Справа № 500/2111/14-ц
Провадження № 2/500/1499/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар
О.Я.,

при секретарі - Сирбу Г.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,
представника позивача - ОСОБА_2,

представника
відповідача - Черненко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Ізмаїла
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Ізмаїльської міської ради Одеської
області про визнання права власності
на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовними вимогами, якими просить
визнати за ним, як спадкоємцем за
заповітом, право власності на житловий
будинок з надвірними спорудами, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
мотивуючи тим, що приватним нотаріусом
йому відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, у зв'язку із тим, що у
свідоцтві про право власності на житло
НОМЕР_3 від 01.09.1999 року не визначено
розмір часток, що належали кожному із
спадкодавців.

Позивач та представник позивача в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали в повному обсязі та
наполягають на їх задоволенні.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги визнала та не
заперечує проти задоволення позову.

Вислухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок
з надвірними спорудами, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1
належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що
підтверджено свідоцтвом про право
власності на житло НОМЕР_3 від 01.09.1999
року, виданим виконавчим комітетом
Ізмаїльської міської ради Одеської
області, зареєстрованим в реєстрі за №
51д-72.

Згідно до ст. 1216 ЦК України -
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України
встановлено, що спадщина відкривається
внаслідок смерті особи або оголошення
її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 від 16.04.2013 року, виданого
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції в Одеській області,
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК
України відкрилася спадщина на
спадкове майно, до якої входить 1/2
частина житлового будинку з надвірними
спорудами, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у
разі відсутності заповіту, визнання
його недійсним, неприйняття спадщини
або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За життя спадкодавець заповіту не
залишав, що підтверджено інформаційною
довідкою зі Спадкового реєстру
(заповіти/спадкові договори) № 36747422 від
27.02.2014 року, наданою приватним
нотаріусом Єфимовою Т.І., згідно якої
інформація про заповіт, складений та
посвідчений від імені ОСОБА_5,
відсутня.

Спадкоємцем за законом першої черги
відповідно до ст. 1261 ЦК України після
смерті ОСОБА_5 являється:

- донька ОСОБА_4, що підтверджено
рішенням виконавчого комітету
Вулканештської районної ради
депутатів трудящих від 13.01.1965 року та
свідоцтвом про усиновлення від 13.01.1965
року за НОМЕР_4.

Інших спадкоємців, які заявили права на
спадкове майно, немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України -
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Як було встановлено в судовому
засіданні ОСОБА_4 на час відкриття
спадщини постійно проживала разом із
спадкодавцем ОСОБА_5, що підтверджено
будинковою книгою на будинок АДРЕСА_1,
тобто вважається такою, яка фактично
прийняла спадщину.

Не встигнувши належним чином оформити
своїх спадкових прав ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2,
виданим 16.07.2013 року відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Ізмаїльського
міськрайонного управління юстиції в
Одеській області.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК
України відкрилася спадщина на
спадкове майно, до якої входить
житловий будинок з надвірними
спорудами, розташований за адресою:
АДРЕСА_1.

Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте
розпорядження фізичної особи на
випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України
визначено, що право на заповіт має
фізична особа з повною цивільною
дієздатністю.

Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України
встановлено, що заповідач може
призначити своїми спадкоємцями одну
або кілька фізичних осіб, незалежно від
наявності у нього з цими особами
сімейних, родинних відносин, а також
інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого
04.07.2013 року приватним нотаріусом
Ізмаїльського районного нотаріального
округу Апреленко Р.І., зареєстрованого
в реєстрі за № 2850, ОСОБА_4 заповіла усе
її майно, де б воно не було та з чого б
воно не складалося, і взагалі, все те, що
їй на день смерті, і на що вона матиме
право - ОСОБА_1.

Згідно інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру (заповіти/спадкові
договори) № 35013588 від 04.09.2013 року,
наданої приватним нотаріусом Єфімовою
Т.І., заповіт ОСОБА_4 від 04.07.2013 року,
зареєстрований за № 2850 не змінювався
та не скасовувався.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України -
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

В судовому засіданні було встановлено,
що ОСОБА_1 у встановлений законом строк
звернувся з заявою про прийняття
спадщини, що підтверджено відповідною
заявою, тобто вважається таким, який
фактично прийняв спадщину.

Письмовою відповіддю приватного
нотаріуса Ізмаїльського міського
нотаріального округу Єфимової Т.І. за №
75/02-14 від 27.02.2014 року, позивачу було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, у зв'язку із тим, що у
свідоцтві про право власності на житло
НОМЕР_3 від 01.09.1999 року не визначено
розмір часток, що належали кожному із
спадкодавців.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, оскільки
відповідач визнав позов і обставини
визнані сторонами не підлягають
доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1
ЦПК України. Судом не виявлено
обставин, що суперечать закону або
порушують права, свободи чи інтереси
інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 1220, 1222,
1233, 1234, 1241, 1268, 1269 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської
ради Одеської області про визнання
права власності на спадкове майно -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності на житловий будинок з
надвірними спорудами, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя О. Я. Присакар