Кегичівський районний суд Харківської
Справа № 624/203/14-ц
№ провадження 2/624/69/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

смт. Кегичівка
19 травня 2014 року

Кегичівський районний суд Харківської
області у складі головуючої судді Куст
Н.М., за участю секретаря Сліпко Л.В., у
відсутність осіб, які беруть участь у
справі, розглянувши у відкритому
судовому засіданні у приміщенні суду
справу за позовом прокурора
Кегичівського району Харківської
області в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_1, малолітнього ОСОБА_2 та їх
матері ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поновлення
порушеного права, треті особи:
Кегичівський районний центр
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді, орган опіки та піклування
Шляхівської сільської ради
Кегичівського району Харківської
області,-

В С Т А
Н О В И В:

Прокурор Кегичівського району
Харківської області в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_1, малолітнього
ОСОБА_2 та їх матері ОСОБА_3 змінивши
позовні вимоги, звернувся до суду із
позовом до ОСОБА_4 про поновлення
порушеного права, просить визнати дії
відповідача стосовно виселення дітей з
будинку незаконними, поновити право
дітей на проживання у будинку за
адресою АДРЕСА_1, зобов'язати
відповідача усунути перешкоди до
проживання неповнолітніх дітей у ньому
та усунути перешкоди до проживання з
неповнолітніми дітьми їх матері ОСОБА_3

Особи, які беруть участь у справі,
належним чином повідомлені про час і
місце засідання, до суду не з'явились.
Надали заяви: прокурор та ОСОБА_3 про
підтримання позову, відповідач ОСОБА_4
повідомив, що визнає позов, дійсно
чинив перешкоди у користуванні дітьми
житлом, запевняє про неповторення
подібних дій у майбутньому, треті особи
- представник Кегичівського районного
центру соціальних служб для сім'ї,
дітей та молоді Першакова Н.О., а також
представник органу опіки та піклування
Шляхівської сільської ради Абраменко
І.П. не заперечують проти позову.

Всі особи, які беруть участь у справі,
заявили про розгляд справи без їх
участі.

Згідно з викладеними в позовній заяві
обставинами, ОСОБА_4 та ОСОБА_3
перебували з 12.06.1999 року в
зареєстрованому шлюбі, в якому
народились діти: дочка ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Дочка ОСОБА_1 є дитиною інвалідом з
діагнозом вроджена патологія
головного мозку, дефект білої речовини,
лівосторонній геміпарез, стійкі рухові
порушення, епісиндром, грубі
когнетивні порушення. Відповідачу на
підставі договору дарування належить
на праві власності будинок по АДРЕСА_1.
В даному будинку й проживала родина з
06.03.2003 року та була прописана. 07.03.2013
року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 шлюб
розірвано. Після чого відповідач
виселив, колишню дружину з дітьми. На
даний час вони проживають в
непридатному для проживання
орендованому жилому приміщенні, з
пічним опаленням, в якому відсутнє
місце для навчання дітей, в
незадовільному стані знаходяться
місця для проведення дозвілля та
відпочинку. Сама ОСОБА_3, ніде не працює,
отримує допомогу та пенсію на
утримання дочки-інваліда. У зв'язку з
цим вважає дії ОСОБА_4, щодо виселення
власних дітей з їх будинку та
позбавлення їх права користування
житлом незаконними та такими, що
порушують законні права та інтереси
неповнолітніх.

До позовної заяви додані копії
документів, що посвідчують особи
ОСОБА_4, ОСОБА_3(а.с.6-7,8-9,12,13), копії
актових записів про народження дітей
(а.с.15-16,17-18), копія актового запису про
одруження (а.с.19-20), копія акту
соціального інспектування №1268 сім'ї
ОСОБА_3, відповідно до якого в сім'ї
підтвердились факти наявності
складних життєвих обставин (а.с.22-24),
копія довідки про перебування дитини
ОСОБА_1 під диспансерним наглядом у
лікаря-невропатолога Кегичівської ЦРЛ
та у Харківській міській лікарні №5 з
діагнозом вроджена патологія
головного мозку, дефект білої речовини,
лівосторонній геміпарез, стійкі рухові
порушення, епісиндром, грубі
когнетивні порушення, дитина має
статус інваліда, а також копії
консультативного висновку
спеціаліста, індивідуаьної програми
реабілітації дитини-інваліда, корінець
медичного висновку про дитину-інваліда
(а.с.25,26,27-34,35), копія домової книги,
відповідно до якої ОСОБА_3
зареєстрована АДРЕСА_1 (а.с.36-38), довідки
з Шляхівської сільської ради видані в
тім, що ОСОБА_3, зареєстрована разом з
дітьми за адресою АДРЕСА_1, фактично
проживає АДРЕСА_2, ОСОБА_4 фактично
проживає без реєстрації по АДРЕСА_1
(а.с.39), договір про дарування житлового
будинку, згідно з яким будинок по
АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 (а.с.40), заява
ОСОБА_3 до прокурора району з проханням
представляти її інтереси та інтереси
її дітей в суді, та інші документи.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.36-1 Закону
України "Про прокуратуру"
представництво прокуратурою інтересів
громадянина або держави в суді полягає
у здійсненні прокурорами від імені
держави процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом. Підставою
представництва в суді інтересів
громадянина є його неспроможність
через фізичний стан, недосягнення
повноліття, похилий вік,
недієздатність або обмежену
дієздатність самостійно захистити
свої порушені чи оспорювані права або
реалізувати процесуальні
повноваження. Наявність таких підстав
має бути підтверджена прокурором
шляхом надання суду відповідних
доказів.

Відповідно до статті 47 Конституції
України ніхто не може бути примусово
позбавлений житла інакше як на
підставі закону за рішенням суду.

Згідно ст. 9 ЖК України ніхто не може
бути виселений із займаного жилого
приміщення або обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
як з підстав і в порядку, передбачених
законом. Житлові права охороняються
законом, за винятком випадків, коли
вони здійснюються в суперечності з
призначенням цих прав чи з порушенням
прав інших громадян або прав державних
і громадських організацій.

Відповідно до ч. 2 ст. 64, ч. 4 ст. 156 ЖК
України до членів сім'ї наймача
(власника) жилого будинку (квартири)
належать дружина наймача, їх діти і
батьки. Членами сім'ї наймача може бути
визнано й інших осіб, якщо вони
постійно проживають разом з наймачем і
ведуть з ним спільне господарство.

Згідно ст. 156 цього ж Кодексу члени сім'ї
власника жилого будинку (квартири), які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням. Припинення сімейних
відносин з власником будинку (квартири)
не позбавляє їх права користування
займаним приміщенням. На вселення до
батьків їх неповнолітніх дітей згоди
власника не потрібно.

Згідно з ч.2 ст. 11 Закону України «Про
охорону дитинства» кожна дитина має
право на проживання в сім'ї разом з
батьками або в сім'ї одного з них та на
піклування батьків. Батько і мати мають
рівні права та обов'язки щодо своїх
дітей. Предметом основної турботи та
основним обов'язком батьків є
забезпечення інтересів своєї дитини.

У відповідності до ст. 18 Закону України
«Про охорону дитинства» діти - члени
сім'ї наймача або власника жилого
приміщення мають право користуватися
займаним приміщенням нарівні з
власником або наймачем.

У відповідності до ст. 176 СК України
батьки зобов'язані передати у
користування дитини майно, яке має
забезпечити її виховання та розвиток.
Права батьків та дітей на користування
житлом, яке є власністю когось із них,
встановлюється законом.

Оскільки відповідач позов визнав, суд
виходить з того, що таке визнання не
суперечить закону і не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, підстав
для відмови у прийнятті цього визнання
не вбачає, про застосування строку
позовної давності сторонами не
заявлено, а тому, відповідно до ч.4 ст. 174
ЦПК України, вважає позов таким, що
підлягає задоволенню.

Відповідно до п.24 Постанови № 2 Пленуму
Верховного Суду України від 12 червня 2009
року, у разі визнання відповідачем
позову, суд ухвалює рішення про його
задоволення, обмежившись у
мотивувальній частині рішення
посиланням на визнання позову, без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

Враховуючи, що позивач, від сплати
судового збору звільнений, відповідно
до п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про
судовий збір", ці витрати в сумі 243,60
коп., згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України,
підлягають стягненню на користь
держави з відповідача.

Керуючись ч.4 ст. 174, ст.ст. 213-215 ЦПК
України, ст. 55 Конституції України, 393 ЦК
України.

В И Р
І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати дії ОСОБА_4 відносно своїх
дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 стосовно виселення їх з
будинку незаконними та такими, що
порушують права та інтереси
неповнолітніх.

Поновити право малолітнього ОСОБА_2 на
проживання у будинку ОСОБА_4 по АДРЕСА_1,
шляхом державної реєстрації житлових
прав малолітнього у домовій книзі на
будинок.

Поновити право неповнолітньої дитини
інваліда ОСОБА_1 на проживання у
будинку ОСОБА_4 по АДРЕСА_1, шляхом
державної реєстрації житлових прав
неповнолітньої у домовій книзі на
будинок.

Зобов'язати батька ОСОБА_4 усунути
перешкоди до проживання
неповнолітньої дитини інваліда ОСОБА_1
та малолітньої дитини ОСОБА_2 у будинку
по АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_4 усунути перешкоди
до проживання з неповнолітніми дітьми
їх матері ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір в сумі 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп. на користь
держави.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області, через
Кегичівський районний суд, протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
Н.М. Куст