа таким, що
не підлягає виконанню; письмової
відмови стягувача від одержання
предметів, вилучених у боржника під час
виконання рішення про передачу їх
стягувачу, або знищення речі, що має
бути передана стягувачу в натурі;
закінчення строку, передбаченого
законом для відповідного виду
стягнення; визнання боржника
банкрутом; фактичного виконання в
повному обсязі рішення згідно з
виконавчим документом; повернення
виконавчого документа без виконання на
вимогу суду або іншого органу
(посадової особи), який видав
виконавчий документ; направлення
виконавчого документа за належністю до
іншого відділу державної виконавчої
служби; повернення виконавчого
документа до суду чи іншого органу
(посадової особи), який його видав, у
випадку, передбаченому частиною
третьою статті 75 цього Закону; якщо
рішення фактично виконано під час
виконання рішення Європейського суду з
прав людини; непред'явлення
виконавчого документа за відновленим
виконавчим провадженням у строки,
визначені статтею 51 цього Закону,
списання згідно із Законом України "Про
деякі питання заборгованості за
спожитий природний газ та електричну
енергію" заборгованості, встановленої
рішенням суду, яке підлягало виконанню
на підставі виконавчого документа.

Перебування боржника в стадії
ліквідації, згідно вимог вказаного
Закону, не є підставою для закінчення
виконавчого провадження.

З огляду на наведене, беручі до уваги
приписи ст. 7 Закону України «Про
виконавче провадження» щодо обов'язку
державного виконавця використовувати
надані йому права у точній
відповідності із законом і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів громадян і
юридичних осіб, суд приходить до
висновку, що скарга Терент`єва В.П. є
обґрунтованою.

Керуючись ст.ст.10, 60, 383-387 ЦПК України,
суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Луганській області від 15 квітня 2013 року
про закінчення виконавчого
провадження ВП № 29037446.

Ухвала суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Луганської області через
Ленінський районний суд міста
Луганська шляхом подачі в п'ятиденний
строк з дня проголошення ухвали
апеляційної скарги. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення можуть
подати апеляційну скаргу протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: суддя
О.Ю.Золотарьов