Справа № 346/1106/14-ц
Коломийський міськрайонний
суд
Івано-Франківської області
в складі головуючого судді
з участю: секретаря
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань в
місті Коломиї цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
позивачка ОСОБА_1 звернулася до
Коломийського міськрайонного суду з
Позовні вимоги позивачка
обґрунтовує тим, що з 19.09.1987 року
перебуває з відповідачем в
зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у них
народилося семеро дітей, п'ятеро з яких
повнолітні. Неповнолітніми є сини:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Причиною розірвання
шлюбу позивачка вважає те, що у них з
відповідачем протилежні погляди на
життя, шлюб, сім'ю, оскільки не можуть
дійти згоди навіть при вирішенні
простих побутових питань. Відповідач
постійно нехтує сімейними цінностями,
часто зловживає спиртними напоями,
матеріально сім'ю сім'ю не забезпечує, з
його ініціативи між ними постійно
виникають сварки, під час яких
відповідач принижує її честь та
гідність в присутності їх дітей, що
негативно впливає на її стан здоров'я
та виховання дітей. Позивачка вважає,
що вони з відповідачем не змогли
створити міцної сім'ї, оскільки
втратили почуття любові одне до одного,
їх шлюб носить формальний характер та
суперечить інтересам її та
неповнолітніх дітей. Тому позивачка
просить вказаний шлюб розірвати,
неповнолітніх дітей після розірвання
шлюбу залишити проживати з нею та
залишити їй прізвище "ОСОБА_1".
Позивачка в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала з підстав,
викладених в позовній заяві. Вона також
пояснила, що відповідач часто вчиняє
конфлікти, під час яких ображає її та
застосовує фізичну силу. Вона також
зазначила, що в призначений судом
строк на примирення вони з
відповідачем не примирилися, оскільки
він і протягом цього строку
продовжував створювати конфлікти та
ображати її, не бажаючи жодним чином
змінювати свою негативну поведінку.
Тому позивачка просить її позовні
вимоги задовольнити, та вона не
заперечує щодо заочного розгляду
справи.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, що стверджується особистим
підписом відповідача у повідомленні
про розгляд справи.
Тому відповідно до положень ч.1 ст.224
ЦПК України суд вважає можливим
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, оскільки
позивачка не заперечує проти такого
вирішення справи.
Суд, заслухавши пояснення позивачки,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає до часткового
задоволення з таких підстав.
Із наданого повторно свідоцтва про
шлюб вбачається, що сторони
одружилися 19.09.1987 року. Шлюб
зареєстровано відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
районного управління юстиції
Івано-Франківської області, актовий
запис №175 (а.с.3).
Згідно копій свідоцтв про
народження сторони є батьками
неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4).
Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного
кодексу України шлюб припиняється
внаслідок його розірвання.
Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, що має істотне
Судом встановлено, що між сторонами
часто і систематично виникають
конфліктні ситуації, сторони фактично
припинили шлюбно-сімейні відносини,
вони не примирилися в наданий судом
строк для примирення, позивачка вважає,
що їх з відповідачем примирення та
збереження сім'ї є неможливим з вини
відповідача, який не бажає змінювати
свою негативну поведінку. Тому суд
приходить до висновку, що шлюб сторін
носить формальний характер і подальше
його збереження суперечитиме
інтересам позивачки та неповнолітніх
дітей. За таких обставин цей шлюб слід
Неповнолітнього сина сторін
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, слід залишити
проживати з позивачкою, а також
залишити останній прізвище, набуте в
зв'язку з реєстрацією шлюбу, оскільки
вона вказала про це.
Одночасно суд вважає
необґрунтованою вимогу про залишення
проживати з позивачкою
неповнолітнього сина сторін ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки згідно положень
ч.3 ст.160 Сімейного кодексу України якщо
батьки проживають окремо, місце
проживання дитини, яка досягла
чотирнадцяти років, визначається нею
На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160
Сімейного кодексу України та,
керуючись ст.ст.213-215, 226, 294 ЦПК України,
суд,-
позов задовольнити частково .
Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, який
зареєстровано 19.09.1987 року відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Долинського районного
управління юстиції Івано-Франківської
області, актовий запис №175, розірвати.
Неповнолітнього сина сторін -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, після розірвання
шлюбу залишити проживати з матір'ю -
Після розірвання шлюбу позивачці
ОСОБА_1 залишити прізвище "ОСОБА_1".
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути
переглянуте Коломийським
міськрайонним судом, що його ухвалив,
за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом 10 днів з дня отримання
Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана позивачкою до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області через Коломийський
міськрайонний суд протягом 10 днів з
дня отримання копії рішення.
Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Повний текст рішення
виготовлено 15 травня 2014 року

Суддя: Калинюк О. П.