Справа №: 400/2015/13-ц
Провадження № 4-с/400/1/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року

Петрівський районний суд
Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Шаєнко Ю. В.

при секретарі -Фатьяновій А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Петрове
Кіровоградської області справу за
скаргою ОСОБА_1, інтереси якого
представляє ОСОБА_2 на дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Петрівського
районного управління юстиції
Кіровоградської області про визнання
дій неправомірними, скасування
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження,-

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду, мотивуючи
тим, що державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Петрівського районного управління
юстиції Кіровоградської області
Гривою А.А. 12.12.2013 року винесено
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, якою накладено арешт на
все майно, що належить боржнику ОСОБА_1
за адресою: АДРЕСА_1 та заборонено
здійснювати відчуження У вказаній
постанові зазначено, що при
примусовому виконанні виконавчого
листа №400/880/13-ц виданого 09.09.2013 року
Петрівським районним судом
Кіровоградської області, про стягнення
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 судових
витрат в сумі 3 441 гривні, в заяві про
відкриття виконавчого провадження
стягувач просить накласти арешт на
майно боржника. В зв'язку з чим 17.12.2013
року було накладено арешт на все майно,
що належить боржнику ОСОБА_1 за
адресою: АДРЕСА_1 та заборонено
здійснювати відчуження. Але з вказаною
постановою скаржник не погоджується і
вимушений звернутись до суду зі
скаргою в якій просить визнати дій
відділу державної виконавчої служби
Петрівського районного управління
юстиції Кіровоградської області,
неправомірними щодо винесення
постанови про арешт майна ОСОБА_1 від
12.12.2013 року та скасувати постанову
державного виконавця про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження, як незаконну та таку
що не відповідає чинному законодавству
і порушує права інших співвласників
майна.

Суд заслухавши представника скаржника,
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Петрівського районного управління
юстиції Кіровоградської області,
дослідивши матеріали справи вважає, що
скарга підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України, учасники
виконавчого провадження та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до суду із
скаргою, якщо вважають, що рішенням,
дією або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Як вбачається з копії виконавчого
провадження державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Петрівського районного управління
юстиції Кіровоградської області
Гривою А.А., за заявою стягувача ОСОБА_4,
12.12.2013 року винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим листом №400/880/13-ц виданого
09.09.2013 року Петрівським районним судом
Кіровоградської області, про стягнення
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 судових
витрат в сумі 3 441 гривні.

17.12.2013 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Петрівського районного управління
юстиції Кіровоградської області
Гривою А.А., за заявою стягувача
накладено арешт на все майно, що
належить боржнику ОСОБА_1 за адресою:
АДРЕСА_1 та заборонено здійснювати
відчуження.

В своєму заперечені державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Петрівського
районного управління юстиції
Кіровоградської області Грива А.А.
посилається на те, що, ч.3 ст.19 Закону
України «Про виконавче провадження»
передбачено, що у заяві про відкриття
виконавчого провадження стягував має
право просити державного виконавця
накласти арешт на майно та кошти
боржника та оголосити заборону на його
відчуження. Згідно ч.2 ст.25 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. За заявою стягувача
державний виконавець одночасно з
винесенням постанови про відкриття
виконавчого провадження може накласти
арешт на майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.
Відповідно до ч.5 ст.25 Закону України
«Про виконавче провадження», копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження надсилаються не пізніше
наступного робочого дня стягувачу та
боржникові. Згідно ч. 4 ст.31 Закону
України «Про виконавче провадження»,
боржник вважається повідомленим про
відкриття виконавчого провадження,
якщо йому надіслано постанову про
відкриття виконавчого провадження за
адресою, зазначеною у виконавчому
документі. Копію постанови про
відкриття виконавчого провадження від
12.12.2013 року було направлено боржнику
ОСОБА_1 12.12.2013 року за адресою, вказаною
у виконавчому документі. Відповідно до
ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче
провадження», арешт майна боржника
застосовується для забезпечення
реального виконання рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 57 Закону України
«Про виконавче провадження», арешт на
майно боржника може накладатися
державним виконавцем шляхом: винесення
постанови про арешт коштів та інших
цінностей боржника, що знаходяться на
рахунках і вкладах чи на зберіганні у
банках або інших фінансових установах;
винесення постанови про арешт коштів,
що перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження;
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту. Відповідно
до ч. 3 ст. 57 Закону України «Про
виконавче провадження» постановами,
передбаченими частиною другою цієї
статті, може бути накладений арешт у
розмірі суми стягнення з урахуванням
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів, на все
майно боржника або на окремі предмети.
В зв'язку з тим, що у заяві про відкриття
виконавчого провадження стягувач
ОСОБА_4 просить одночасно з відкриттям
виконавчого провадження накласти
арешт на майно боржника, державним
виконавцем на підставі ч. 2 ст. 25, ст. 57
Закону України «Про виконавче
провадження», винесено постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, копії якої
направлено органам, що здійснюють
реєстрацію майна та ведуть реєстр
заборони на його відчуження.
Відповідно до ч. 3 ст. 57 Закону України
«Про виконавче провадження», арешт
накладено на все майно боржника у
розмірі суми стягнення з урахуванням
виконавчого збору та витрат, тобто
всього на суму 3 810 гривень 42
копійки.. Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону
України «Про виконавче провадження»,
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації, тобто звернення
стягнення на майно складається з
декількох етапів. Тобто державний
виконавець Грива А.А. посилається на те,
що нею не порушено вимоги ч. 7 ст. 52, ст. 63
Закону України «Про виконавче
провадження» так, як стягнення на майно
не зверталося, а лише було накладено на
нього арешт для забезпечення реального
виконання рішення. Крім того арешт
накладено на невизначене майно
боржника, а не на квартиру АДРЕСА_1.

Але відповідно до ч. 7 ст. 52 Закону
України «Про виконавче провадження», у
разі якщо сума, що підлягає
стягненню за виконавчим провадженням,
не перевищує десяти розмірів
мінімальної заробітної плати,
звернення стягнення на єдине житло
боржника та земельну ділянку, на якій
розташоване це житло, не здійснюється.
У такому разі державний виконавець
зобов'язаний вжити всіх заходів для
виконання рішення за рахунок іншого
майна боржника.

В порушення вказаної норми Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець не вжила всих
заходів для виконання рішення за
рахунок іншого майна боржника, а
відразу винесла постанову про
накладення арешту на майно боржника.

Крім цього державним виконавцем при
виконанні рішення суду не враховано, що
боржнику ОСОБА_1 в квартирі на яку
накладено арешт належить лише 3/10
частини майна, чим порушуються права
інших співвласників майна, що не дає їм
змоги відчужити належне їм майно.

А посилання державного виконавця про
те, що арешт накладено на невизначене
майно боржника, а не на квартиру
АДРЕСА_1, спростовується витягом з акту
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію прав та
їх обтяжень від 12.12.2013 року, з якого
вбачається, що саме на квартиру
боржника ОСОБА_1 накладено арешт, а не
на інше майно.

Також згідно ч.1 ст. 63Закону України
«Про виконавче провадження», звернення
стягнення на будинок, квартиру,
земельну ділянку, інше нерухоме майно
фізичної особи проводиться у разі
відсутності в боржника достатніх
коштів чи рухомого майна. При цьому
в першу чергу звертається стягнення
на окрему від будинку земельну ділянку,
інше приміщення, що належать боржнику.
В останню чергу звертається стягнення
на житловий будинок чи квартиру, в
якому фактично проживає боржник.

У відповідності з ч.4 ст. 63Закону
України «Про виконавче провадження»,
після надходження документального
підтвердження належності боржнику на
праві власності будинку чи іншого
нерухомого майна державний
виконавець накладає на них арешт та
вносить відомості про такий арешт до
відповідних реєстрів в
установленому законодавством
порядку. Про накладення арешту на
будинок чи інше нерухоме майно,
заставлене третім особам, державний
виконавець невідкладно повідомляє
таким особам.

Всупереч вказаному державний
виконавець не перевірила наявності в
боржника коштів чи рухомого майна.

На підставі викладеного суд вважає, що
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Петрівського районного управління
юстиції Кіровоградської області
Гривою А.А. порушено вимоги Закону
України «Про виконавче провадження»,
щодо порядку накладення арешту на
майно боржника і винесено постанову
про накладення арешту на все майно, що
належить боржнику ОСОБА_1 за адресою:
АДРЕСА_1 та заборонено здійснювати
відчуження, передчасно, що призвело до
порушення права інших співвласників
майна.

Керуючись ст.ст. 209, 213, 214, 215, 218, 387 ЦПК
України,-

УХВАЛИВ:

Задовольнити скаргу ОСОБА_1.

Визнати неправомірними дії відділу
державної виконавчої служби
Петрівського районного управління
юстиції Кіровоградської області щодо
винесення постанови про арешт майна
ОСОБА_1 від 12.12.2013 року.

Скасувати постанову державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Петрівського
районного управління юстиції
Кіровоградської області від 12.12.2013
року, про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 12.12.2013 року, якою накладено арешт на
все майно, що належить боржнику ОСОБА_1
за адресою: АДРЕСА_1 та заборонено
здійснювати відчуження.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Кіровоградської
області через Петрівський районний суд
шляхом подачі в 5-денний строк з дня
проголошення ухвали апеляційної
скарги.

Суддя (підпис)

З оригіналом вірно:

Суддя Петрівського райсуду
Ю.В.Шаєнко