Справа № 161/3352/14-ц
Провадження № 2/161/1590/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

12 травня 2014 року Луцький міськрайонний
суд Волинської області в складі :

головуючої - судді Плахтій І.Б.,

при секретарі - Селюкові Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ майна,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
поділ майна. Позов мотивував тим, що
шлюб між ним та відповідачем було
розірвано рішенням суду від 15.10.2013 року.
За час шлюбу ними було придбано
автомобіль Мазда СХ 7, номер кузова
НОМЕР_1, р.н.з. НОМЕР_2, 2008 року випуску.
Хоча, автомобіль зареєстровано за
відповідачем, він є спільною сумісною
власністю подружжя. Між ним та
відповідачем існувала домовленість
щодо порядку поділу спільного майна, а
саме, що відповідач сплатить йому 1/2
вартості автомобіля. Він згідний на
компенсацію. Оскільки вартість
автомобіля відповідно до довідки
спеціаліста становить 201 660 грн., просив
провести поділ вказаного майна,
виділивши у власність відповідача
автомобіль, а в його користь з
відповідача стягнути грошову
компенсацію 1/2 частини вартості
автомобіля в розмірі 100 830 грн.

Представник позивача ОСОБА_3 до
судового розгляду справи по суті подав
суду заяву про зменшення розміру
позовних вимог. Виходячи з вартості
автомобіля відповідно до довідки
рахунку від 16.08.2008 року - 120 280 грн.,
просив стягнути з відповідача в
користь позивача грошову компенсацію
1/2 частини вартості в розмірі 60 140 грн.
та судові витрати у справі. Крім
того,подав заяву про розгляд справи у
його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 подала заяву про
розгляд справи у її відсутності. Вимоги
позову з врахуванням зменшення розміру
позовних вимог визнала. Не
заперечувала проти стягнення з неї в
користь позивача грошової компенсації
в розмірі 60 140 грн.

Дослідивши та оцінивши докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов підставний і підлягає до
задоволення.

Відповідно до вимог ст.ст. 60, 61 СК
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності,
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя може бути будь-яке
майно, за винятком виключеного з
цивільного обороту.

Статтею 63 СК України установлено, що
дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Відповідно до ч.1 ст.68 цього кодексу
розірвання шлюбу не припиняє права
спільної сумісної власності на майно,
набуте за час шлюбу.

Судом встановлено, що за час
перебування сторін в шлюбі 16.08.2008 року
було придбано автомобіль Мазда СХ 7,
номер кузова НОМЕР_1, р.н.з. НОМЕР_2, 2008
року випуску, за ціною 120 280 грн., що
підтверджується Довідкою-рахунком
серії ДДР №479762 (а.с.28).

Хоча, право власності на автомобіль за
домовленістю подружжя було
зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2,
він є об'єктом спільної сумісної
власності подружжя.

Шлюб між сторонами розірвано рішенням
Луцького міськрайонного суду від 15.10.2013
року (а.с.4).

Разом з тим, судом встановлено, що 16.11.2013
року автомобіль Мазда СХ 7, номер кузова
НОМЕР_1, р.н.з. НОМЕР_2, був знятий з
обліку для реалізації, що
підтверджується повідомленням УДАІ
МВС України у Волинській області № 526
від 24.04.2014 року (а.с.19) і відчужений в
користь третьої особи ОСОБА_4, що
підтверджується довідкою-рахунком
серії ВІА №098091 від 16.11.2013 року (а.с.27).

Згідно з п. 30 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» у випадку
коли при розгляді вимоги про поділ
спільного сумісного майна подружжя
буде встановлено, що один із них
здійснив його відчуження чи використав
його на свій розсуд проти волі іншого з
подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на
її потреби або приховав його, таке
майно або його вартість враховується
при поділі.

Дії відповідача по відчуженню
автомобіля позивачем не оскаржувались.

Оскільки, відчуження автомобіля було
відповідачем після розірвання шлюбу
здійснено всупереч бажанню іншого з
подружжя, не в інтересах та не на
потреби сім'ї, то вартість автомобіля
слід врахувати при поділі спільно
нажитого майна, без його реального
проведення.

Відповідно до ст.364 ЦК України , якщо
виділ у натурі частки із спільного
майна є неможливим, співвласник має
право на одержання грошової
компенсації вартості його частки.
Компенсація може бути надана лише за
його згодою.

Відповідно до ч.4 ст.71 СК присудження
одному з подружжя грошової компенсації
замість його частки у праві спільної
сумісної власності на майно
допускається лише за його згодою, крім
випадків, передбачених ЦК України.

Спір щодо вартості автомобіля
відповідно до довідки рахунку від
16.08.2008 року - 120 280 грн. між сторонами
відсутній.

Виходячи з погодженої сторонами
вартості автомобіля, який підлягав
поділу, і який було відчужено
відповідачем до розгляду справи, а
отримані кошти витрачено на власні
потреби, з врахуванням рівності часток
кожного з подружжя у відчуженому майні,
вимог позову про присудження грошової
компенсації, в порядку поділу майна, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, з відповідача в
користь позивача слід стягнути
половину вартості автомобіля в розмірі
60 140 грн.

Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК
України з відповідача в користь
позивача слід стягнути судовий збір в
розмірі пропорційному до розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 174, 213, 214, 215
ЦПК України, на підставі ст.ст. 355, 357, 364
ЦК України, ст.ст.60, 61, 63, 65, 68, 69, 70, 71 СК
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

В порядку поділу майна, що є об'єктом
спільної сумісної власності подружжя,
стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_5
грошову компенсацію замість його
частки у праві спільної сумісної
власності на автомобіль Мазда СХ 7,
номер кузова НОМЕР_1, р.н.з. НОМЕР_2, 2008
року випуску, в розмірі 60 140 (шістдесят
тисяч сто сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_5 601
(шістсот одну) гривню 40 копійок
судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Луцький міськрайонний суд в
десятиденний строк з дня отримання
копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
І.Б.
Плахтій