Справа № 500/4414/13-ц
Провадження № 2/500/293/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2014 року

Ізмаїльський міськрайонний суд
Одеської області в складі:

головуючого Жигуліна С.М.

при секретарі Павлюк Л.П.

за участю:

представників ОСОБА_1, ОСОБА_2

адвоката Петрова А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ізмаїлі

справу за позовом

органу опіки та піклування виконавчого
комітету Ізмаїльської міської ради

в інтересах

ОСОБА_5

до

ОСОБА_6,

ОСОБА_7

третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору

комунального закладу «Ізмаїльський
спеціалізований будинок дитини»

про

позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача пояснила, що
відповідачі у свідоцтві серії НОМЕР_1,
яке видане відділом державної
реєстрації актів цивільного стану по
місту Ізмаїл Ізмаїльського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області на підставі актового
запису за № 378 від 21 травня 2011 року,
вказані батьками ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.
Через неможливість самостійно
утримувати та виховувати дитину за
заявами ОСОБА_6 від 31 травня 2011 року, а
також бабусі дитини ОСОБА_8 від 28
вересня 2012 року дитина знаходиться у
комунальному закладі «Ізмаїльський
спеціалізований будинок дитини», де
дитину мати відвідує один раз на
місяць. Разом із тим ОСОБА_7 відбуває
покарання за вироком Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 12 лютого 2013 року за ст. 185 ч.3 КК
України у вигляді чотирьох років
позбавлення волі, а у ОСОБА_6 відсутні
умови самостійно виховувати дитину. З
оглядом на вказане просить позбавити
відповідачів батьківських прав щодо
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 року і стягнути
аліменти у твердій грошовій сумі 500 грн.

Відповідач ОСОБА_6 проти позовних вимог
заперечує, пояснила, що з народження
дитини вона змінила свій матеріальний
стан, працює реалізатором на ринку, а
також пройшла курс лікування у
лікаря-нарколога. Також пояснила, що до
наступного часу дитина знаходиться у
комунальному закладі «Ізмаїльський
спеціалізований будинок дитини» через
те, що, незважаючи на її звернення, їй
дитину не повертають.

Відповідач ОСОБА_7, який відбуває
покарання за вироком Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 12 лютого 2013 року за ст. 185 ч.3 КК
України у вигляді чотирьох років
позбавлення волі проти позовних вимог
заперечує і вважає можливим виконання
ним батьківських обов'язків.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору комунального закладу
«Ізмаїльський спеціалізований будинок
дитини» проти заявлених позовних вимог
не заперечує, вважає відсутніми
належні умови для виховання
відповідачами дитини.

Вислухавши пояснення сторін, показання
свідка, думку захисту, суд вважає, що
заявлені позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України
суд розглядає справу в межах заявлених
позовних вимог на підставі доказів,
наданих у порядку, передбаченому ст. 60,
131 ЦПК України.

У свідоцтві серії НОМЕР_1, виданого
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану по місту Ізмаїл
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції Одеської області на
підставі актового запису за № 378 від 21
травня 2011 року відповідачі вказані
батьками ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1. Через
неможливість самостійно утримувати та
виховувати дитину за заявами ОСОБА_6
від 31 травня 2011 року, а також бабусі
дитини ОСОБА_8 від 28 вересня 2012 року
дитина знаходиться у комунальному
закладі «Ізмаїльський спеціалізований
будинок дитини», де дитину мати
відвідує один раз на місяць. Разом із
тим ОСОБА_7 відбуває покарання за
вироком Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 12 лютого 2013
року за ст. 185 ч.3 КК України у вигляді
чотирьох років позбавлення волі.

Висновком органу опіки та піклування
виконкому Ізмаїльської міської ради
за № 01/21-1603 від 26 червня 2013 року визнано
доцільним позбавлення відповідачів
батьківських прав щодо ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Разом із тим свідок ОСОБА_8, яка є
відповідно матір'ю відповідача та
бабусею малолітньої дитини пояснила,
що через зловживання відповідачем
алкогольними напоями дитина
знаходиться у комунальному закладі
«Ізмаїльський спеціалізований будинок
дитини», де матір дитини не допускали
до малолітнього, але зараз через
закінчення лікування мати дитини має
можливість належним чином виховувати
сина. Також пояснила, що вона є
власником будинку АДРЕСА_1, де мешкає
відповідач і де є належні умови для
утримання та виховання дитини.

Відповідно до роз'яснень п.15-17
постанови № 3 Пленуму Верховного Суду
України від 30 березня 2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
позбавлення батьківських прав (тобто
прав на виховання дитини, захист її
інтересів, на відібрання дитини в інших
осіб, які незаконно її утримують, та
ін.), що надані батькам до досягнення
дитиною повноліття і ґрунтуються на
факті спорідненості з нею, є крайнім
заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків, а
тому питання про його застосування
слід вирішувати лише після повного,
всебічного, об'єктивного з'ясування
обставин справи, зокрема ставлення
батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені
батьківських прав лише щодо дитини, яка
не досягла вісімнадцяти років, і тільки
з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Не можна позбавити батьківських прав
особу, яка не виконує своїх
батьківських обов'язків унаслідок
душевної хвороби, недоумства чи іншого
тяжкого захворювання (крім хронічного
алкоголізму чи наркоманії) або з інших
не залежних від неї причин.

Відповідач ОСОБА_7 відбуває покарання
за вироком Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 12 лютого 2013 року за ст. 185 ч.3 КК
України у вигляді чотирьох років
позбавлення волі, скоєний ним злочин не
пов'язаний з неналежним виховання
дитини, з оглядом на що відсутні
правові підстави для розгляду питання
щодо позбавлення батьківських прав до
закінчення відбування строку
покарання.

Розпорядженням Ізмаїльського міського
голови за № 219 від 23 травня 2011 року
дитина влаштована до дитячого
відділення № 1 міської дитячої лікарні
через відсутність належних
житлово-побутових умов, які
встановлені актом обстеження № 73 від 17
травня 2011 року. Після вказаних обставин
надана заява відповідача щодо
продовження строку утримання дитини
через необхідність обстеження в
Одеській обласній лікарні та тяжкий
матеріальний стан з 31 травня 2011 року і 31
жовтня 2011 року.

Рішенням виконавчого комітету за № 922
від 03 серпня 2012 року дитина повернута
відповідачеві через регулярне
відвідування та наявність заяви від 24
липня 2012 року, після того на підставі
заяви ОСОБА_8 від 28 вересня 2012 року з
посиланням на відсутність батьків та
тяжкий матеріальний стан дитина
рішенням виконавчого комітету за № 1177
від 05 жовтня 2012 року знову влаштована
до будинку дитини на повне державне
забезпечення, де знаходиться до
наступного часу.

Медичною довідкою лікаря поліклініки
м. Ізмаїл від 31 травня 2011 року
визначено, що ОСОБА_6 знаходиться на
обліку через наркотичну залежність з 23
травня 2011 року, разом із тим довідкою
від 20 червня 2012 року на момент
обстеження у відповідача ознаки
вживання наркотичних засобів відсутні
і вона залишається на
диспансерно-динамічного нагляді
нарколога з обстеженням не менше ніж
один раз в місяць. До наступного часу
відсутні інші докази, які
підтверджують наркотичну залежність
відповідача.

Довідкою за № 55/6 вх. 3234 від 25 червня 2012
року встановлена реєстрація
відповідача за адресою АДРЕСА_1, де
проведено обстеження
житлово-побутових умов на підставі
акту за № 132 від 05 травня 2014 року, а
також долучено інформацію на
електронному носії від 19 травня 2014
року.

Актом від 19 травня 2014 року за
результатами відвідування та
піклування дитиною встановлене
періодична явка відповідача ОСОБА_6 до
Ізмаїльського спеціалізованого
будинку дитини, де знаходиться
малолітній ОСОБА_5

За вказаних обставин суд вважає
відсутніми підстави, які передбачені
ст. 164 СК України щодо позбавлення
батьківських прав.

Разом із тим, до наступного часу дитина
знаходиться у дитячому закладі, що у
відповідності до вимог ст. 193 СК України
передбачає право позивача на стягнення
аліментів, розмір яких у відповідності
до вимог ст.182 та 193 ч.3 СК України
стягується з відповідачів у розмірі 500
грн., але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, в рівних частках на
рахунок НОМЕР_2 в установі публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» №10015/0456 м.
Ізмаїла.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України
розподіляються судові витрати.

Керуючись ст. 209-215 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог органу
опіки та піклування виконавчого
комітету Ізмаїльської міської ради про
позбавлення ОСОБА_6 і ОСОБА_7
батьківських право щодо ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Стягувати з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 та
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 на рахунок НОМЕР_2 в
установі публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» №10015/0456 м. Ізмаїла аліменти
щомісячно 500 грн., але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, в рівних
частках з 08 липня 2013 року до 14 травня 2029
року.

Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на користь
держави з кожного по 243,6 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя С.М. Жигулін