Справа № 505/1508/14-ц
Провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.05.2014 року Котовський
міськрайонний суд Одеської області в
складі:

головуючого судді - Нікітішина В.П.

при секретарі - Шевчук С.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Котовську Одеської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Державного
закладу «Котовська лінійна
санітарно-епідеміологічна станція на
Одеській залізниці» МОЗ України і
ОСОБА_2, голови ліквідаційної комісії
Державного закладу «Котовська лінійна
санітарно-епідеміологічна станція на
Одеській залізниці» МОЗ України про
виплату середнього заробітку за весь
час затримки розрахунку при звільнені

встановив:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
проживає у АДРЕСА_1, звернулась 09.04.2014
року в суд з позовом, вказуючи, що 26
грудня 2012 року була звільнена за ст.40 п.1
КЗпП України з Державного закладу
«Котовська лінійна
санітарно-спідеміологічна станція на
Одеській залізниці» Міністерства
охорони здоров'я України (надалі
Котовська лінійна СЕС).

Згідно ст. ст. 47, 116 КЗпП України при
звільнені виплата всіх сум, що належать
працівникові від закладу проводиться в
день звільнення, але з нею не провели
повний розрахунок, зокрема не сплатили
510,60 грн. та лише після багаточленних
звернень до органів влади України
змогла отримати ці кошти 23.01.2014 року.

З урахуванням збільшених
позовних вимог від 28.04.2014 року просила
ухвалити рішення суду, яким:

1.Стягнути з Державного закладу
«Котовська лінійна
санітарно-епідеміологічна станція на
Одеській залізниці» Міністерства
охорони здоров'я України на її користь
середню зарплату за затримку повного
розрахунку за період з 26.12.2012 року по
22.01.2014 року в сум і - 19391,57 грн..

2. Покласти матеріальну
відповідальність на відповідача
ОСОБА_2 по відшкодуванню матеріальної
шкоди ДЗ «Котовська лінійна санітарко -
епідеміологічна станція на Одеській
залізниці» МОЗ України пов'язаної з
незаконним звільненням з роботи та
невидачею трудової книжки, відповідно
до ст. 237 КЗпП України.

3. Стягнути з Державного закладу «
Котовська лінійна
санітарно-епідеміологічна станція на
Одеській залізниці» Міністерства
охорони здоров'я України на її користь -
2436,00 грн., у порядку відшкодування
моральної шкоди, пов'язаної з затримкою
її повного розрахунку при звільненні.

В ході судового розгляду справи
на позові наполягала.

Представник відповідачів за
довіреністю ОСОБА_3 в ході розгляду
справи позов не визнавав у повному
обсязі.

Просив відмовити у позові в повному
обсязі, оскільки спір щодо до цього
предмету спору уже вирішено судом. Крім
цього затримка розрахунку мала місце
через закриття казначейством рахунків
закладу.

Вислухавши сторони та дослідивши
обставини справи, суд приходить до
висновку про часткове задоволення
позову, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини
регулюються трудовим законодавством
України.

Відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими

особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи позивача про непроведення
з нею ДЗ «Котовська лінійна
санітарно-епідеміологічна станція на
Одеській залізниці» Міністерства
охорони здоров'я України повного
розрахунку у день її звільнення з
роботи 26.12.2012 року підтверджується
довідкою в.о.головного бухгалтера
О.О.Рязанової з якої слідує, що ОСОБА_1
вихідна допомога при звільнені не
виплачена у повному обсязі,
заборгованість складає - 510,60 грн. (а.с.25).
Доказом цьому є також перерахування
цієї суми на користь позивача та
отримання нею 423,67 грн. з урахуванням
утримань та витрат на почтовий переказ
(а.с.6). Вказана обставина також
встановлена рішенням Котовського
міськрайного суду Одеської області від
04.03.2014 року (справа №505/5946/2013-ц
провадження №2/505/151/2014р.) (а.с.27).

Відповідно строк затримки
повного розрахунку за предметом цього
спору склав 12 місяців і 27 днів, тобто з
26.12.2012 року по 22.01.2014 року.

Згідно ст.ст.116,117 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. В разі невиплати з вини
власника або уповноваженого ним органу
належних звільненому працівникові сум
у строки, зазначені в статті 116 цього
Кодексу, при відсутності спору про їх
розмір підприємство, установа,
організація повинні виплатити
працівникові його середній заробіток
за весь час затримки по день фактичного
розрахунку.

Таким чином відповідач в особі ДЗ
«Котовська лінійна
санітарно-епідеміологічна станція на
Одеській залізниці» Міністерства
охорони здоров'я України, не здійснивши
з позивачем повний розрахунок у день її
звільнення 26.12.2012 року, зобовязаний за
час затримки цього розрахунку нести
відповідальність у вигляді сплати
середньої заробітної плати в межах
заявлених позовних вимог за період з
26.12.2012 року по 22.01.2014 року.

Оскільки відповідачем не представлено
до цього часу довідки про середню
заробітну плату позивача на момент її
звільнення з роботи, суд вираховує її,
виходячи з двох останніх повних
місяців її роботи в ДЗ «Котовська
лінійна санітарно-епідеміологічна
станція на Одеській залізниці»
Міністерства охорони здоров'я України,
тобто за жовтень-листопад 2012 року.

Як вбачається із довідки в.о.головного
бухгалтера О.О.Рязанової заробітна
плата нарахована згідно рішення суду
за жовтень 2012 року складала - 1251,86 грн., а
за листопад 2012 року - 1196,61 грн. (а.с.24).
Відповідно середня зарплата позивача
на момент звільнення складає - 1224,23 грн.
(1251,86+1196,61:2). При цьому суд бере до уваги,
що сторони в ході розгляду справи не
оспорювали такий розрахунок середньої
заробітної плати позивача за предметом
цього спору.

З урахуванням середньої зарплати
позивача у розмірі 1224,23 грн. на місяць,
сума відповідно за 12 місців складає -
14690,76 грн. (1224,23х12) і за 27 днів - 1066,26
грн.(1224,23:31х27). Всього разом - 15757,02 грн.
(14690,76+1066,26).

Заявлена позивачем сума у 19391,57 грн., на
переконання суду, є помилковою у
наслідок невірного її розрахунку
пов'язаного з безпідставним
застосуванням середньої зарплати за
місяць у розмірі 1513,84 грн.

Доводи представника відповідачів про
відсутність вини закладу у затримці
розрахунку не підтверджуються
відповідними доказами з цьому,
оскільки заначена сума у 510,60 грн. була
невиплачена на момент звільнення
позивача і не може бути повязана з
наступним закриттям рахунків цього
закладу казначейством.

Також бездоказовими є твердження
представника позивачів про вирішення
цього спору у попередніх цивільних
справах за позовами ОСОБА_1

Тому позов за цими вимогами
підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України, якщо
порушення законних прав працівника
призвело до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя, то
проводиться відшкодування моральної
шкоди власником або уповноваженим ним
органом.

Доказів моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків і вжиття
додаткових зусиль для організації
свого життя позивачем у підтвердження
вимоги стосовно стягнення з Державного
закладу «Котовська лінійна
санітарно-епідеміологічна станція на
Одеській залізниці» Міністерства
охорони здоров'я України на її користь
моральної шкоди у розмірі 2436,00 грн. суду
не представлено, тому позов у цій
частині задоволенню не підлягає.

Підстав для покладення на голову
ліквідаційної комісії матеріальної
відповідальності пов'язаної з
незаконним звільненням позивача з
роботи та невидачею трудової книжки,
відповідно до ст. 237 КЗпП України,
задоволенню не підлягають за
бездоказовості цих вимог.

Згідно ст.88 ч.3 ЦПК України на
відповідача, в особі ДЗ «Котовська
лінійна санітарно-епідеміологічна
станція на Одеській залізниці»
Міністерства охорони здоров'я України,
слід покласти судові витрати по справі
у вигляді судового збору у розмірі 243,60
грн..

Керуючись ст.ст.10,60,88,212-215 ЦПК
України, ст.4,116,117,221,233,237-1 КЗпП України,
суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1
задовольнити частково.

Стягнути з Державного закладу
«Котовська лінійна
санітарно-епідеміологічна станція на
Одеській залізниці» Міністерства
охорони здоров'я України на користь
ОСОБА_1 - 15757,02 грн. за затримку
здійснення повного розрахунку при її
звільнені.

В іншому відмовити.

Стягнути з Державного закладу
«Котовська лінійна
санітарно-епідеміологічна станція на
Одеській залізниці» Міністерства
охорони здоров'я України на користь
держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення суду набирає законної
сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК
України.

Рішення суду може бути оскаржено
до апеляційного суду Одеської області
через суд який його ухвалив протягом 10
днів з дня його проголошення.

С у д
д я-