Провадження №2/193/157/14
Р І Ш Е Н Н Я

08 квітня 2014 року Софіївський районний
суд Дніпропетровської області в
складі:

судді
Шумської О.В.

при секретарі
Палій Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні смт. Софіївка цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
Софіївської селищної ради, третя особа
- приватний нотаріус Софіївського
районного нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_2, про
визнання права власності на житловий
будинок в порядку спадкування за
законом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Софіївського
районного суду із вищевказаною
позовною заявою. В обґрунтування
позовних вимог посилаються на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_3,
після його смерті відкрилась спадщина,
яка складалась із жилого будинку
АДРЕСА_1, що належала померлому на
підставі свідоцтва про право власності
на жилий будинок, виданого на основі
рішення селищної Ради від 16 листопада
1966 року за № 19, та зареєстрованого в
Криворізькому БТІ в книгу 11-51-1466 від 20
грудня 1966 року.

Спадщину після померлого ОСОБА_3, яка
складалась із 1/2 частини жилого будинку
АДРЕСА_1 прийняла його дружина, а мати
позивача - ОСОБА_4, що підтверджується
свідоцтвом про право на спадщину за
законом від 15 вересня 1999 року, яке
посвідчене державним нотаріусом
Софіївської державної нотаріальної
контори та зареєстровано в реєстрі за
№ 1013, спадкова справа № 194/99.

На іншу 1/2 частину жилого будинку
АДРЕСА_1 після померлого ОСОБА_3, ОСОБА_4
отримала свідоцтво про право власності
як на частку в спільному майні,
набутому подружжям за час шлюбу, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності від 15 вересня 1999 року, яке
посвідчене державним нотаріусом
Софіївської державної нотаріальної
контори та зареєстровано в реєстрі за
№ 1015, спадкова справа № 194/99.

ОСОБА_4, отримавши свідоцтво про право
на спадщину за законом на 1/2 частину
жилого будинку АДРЕСА_1 та свідоцтво
про право власності на 1/2 жилого
будинку АДРЕСА_1, своє право власності
на житловий будинок повністю не
оформила, так як свідоцтво про право на
спадщину відповідно ст. 227 Цивільного
кодексу УРСР (1961 р.) та свідоцтво про
право власності в Бюро технічної
інвентаризації не зареєструвала, що
підтверджується довідкою ОКП
Софіївське БТ1 № 14 від 17.01.2014 року.

Жилий будинок АДРЕСА_1 розташований на
земельній ділянці площею 0.3658 гектарів,
яка належить на праві приватної
власності ОСОБА_4, що підтверджується
Державним актом на право приватної
власності на землю серії ДП Сф № 001764
виданому 22 лютого 2000 року Софіївського
району Дніпропетровської області, який
зареєстровано в Книзі записів
державних актів на право власності на
землю за № 372.

За життя 15 вересня 1999 року ОСОБА_4,
склала заповіт який посвідчено
державним нотаріусом Софіївської
державної нотаріальної контори
Дніпропетровської області та
зареєстровано в реєстрі за № 1017, яким
зробила розпорядження: усе моє майно,
де б воно не було, та з чого б воно не
складалося, а також належний мені на
праві особистої власності жилий
будинок з надвірними забудовами, що
знаходиться в смт. АДРЕСА_1, заповідаю:
ОСОБА_1.

28 червня 2013 року мати позивача - ОСОБА_4
померла, що підтверджується свідоцтвом
про її смерть НОМЕР_1 виданого відділом
державної РАЦС реєстраційної служби
Софіївського районного управління
юстиції у Дніпропетровській області 02
липня 2013 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина, яка складається із житлового
будинку АДРЕСА_1 вартістю, відповідно
звіту про оцінку нерухомості від 19
лютого 2014 року, 29 250 гривень, що належала
померлому ОСОБА_3 на підставі свідоцтва
про право власності на жилий будинок,
виданого на основі рішення селищної
Ради від 16 листопада 1966 року за № 19,
зареєстрованого в Криворізькому БТІ в
книгу 11-51-1466 від 20 грудня 1966 року, який
згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом на 1/2 частину від 15 вересня
1999 року, яке посвідчене державним
нотаріусом Софіївської державної
нотаріальної контори та зареєстровано
в реєстрі за № 1013, спадкова справа №
194/99, та свідоцтва про право власності
на 1/2 жилого будинку від 15 вересня 1999
року, яке посвідчене державним
нотаріусом Софіївської державної
нотаріальної контори та зареєстровано
в реєстрі за № 1015, спадкова справа
№ 194/99 перейшов у власність ОСОБА_4.

На день смерті ОСОБА_4 з нею разом
проживав та був зареєстрований
позивач, її син ОСОБА_1, що
підтверджується довідкою № 362 від
17.02.2014 року, виданою Софіївською
селищною радою Софіївського району,
ксерокопією домової книги.

ОСОБА_1, як син померлої ОСОБА_4, являюсь
її спадкоємцем першої черги відповідно
до ст.1261 ЦК України, інших спадкоємцем
за заповітом чи законом не має.

17 січня 2014 року з метою оформлення
своїх спадкових прав після смерті
ОСОБА_4 позивач звернувся в нотаріальну
контору, але приватним нотаріусом
ОСОБА_2 йому відмовлено в видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом у зв'язку з невідповідністю
правовстановлюючого документу нормам
та вимогам ст.ст. 182, ч. 4 ст. 334 Цивільного
Кодексу України, а саме: свідоцтво про
право на спадщину за законом, видане
державним нотаріусом Софіївської
державної нотаріальної контори 15
вересня 1999 року та свідоцтво про право
власності видане державним нотаріусом
Софіївської державної нотаріальної
контори 15 вересня 1999 року не
зареєстровані в державній
реєстраційній службі на ім'я ОСОБА_4.

Нотаріусом йому було рекомендовано
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизначених або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Для того, щоб ОСОБА_1 міг володіти та
користуватись спадковим майном, а саме
житловим будинку АДРЕСА_1 йому потрібно
набути таке право в порядку
спадкування за законом, тому позивач
просить визнати за ним, ОСОБА_1 , право
власності в порядку спадкування за
законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_4, на житловий будинок АДРЕСА_1
вартістю, відповідно звіту про оцінку
нерухомості від 19 лютого 2014 року, 29 250
гривень, що належав померлому ОСОБА_3 на
підставі свідоцтва про право власності
на жилий будинок, виданого на основі
рішення селищної Ради від 16 листопада
1966 року за № 19, та зареєстрованого в
Криворізькому БТІ в книгу 11-51-1466 від 20
грудня 1966 року спадкоємицею 1/2 частини
якого була ОСОБА_4 згідно свідоцтва про
право на спадщину за законом від 15
вересня 1999 року, посвідченого
державним нотаріусом Софіївської
державної нотаріальної контори та
зареєстрованого в реєстрі за № 1013,
спадкова справа № 194/99 .

Позивача - ОСОБА_1 надав суду заяву про
розгляд справи у його відсутність,
позовні вимоги підтримує.

Відповідач - Софіївська селищна рада,
будучи увідомленими про час, дату і
місце розгляду справи, в судове
засідання свого представника не
направили, про причини неявки суд не
повідомили, з позовом згодні, позовні
вимоги визнають у повному обсязі,
просять справу розглянути без участі
їх представника, про що надали до суду
відповідну заяву.

Третя особа - приватний нотаріус
Софіївського районного нотаріального
округу Дніпропетровської області
ОСОБА_2, будучи у встановленому чинним
законодавством порядку увідомленими
про дату, час і місце проведення
судового засідання, в судове засідання
не з'явилися, про причини неявки суд не
повідомили.

В судовому засіданні за матеріалами
справи встановлено: ІНФОРМАЦІЯ_2 помер
батько ОСОБА_1 - ОСОБА_3, після його
смерті відкрилась спадщина, яка
складалась із жилого будинку АДРЕСА_1,
що належала померлому на підставі
свідоцтва про право власності на жилий
будинок, виданого на основі рішення
селищної Ради від 16 листопада 1966 року
за № 19, та зареєстрованого в
Криворізькому БТІ в книгу 11-51-1466 від 20
грудня 1966 року .

Спадщину після померлого ОСОБА_3, яка
складалась із 1/2 частини жилого будинку
АДРЕСА_1 прийняла його дружина, а мати
позивача - ОСОБА_4, що підтверджується
свідоцтвом про право на спадщину за
законом від 15 вересня 1999 року, яке
посвідчене державним нотаріусом
Софіївської державної нотаріальної
контори та зареєстровано в реєстрі за
№ 1013, спадкова справа № 194/99 (а.с. 13).

На іншу 1/2 частину жилого будинку
АДРЕСА_1 після померлого ОСОБА_3, ОСОБА_4
отримала свідоцтво про право власності
як на частку в спільному майні,
набутому подружжям за час шлюбу, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності від 15 вересня 1999 року, яке
посвідчене державним нотаріусом
Софіївської державної нотаріальної
контори та зареєстровано в реєстрі за
№ 1015, спадкова справа № 194/99 (а.с. 14).

ОСОБА_4, отримавши свідоцтво про право
на спадщину за законом на 1/2 частину
жилого будинку АДРЕСА_1 та свідоцтво
про право власності на 1/2 жилого
будинку АДРЕСА_1, своє право власності
на житловий будинок повністю не
оформила, так як свідоцтво про право на
спадщину відповідно ст. 227 Цивільного
кодексу УРСР (1961 р.) та свідоцтво про
право власності в Бюро технічної
інвентаризації не зареєструвала, що
підтверджується довідкою ОКП
Софіївське БТ1 № 14 від 17.01.2014 року (а.с.
19).

Жилий будинок АДРЕСА_1 розташований на
земельній ділянці площею 0.3658 гектарів,
яка належить на праві приватної
власності ОСОБА_4, що підтверджується
Державним актом на право приватної
власності на землю серії ДП Сф № 001764
виданому 22 лютого 2000 року Софіївського
району Дніпропетровської області, який
зареєстровано в Книзі записів
державних актів на право власності на
землю за № 372 (а.с. 12).

За життя 15 вересня 1999 року ОСОБА_4,
склала заповіт який посвідчено
державним нотаріусом Софіївської
державної нотаріальної контори
Дніпропетровської області та
зареєстровано в реєстрі за № 1017, яким
зробила розпорядження: усе моє майно,
де б воно не було, та з чого б воно не
складалося, а також належний мені на
праві особистої власності жилий
будинок з надвірними забудовами, що
знаходиться в АДРЕСА_1, заповідаю:
ОСОБА_1 (а.с. 15).

ІНФОРМАЦІЯ_3 мати позивача - ОСОБА_4
померла, що підтверджується свідоцтвом
про її смерть НОМЕР_1 виданого відділом
державної РАЦС реєстраційної служби
Софіївського районного управління
юстиції у Дніпропетровській області 02
липня 2013 року (а.с. 16).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина, яка складається із житлового
будинку АДРЕСА_1 вартістю, відповідно
звіту про оцінку нерухомості від 19
лютого 2014 року, 29 250 гривень, що належала
померлому ОСОБА_3 на підставі свідоцтва
про право власності на жилий будинок,
виданого на основі рішення селищної
Ради від 16 листопада 1966 року за № 19,
зареєстрованого в Криворізькому БТІ в
книгу 11-51-1466 від 20 грудня 1966 року, який
згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом на 1/2 частину від 15 вересня
1999 року, яке посвідчене державним
нотаріусом Софіївської державної
нотаріальної контори та зареєстровано
в реєстрі за № 1013, спадкова справа №
194/99, та свідоцтва про право власності
на 1/2 жилого будинку від 15 вересня 1999
року, яке посвідчене державним
нотаріусом Софіївської державної
нотаріальної контори та зареєстровано
в реєстрі за № 1015, спадкова справа
№ 194/99 перейшов у власність ОСОБА_4.

На день смерті ОСОБА_4 з нею разом
проживав та був зареєстрований
позивач, її син ОСОБА_1, що
підтверджується довідкою № 362 від
17.02.2014 року, виданою Софіївською
селищною радою Софіївського району,
ксерокопією домової книги (а.с. 18).

ОСОБА_1, як син померлої ОСОБА_4, являюсь
її спадкоємцем першої черги відповідно
до ст.1261 ЦК України, інших спадкоємцем
за заповітом чи законом не має.

17 січня 2014 року з метою оформлення
своїх спадкових прав після смерті
ОСОБА_4 позивач звернувся в нотаріальну
контору, але приватним нотаріусом
ОСОБА_2 йому відмовлено в видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом у зв'язку з невідповідністю
правовстановлюючого документу нормам
та вимогам ст.ст. 182, ч. 4 ст. 334 Цивільного
Кодексу України, а саме: свідоцтво про
право на спадщину за законом, видане
державним нотаріусом Софіївської
державної нотаріальної контори 15
вересня 1999 року та свідоцтво про право
власності видане державним нотаріусом
Софіївської державної нотаріальної
контори 15 вересня 1999 року не
зареєстровані в державній
реєстраційній службі на ім'я ОСОБА_4
(а.с. 17).

Нотаріусом йому було рекомендовано
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизначених або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Для того, щоб ОСОБА_1 міг володіти та
користуватись спадковим майном, а саме
житловим будинку АДРЕСА_1 йому потрібно
набути таке право в порядку
спадкування за законом.

Розглянувши в судовому засіданні
матеріали справи, беручи до уваги заяви
сторін, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно ст. 1261 Цивільного Кодексу
України позивач являється
спадкоємцем майна померлого ОСОБА_4 за
законом.

Згідно ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Відповідно до ст. 328 ЦК України,
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом. А як передбачено
ст. 1216 ЦК України спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців). Тому у позивача є всі
законні права на право на житловий
будинок.

За таких обставин і в силу вимог,
які містяться в ст. 60 ЦПК України,
позивач довів ту обставину, що має
право успадкувати майно після смерті
ОСОБА_4.

На підставі вищезазначеного та
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України
суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Софіївської
селищної ради, третя особа - приватний
нотаріус Софіївського районного
нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_2, про
визнання права власності на житловий
будинок в порядку спадкування за
законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності в порядку спадкування за
законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_4, на житловий будинок АДРЕСА_1
вартістю, відповідно звіту про оцінку
нерухомості від 19 лютого 2014 року, 29 250
гривень, що належав померлому ОСОБА_3 на
підставі свідоцтва про право власності
на жилий будинок, виданого на основі
рішення селищної Ради від 16 листопада
1966 року за № 19, та зареєстрованого в
Криворізькому БТІ в книгу 11-51-1466 від 20
грудня 1966 року спадкоємицею 1/2 частини
якого була ОСОБА_4 згідно свідоцтва про
право на спадщину за законом від 15
вересня 1999 року, посвідченого
державним нотаріусом Софіївської
державної нотаріальної контори та
зареєстрованого в реєстрі за № 1013,
спадкова справа № 194/99 .

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.В. Шумська