Справа № 367/845/14-ц Головуючий у І
інстанції Пархоменко О.В.Провадження №
22-ц/780/3171/14 Доповідач у 2
інстанції Березовенко Р.В.Категорія 26
УХВАЛА

Іменем України

19 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого:Березовенко Р.В.,
суддів:Верланова С.М., Суханової Є.М.,при
секретарі:Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк "ПриватБанк" на
рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 18 березня
2014 року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк"
звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості,
посилаючись на те, що відповідно до
укладеного договору № K2XRRX03800857 від 13
січня 2007 року ОСОБА_6 отримав
кредит у розмірі 2 422,19 гривен зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 24,0 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з Умовами
надання кредиту фізичним особам
"Експрес - Розстрочка" складає між ним і
банком договір, про що свідчить підпис
відповідача у заяві. Відповідно до умов
договору погашення заборгованості
здійснюється в наступному порядку:
щомісяця в період сплати, позичальник
повинен надавати банку грошові кошти
(щомісячний платіж) для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається із заборгованості за
кредитом, за відсотками, комісією, а
також інші витрати згідно Умов.

У порушення норм закону та умов
договору відповідач зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконав, у зв'язку з зазначеними
порушеннями зобов'язань за кредитним
договором відповідач станом на 22 січня
2014 року має заборгованість - 30 880,76
гривен, яка складається з: 2417,20 грн. -
заборгованість за кредитом; 11367,24 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 392,40 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 14757,22 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, а також
штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та
правил надання банківських послуг - 500,0
грн. - штраф (фіксована частина), 1 446,70
грн. - штраф (процентна складова).

Просив стягнути з відповідача на
користь ПАТ КБ "Приватбанк"
заборгованість у розмірі 30880,76 грн. за
кредитним договором №K2XRRX03800857 від 13
січня 2007 року та судові витрати.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 18 березня 2014
року відмовлено в задоволенні позовних
вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду,
представник ПАТ КБ "Приватбанк" подав
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення скасувати, посилаючись на
порушення норм матеріального і
процесуального права, та ухвалити нове
рішення про задоволення позовних вимог
в повному обсязі.

При цьому посилається на те, що судом
безпідставно було застосовано
загальну позовну давність, оскільки
позивач вважає, що ни мне було
пропущено строку позовної давності,
оскільки відповідачам умови договору
не виконувались належним чином, а тому
зобов»язання між ними не припинилося і
позивач має право на захист свого права
щодо стягнення 30880,76 грн.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові,
суд першої інстанції виходив із того,
що сплив строк позовної давності
звернення до суду, а тому суд дійшов
висновку, що вимога про стягнення
заборгованості не підлягає
задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду, оскільки вони
ґрунтуються на матеріалах справи та
вимогах закону.

Судом першої інстанції встановлено, що
13 січня 2007 року між ПАТ КБ "Приватбанк"
та відповідачем був укладений
кредитний договір №2XRRX03800857, відповідно
до якого банк надав позичальнику
строковий кредит у сумі 2422,19 грн. на
строк 12 місяців з 13 січня 2007 року по 13
січня 2008 року включно, з умовами сплати
за користування кредитом відсотків у
розмірі 2% на місяць на суму залишку
заборгованості по кредиту, щомісячної
винагороди за надання фінансового
інструменту у розмірі 32,7 грн. та
єдиноразової винагороди за надання
фінансового інструменту у розмірі 220,2
грн.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з Умовами
надання кредиту фізичним особам "
Експрес - Розстрочка " складає між ним і
банком кредитно-заставний договір, про
що свідчить підпис відповідача у заяві.

Позивач, звертаючись до суду із даним
позовом зазначає, що відповідач
належним чином не виконує умови
кредитного договору, своєчасно не
повертає банку кредитні кошти та не
сплачує відсотки за користування
кредитними коштами та станом на 22 січня
2014 року має заборгованість - 30880,76 грн.,
яка складається з: 2417,20 грн. -
заборгованість за кредитом; 11367,24 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 392,40 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 14757,22 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; штраф
відповідно до пункту 5.3 Умов та правил
надання банківських послуг - 500,0 грн. -
штраф (фіксована частина), 1446,70 грн. -
штраф (процентна складова).

В розрахунку заборгованості за
кредитним договором відсутні будь-які
суми оплати, яку здійснював відповідач
за період з 13 січня 2007 року по 22 січня 2014
року, а тому про порушення свого права
позивачу було відомо вже в лютому 2007
року, коли відповідач не сплатив
відповідний щомісячний платіж.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції керувався ст. ст. 257, 261,
262, ч.4 ст. 267 ЦК України та виходив з того,
що сплила позовна давність по
кредитному договору №2XRRX03800857 (навідь
встановлена в п.5.5. Договору строком у 5
років) і відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК
України сплив позовної давності, про
який заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Висновки суду першої інстанції
викладені в рішенні, відповідають
вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Статтею 259 ЦК України передбачено, що
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі.

В апеляційній скарзі позивач зазначає,
що згідно з пунктом 5.5 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Експрес - Розстрочка»), як невід`ємної
частини основного кредитного договору,
терміни позовної давності по вимогах
про стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
договором встановлюються сторонами
тривалістю у 5 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Разом з тим, по справі встановлено, що
кредитний договір №2XRRX03800857 був
укладений між сторонами на строк 12
місяців з 13 січня 2007 року по 13 січня 2008
року включно.

Таким чином, у даному випадку перебіг
позовної давності починається з 14
січня 2008 року, оскільки в строк до 13
січня 2008 року відповідач, як
позичальник свої зобов'язання не
виконав, борг не сплатив.

З урахуванням у встановленому Умовами
строку позовної давності тривалістю 5
років, в даному випадку строк позовної
давності закінчується 14 січня 2013
року.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи позивач Банк звернувся до суду 12
лютого 2014 року, тобто навідь із
пропуском строку позовної давності,
встановленої умовами Договору.

Висновки суду першої інстанції
викладені в рішенні, відповідають
вимогам закону та обставинам справи.

Інших доводів, які б спростували
законність та обґрунтованість
ухваленого судом першої інстанції
рішення, апеляційна скарга позивача не
містить.

Враховуючи викладені обставини,
колегія суддів приходить до висновку,
що рішення суду ухвалено у
відповідності до норм ст. 308 ЦПК України
відповідає обставинам справи, з
додержанням вимог закону і не може бути
скасовано з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 18 березня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з моменту набрання нею законної
сили.

Головуючий:
Р.В.Березовенко

Судді:
Є.М. Суханова

С.М. Верланов