Справа № 373/151/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року
м. Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний
суд Київської області в складі:

головуючого - судді Свояка Д.В.,

при секретарі Литвишко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про захист честі та гідності й
стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовом і
просить визнати недостовірною та
такою, що ганьбить її честь і гідність,
негативну інформацію, поширену ОСОБА_2
06 липня 2013 року в селі Світанок
Переяслав-Хмельницького району шляхом
використання висловлювання в її
сторону такого змісту: «Ах, ти
проститутка, відьма погана, мавра,
скотина» в присутності інших жителів
села; стягнути з ОСОБА_2 на користь
позивача 2000 грн. на відшкодування
моральної шкоди.

Позивач та його представник в судовому
засіданні позов підтримали та просили
його задовольнити. Позовні вимоги
аргументували тим, що останні три роки
відповідач поширює про позивача
неправдиву та образливу інформацію під
час зустрічі в присутності інших
жителів села Світанок. Зокрема, 06.07.2013
відповідач у присутності сусідів та
родичів позивача безпідставно почав
ображати її, використовуючи
висловлювання в її сторону такого
змісту: «Ах, ти проститутка, відьма
погана, мавра, скотина» та інші. Робив
це навмисно у спосіб, щоб його
висловлювання почули інші жителі села
з метою приниження честі та гідності.

Позивач вказує, що такими діями
відповідача їй завдано моральну шкоду,
яку вона оцінює у 2000 грн., що виразилась
у нервуванні, поганому сні, інших
душевних стражданнях, а також у
паплюженні її моральних якостей як
вчителя, що має бути взірцем поведінки.

Позивач та її представник вказали, що
вищевказані вислови позивач сприймала
по відношенню до себе як образу.
Значення слів, крім слова «мавра»,
розуміла: проститутка - особа, що
вступає у безладні статеві стосунки за
платню; відьма - жінка з надприродними
силами, які вона використовує, на думку
загалу, на шкоду людям; скотина - груба,
жорстка, підла людина. Разом з тим,
позивач не відповідає жодному з цих
визначень.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце проведення
судового засідання повідомлений
належним чином, про причини неявки не
повідомив. Представник відповідача
заперечила щодо задоволення позову.
Вказала, що цих подій взагалі не було у
2013 році, а інцидент стався у 2012 році.

Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, пояснили, що
відповідач систематично всіх ображає,
у тому числі позивача. 06.07.2013 відповідач
вголос у присутності ОСОБА_3, її
чоловіка ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
з метою нанесення образи, на підвищених
тонах, по відношенню до позивача
використовував словосполучення: «Ах,
ти проститутка, відьма погана, мавра,
скотина» та інші. Робив це навмисно у
спосіб, щоб його висловлювання почули
усі присутні. Висловлення, що були
використані відповідачем не
відповідають дійсності та є
негативними.

Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_7, а
також позивача остання є вчителем
дитини подружжя ОСОБА_3.

Відповідно до положень ст. 275 ЦК України
фізична особа має право на захист свого
особистого немайнового права від
протиправних посягань інших осіб.
Захист особистого немайнового права
здійснюється способами, встановленими
главою 3 цього Кодексу. Захист
особистого немайнового права може
здійснюватися також іншим способом
відповідно до змісту цього права,
способу його порушення та наслідків, що
їх спричинило це порушення.

Частина 2 ст. 276 ЦК України передбачає,
якщо дії, необхідні для негайного
поновлення порушеного особистого
немайнового права фізичної особи, не
вчиняються, суд може постановити
рішення щодо поновлення порушеного
права, а також відшкодування моральної
шкоди, завданої його порушенням.

Згідно з частиною 3 статті 277 ЦК України
негативна інформація, поширена про
особу, вважається недостовірною, якщо
особа, яка її поширила, не доведе
протилежного (презумпція
добропорядності). Негативною слід
вважати інформацію, в якій
стверджується про порушення особою,
зокрема, норм чинного законодавства,
вчинення будь-яких інших дій
(наприклад, порушення принципів моралі,
загальновизнаних правил співжиття,
неетична поведінка в особистому,
суспільному чи політичному житті тощо)
і яка, на думку позивача, порушує його
право на повагу до гідності, честі чи
ділової репутації.

Частиною 1 ст. 280 ЦК України закріплено,
якщо фізичній особі внаслідок
порушення її особистого немайнового
права завдано майнової та (або)
моральної шкоди, ця шкода підлягає
відшкодуванню.

Суд вважає, що обрані позивачем способи
захисту честі та гідності є належними
та відповідними порушенню, що
відбулось.

Суд розцінює слово «мавра» як
образливе, використане з метою
приниження.

Зважаючи на те, що під поняттям
гідність розуміється визнання
цінності кожної фізичної особи як
унікальної біопсихосоціальної
цінності, а з поняттям честь
пов'язується позитивна соціальна
оцінка особи в очах оточуючих, яка
ґрунтується на відповідності її діянь
(поведінки) загальноприйнятим
уявленням про добро і зло, суд
приходить до висновку, що
розповсюдження негативної та
недостовірної інформації щодо
позивача серед її односельчан, що вона
є проституткою, відьмою, маврою,
скотиною, підриває визнання цінності
особи позивача, а також негативно
впливає на її соціальну оцінку в очах
оточуючих.

Судом не встановлено фактів
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
ст. 181-1 КУпАП.

Суд не може визнати належним та
допустимим доказом у цій справі копію
колективного звернення до начальника
Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС
України в Київській області (без дати),
зважаючи на те, що вказана копія не має
доказів автентичності оригіналу, а
також інформація, яка у ній міститься
не має прямого відношення до предмету
позову.

Таким чином судом встановлено, що
відповідачем доведено інформацію, яка
не відповідає дійсності, до відома
більш ніж однієї особи, ця інформація
стосується позивача та завдає шкоди її
особистим немайновим благам.

Суд не може визнати оскаржувані
висловлювання відповідача оціночними
судженнями, зважаючи на те, що вони є
образами, а також не відповідають
дійсності.

Вирішуючи питання відшкодування
заподіяної відповідачем моральної
шкоди суд враховує те, що
розповсюдження оскаржуваної
інформації відбулось серед сусідів
позивача, що підвиває добросусідські
стосунки, які між ними стались;
внаслідок розповсюдження оскаржуваної
інформації було порушено нервовий
спокій позивача. Крім того, інформація
була доведена до батьків дитини,
вчителем якої є позивач, що суттєво
впливає на честь позивача не лише як
особистості, але й як людини, яка за
своїм фахом, має відповідати високим
моральним якостям.

З огляду на викладене, суд вважає
належною та достатньою сумою
компенсації приниження честі та
гідності позивача, що здійснено
відповідачем, дві тисячі гривень.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 275 - 277, 280 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11,
60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі
та гідності й стягнення моральної
шкоди задовольнити.

Визнати недостовірною та такою, що
ганьбить честь і гідність ОСОБА_1,
негативну інформацію, поширену ОСОБА_2
06 липня 2013 року в селі Світанок
Переяслав-Хмельницького району шляхом
використання висловлювання в її
сторону такого змісту: «Ах, ти
проститутка, відьма погана, мавра,
скотина» в присутності інших жителів
села.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000
(дві тисячі) грн. на відшкодування
моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 229
(двісті двадцять дев'ять) грн. 40 коп.
судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Київської області через
Переяслав-Хмельницький міськрайонний
суд Київської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження, якщо апеляційну скаргу не
було подано в установлений строк.

У разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя Д. В. Свояк