АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Галичанського А.Д.,
Чупікової В.В.

секретар Кусяк М.Д.

за участю: сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 на
рішення Новоселицького районного суду
Чернівецької області від 01 квітня 2014
року,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом
до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики.

Позовні вимоги обґрунтовував
слідуючими обставинами.

03 листопада 2010 року позивач надав
відповідачу позику в розмірі 14800 євро
строком до 03 листопада 2013 року, про що
ОСОБА_2 написав розписку. Своїх
зобов'язань по повернення позики
відповідач в добровільному порядку не
виконав. Позивач просив стягнути з
відповідача позику в гривневому
еквіваленті та судові витрати.

Рішенням Новоселицького районного
суду Чернівецької області від 01 квітня
2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, просить
рішення змінити в частині визначення
розміру коштів, що підлягає стягненню з
відповідача та визначити розмір даної
суми, виходячи з офіційного курсу НБУ
станом на 01.04.2014р. - день ухвалення
рішення судом першої інстанції.

Апелянт вважає оскаржуване рішення
суду в частині визначення суми, що
підлягає до стягнення, винесеним з
порушенням норм матеріального права.

22-ц/794/840/ 2014 р.
Головуючий у 1 інстанції
Дутка М.С.

Категорія 19/27
доповідач
Перепелюк І.Б.

Зазначає, що суд першої інстанції
визначив розмір грошових коштів в
гривневому еквіваленті, які підлягають
стягненню з відповідача, виходячи з
курсу НБУ на день подання позовної
заяви, а не на день прийняття рішення по
справі, як того вимагає законодавство.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, вважає, що апеляційну
скаргу слід задовольнити, виходячи з
наступних підстав.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції виходив з того, що між
сторонами існують договірні
зобов'язання з приводу позики в сумі
14800 євро, що підтверджується розпискою.

Відповідно до положень ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов і вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК
України на підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому,
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Судом встановлено, що 03 листопада 2010
року позивач надав відповідачу позику
в розмірі 14800 евро строком до 03
листопада 2013 року, про що ОСОБА_2
написана розписка.

Відповідач ОСОБА_2 у встановлений
сторонами строк не повернув позивачу
кошти отримані за договором позики.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції помилково визначив розмір
грошових коштів в гривневому
еквіваленті, які підлягають стягненню
з відповідача, виходячи з курсу гривні
до євро на день подання позовної заяви,
а не на день прийняття рішення по
справі.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму
ВСУ № 14 від 18.12.2009р. згідно з ч.1 ст.192
ЦК ( 435-15 ) законним платіжним засобом,
обов'язковим до приймання за
номінальною вартістю на всій території
України, є грошова одиниця України -
гривня. У зв'язку з цим при
задоволенні позову про стягнення
грошових сум суди повинні зазначати
в резолютивній частині рішення розмір
суми, що підлягає стягненню, цифрами
і словами у грошовій одиниці України
- гривні.

У разі пред'явлення позову про
стягнення грошової суми в іноземній
валюті суду слід у мотивувальній
частині рішення навести розрахунки з
переведенням іноземної валюти в
українську за курсом, встановленим
Національним банком України на день
ухвалення рішення.

Станом на день ухвалення судом першої
інстанції рішення, а саме станом на 01
квітня 2014 року офіційний курс НБУ
гривні до євро становив 15,16грн., отже
сума грошових коштів, яка підлягає
стягненню з відповідача за договором
позики, складає 224368грн. ( 14800євро х
15,16грн. = 224368грн.)

Враховуючи зазначені вище обставини
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з порушенням
норм матеріального права, що є
підставою, відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК
України, для зміни рішення в частині
визначення суми коштів, що підлягає
стягненню за договором позики.

Керуючись ст. 307, п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах
ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Новоселицького районного суду
Чернівецької області від 01 квітня 2014
року в частині стягнення суми боргу за
договором позики змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму боргу за договором позики в
розмірі 224368грн. (двісті двадцять
чотири тисячі триста шістдесят вісім
грн..), що еквівалентно 14800 евро (
чотирнадцять тисяч вісімсот евро).

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуюча (підпис)

Судді:(підписи)

З оригіналом вірно :