УХВАЛА

12 травня 2014 року м.
Київ Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника
Д.Д.,

суддів: Гримич М.К.,
Попович О.В.,

Червинської
М.Є., Черненко В.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 02 жовтня 2013 року у цивільній
справі за позовом ОСОБА_4, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах
малолітньої ОСОБА_5, до ОСОБА_3, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору, - служба у справах
дітей Голосіївської районної у м. Києві
державної адміністрації, про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням, та
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
яка діє в своїх інтересах та в
інтересах малолітньої ОСОБА_5, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмета спору: відділ у
справах громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб
Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.
Києві, служба у справах дітей
Голосіївської районної у м. Києві
державної адміністрації, про визнання
права користування жилим приміщенням,
вселення, визнання осіб такими, що не
набули права користування жилим
приміщенням, і виселення,

в с т а н о в и л а:

У липні 2006 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом про визнання ОСОБА_3
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_3
посилаючись на те, що остання не
проживає у вказаній квартирі понад
шість місяців без поважних причин.

У зв'язку зі смертю ОСОБА_6 у справу в
своїх інтересах та в інтересах
малолітньої ОСОБА_5 вступила ОСОБА_4,
яка змінила підстави позову і просила
визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право
користування квартирою АДРЕСА_3 на
підставі ст. 107 ЖК УРСР.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що у
травні 1999 року її чоловіку ОСОБА_6 на
підставі розпорядження Московської
районної у м. Києві державної
адміністрації та згідно ордеру від 25
травня 1999 року надана вказана квартира
на сім'ю з двох осіб: ОСОБА_6 та його
доньку ОСОБА_3 Проте остання у спірну
квартиру не вселялась, залишилась
проживати за місцем проживання своєї
матері - у квартирі АДРЕСА_1, звідки
згодом переїхала до квартири АДРЕСА_2.

У липні 2008 року ОСОБА_3 звернулась до
суду із зустрічним позовом, який
неодноразово змінювала та уточнювала,
і остаточно просила визнати за нею
право користування жилим приміщенням
квартири АДРЕСА_3, вселити її у цю
квартиру, визнати ОСОБА_4 і її малолітню
дитину ОСОБА_5 такими, що не набули
права користування спірною квартирою,
і виселити їх з цієї квартири.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона
неодноразово зверталась до ТОВ
«Ліко-житлосервіс» із заявами про
неможливість вселення у спірну
квартиру і проханням не вчиняти
будь-яких дій щодо реєстрації у
квартирі інших осіб без її відома,
зняття її з реєстраційного обліку та
приватизації квартири. Проте ОСОБА_4 та
її малолітня донька ОСОБА_5 без її згоди
були зареєстровані у спірній квартирі.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 21 грудня 2010 року у
задоволенні позову ОСОБА_4, яка діяла в
своїх інтересах та в інтересах
малолітньої ОСОБА_5, відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено
частково.

Вселено ОСОБА_3 у квартиру АДРЕСА_3.

Визнано ОСОБА_4 такою, що не набула
права користування жилим приміщенням
зазначеної квартири.

У задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_5 такою,
що не набула права користування жилим
приміщенням квартири АДРЕСА_3, та
виселення ОСОБА_5 і ОСОБА_4 як законного
представника малолітньої ОСОБА_5
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
05 жовтня 2011 року рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 21 грудня 2010 року в частині
задоволення зустрічного позову про
визнання ОСОБА_4 такою, що не набула
права користування спірним жилим
приміщенням, та в частині відмови у
задоволенні зустрічних позовних вимог
про виселення ОСОБА_4 скасовано і
ухвалено у цій частині нове рішення.

Виселено ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_3.

У задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_4 такою,
що не набула права користування
спірним жилим приміщенням, відмовлено
з інших підстав.

У іншій частині рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 21 грудня 2010
року залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 02 жовтня 2013 року касаційну
скаргу органу опіки та піклування
Голосіївської районної у м. Києві
державної адміністрації задоволено.
Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 21 грудня 2010 року та рішення
апеляційного суду м. Києва від 5 жовтня
2011 року скасовано, справу направлено на
новий розгляд до суду першої інстанції.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд ухвали колегії
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 02 жовтня 2013 року
з підстав неоднакового застосування
судами касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, а
саме ст. ст. 64, 64, 107 ЖК УРСР, що потягло за
собою ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

В обґрунтування своєї правової
позиції щодо неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник посилається на ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 06 лютого 2012 року,
постановлену у цій самій справі за
результатами розгляду касаційних
скарг ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах
та в інтересах малолітньої ОСОБА_5, та
ОСОБА_7

Відповідно до роз'яснень наданих у п.7
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 2 «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» постановлення
касаційною інстанцією ухвали про
скасування рішення судів нижчих
інстанцій із передачею справи на новий
розгляд не означає остаточного
вирішення спору у справі й не відбулося
застосування норм матеріального права
для вирішення спору по суті, тому
відповідні ухвали не можуть бути
предметом перегляду в порядку,
передбаченому главою 3 розділу V ЦПК
України, і на них не може здійснюватися
посилання на підтвердження підстави,
встановленої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Таким чином, колегія суддів вважає,
що оскільки, заявником ставиться
питання про перегляд ухвали суду
касаційної інстанції, якою скасовано
рішення судів нижчих інстанцій з
направлення справи на новий судовий
розгляд, підстави для перегляду
судового рішення в порядку,
встановленому главою 3 розділу 5 ЦПК
України відсутні.

Керуючись ст. ст. 354, 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4, яка
діє в своїх інтересах та в інтересах
малолітньої ОСОБА_5, до ОСОБА_3, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору, - служба у справах
дітей Голосіївської районної у м. Києві
державної адміністрації, про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням, та
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
яка діє в своїх інтересах та в
інтересах малолітньої ОСОБА_5, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмета спору: відділ у
справах громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб
Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.
Києві, служба у справах дітей
Голосіївської районної у м. Києві
державної адміністрації, про визнання
права користування жилим приміщенням,
вселення, визнання осіб такими, що не
набули права користування жилим
приміщенням, і виселення, за заявою
ОСОБА_3 про перегляд ухвали колегії
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 02 жовтня 2013 року
до провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
М.К. Гримич

О.В. Попович

М.Є. Червинська

В.А. Черненко