№
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2014 року Кам'янобрідський
районний суд м. Луганська, у складі:

головуючого судді -
Пташкіної А.О.

при секретарі -
Єрьоменко Є.О., Шезденко Є.О.,

Зеленськом Є.І., Ніколенко А.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 в своїх інтересах, а також в
інтересах недієздатної ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням та зняття з реєстрації,
визнання права власності на
новозбудоване майно та про поділ
спільного майна подружжя, за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1
про поділ майна подружжя, що є спільною
сумісною власністю , -

ВСТАНОВИВ:

До Кам'янобрідського районного суду м.
Луганська звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням та зняття з реєстрації.

Протягом розгляду цивільної справи
позивач ОСОБА_1 неодноразово
уточнювала позовні вимоги в сторону їх
збільшення (т.1 а.с.60-64, т.1 а.с.91-93, т.2
а.с.3-11, т.2 а.с.104-105, т.3 а.с.47), остаточно
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом в
своїх інтересах, а також в інтересах
недієздатної ОСОБА_2 до ОСОБА_3, із
залученням у позові у якості третіх
осіб - Відділу громадянства, міграції
та реєстрації фізичних осіб
Кам'янобрідського районного відділу
ЛМУ УМВС України в Луганській області,
Опікунської ради Виконавчого комітету
Кам'янобрідської районної ради м.
Луганська та Державної інспекції
архітектурно-будівельного контролю в
Луганській області, які не заявляють
самостійних вимог, про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням та зняття з
реєстрації, визнання права власності
на новозбудоване майно та поділ
спільного майна подружжя. В
обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1
зазначила, що за нею зареєстроване
право власності на житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1, який було придбано в
період її з ОСОБА_3 шлюбу. Даний шлюб між
ними було розірвано рішенням суду
14.12.2010 року. Крім того, зазначила, що
відповідач ОСОБА_3 у вказаному вище
домоволодінні не проживає з 2005 року, не
веде спільне господарство, не здійснює
його утримання, не вкладає кошти в
ремонт домоволодіння, тобто вважає, що
відповідач втратив право користування
житловим приміщенням і повинен знятися
з реєстрації. Вказала, що ОСОБА_2 є її
рідною матір'ю, яка рішенням
Кам'янобрідського районного суду м.
Луганська від 11.11.2010 року визнана
недієздатною і встановлено опіку, де
вона є її опікуном. Після того, як вона
забрала матір проживати в будинок
АДРЕСА_1 з дозволу Виконавчого комітету
Кам'янобрідської районної у м.
Луганську ради за 130 000 гривень вона
продала 49/100 часток житлового будинку,
що належав її матері ОСОБА_2 і кошти від
продажу вказаного майна були вкладені
в капітальний ремонт і поліпшення
будинку АДРЕСА_1, де вона почала
проживати з матір'ю і поліпшувати стан
будинку вже після розірвання шлюбу із
ОСОБА_3, вважає, що у ОСОБА_2 виникло
право власності на поліпшене за кошти
останньої майно і її мати - ОСОБА_2 має
право на визнання права власності на це
майно. Також вказала, що у власності
ОСОБА_3 перебуває інше спірне майно, що
придбано в період їхнього шлюбу, яке
останній приховує, не бажаючи ділити
його за законом, а саме: два автомобілі,
земельна ділянка, розташована за
адресою: АДРЕСА_2, земельна частка (пай),
яка перебуває у АПТЗТ «Ободівське».
Вважає, що оскільки у власності ОСОБА_3
є зазначене додаткове, не розподілене
між ними спільно нажите майно, яке було
набуте відповідачем в період їхнього
шлюбу, просила суд винести рішення,
яким визнати за ОСОБА_2. право власності
на 90/100 частки житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1,
розділити спільне майно подружжя,
згідно з яким виділити їй - ОСОБА_1 10/100
частки житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 і
виділити ОСОБА_3 5/100 частки вказаного
оспорюваного житлового будинку за
рахунок іншого майна подружжя, яке було
придбане в період шлюбу, виділивши
ОСОБА_3 у спільному майні подружжя
земельну ділянку, розташовану за
адресою: АДРЕСА_2, земельну частку (пай),
яка перебуває у АПТЗТ «Ободівське», два
автомобілі, придбаних в період шлюбу,
зобов'язати ОСОБА_3 знятися з
реєстрації за адресою: АДРЕСА_1,
зобов'язати відділ громадянства,
міграції та реєстрації фізичних осіб
Кам'янобрідського районного відділу
ЛМУ УМВС України в Луганській області
зняти ОСОБА_3 з реєстрації постійного
місця проживання за адресою: АДРЕСА_1, з
приводу чого зробити відповідну
відмітку у будинковій книзі позивача,
та стягнути з ОСОБА_3 на її - ОСОБА_1
користь понесені судові витрати.

До Кам'янобрідського районного суду м.
Луганська із зустрічним позовом
звернувся ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ
майна подружжя, що є спільною сумісною
власністю. Уточнивши в подальшому
позовні вимоги, ОСОБА_3 вказав, що з
02.12.1978 року по 14.12.2010 рік він перебував
із ОСОБА_1 в шлюбі під час якого в 1985
році вони, як подружжя, за спільні кошти
придбали будинок за адресою: АДРЕСА_3,
який, у 1999 році було продано і за кошти
від продажу вказаного будинку, на
підставі договору купівлі-продажу,
було придбано інший житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, який
було оформлено на ОСОБА_1 Вказав, що
приблизно у 2005 році відносини з ОСОБА_1
та її сином від іншого шлюбу у нього
погіршилися і вони вигнали його з
будинку, він був змушений, забравши
свої речі, мешкати у своїх родичів та
друзів. На неодноразові звернення до
ОСОБА_1 із проханням виділити йому
законну частину від спільного майна,
ОСОБА_1 та її син відмовляли йому у
грубій формі, що змусило його
звернутися до суду за захистом своїх
порушених прав.

В судовому засіданні позивач за
первісним позовом ОСОБА_1, що діє також
від імені недієздатної ОСОБА_2, надала
суду пояснення аналогічні, викладеним
у її позові, просила суд задовольнити
її уточнені позовні вимоги в повному
обсязі. Стосовно заявленого ОСОБА_3
зустрічного позову зазначила, що
дійсно будинок АДРЕСА_1 був придбаний в
період шлюбу із ОСОБА_3, однак
враховуючи те, що її колишній чоловік
не здійснював ремонтних робіт в
будинку, в 2005 році пішов від неї, і вони
разом не мешкали, спільне господарство
не вели, після того, як вона продала
будинок своєї матері ОСОБА_2 і забрала
її жити до себе, всі кошти від продажу
будинку її матері були нею витрачені на
поліпшення оспорюваного будинку,
оскільки будинок був в поганому стані,
вважає, що ОСОБА_3 не може мати жодних
прав на вказаний житловий будинок,
враховуючи, що на цей час йому належить
більш значна частка спільного майна
подружжя, це придбані в період шлюбу
два автомобілі та майно, яке
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 і
земельна частка (пай), яка перебуває у
АПТЗТ «Ободівське», яке також підлягає
поділу майна подружжя. Зазначила що за
рахунок наявності у ОСОБА_3 цього майна,
вона вважає, що він не має будь-якого
права вимагати поділу оспорюваного
будинку, просила суд відмовити у
задоволенні вимог, викладених в
зустрічному позові.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_3
та його представник ОСОБА_4, в судовому
засіданні заперечували проти
задоволення вимог, які викладені в
уточненому позові ОСОБА_1, вважали їх не
обґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню. Вимоги, які
викладені в уточненому зустрічному
позові просили суд задовольнити.

Представник третьої особи за уточненим
первісним позовом - відділу
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Кам'янобрідського
районного відділу ЛМУ УМВС України в
Луганській області - Хомяков С.Р. до
суду не з'явився, надав суду заяву в
якій просив вказану цивільну справу
розглядати без його присутності та
прийняти рішення на розсуд суду.

Представник третьої особи за уточненим
первісним позовом - опікунської ради
Виконавчого комітету Кам'янобрідської
районної у м. Луганську ради - Черненко
С.М., до суду не з'явилася, надала до
суду письмову заяву, в якій просила
розглядати справу без її участі,
вказала, що підтримує вимоги
уточненого позову ОСОБА_1, яка
звернулася до суду як в своїх інтересах
так і інтересах недієздатної ОСОБА_2

Представник третьої особи за уточненим
первісним позовом - державної
інспекції архітектурно-будівельного
контролю в Луганській області до суду
не з'явився, просив розглядати справу
без його участі, надав до суду письмові
пояснення, в обґрунтування яких
зазначив, що домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 Відповідно до
технічного паспорту виготовленого
станом на 08.08.2011 року, ОСОБА_1 здійснено
самочинне будівництво об'єктів: літ.А-1,
літ.А2-1, літ.Л в період з 2005 по 2007 роки,
які знаходяться у стані
недобудованості. Позивач був
замовником будівельних робіт з
капітального ремонту об'єктів
будівництва за вищевказаною адресою
для поліпшення умов проживання.
Відповідно до акту приймання виконаних
будівельних робіт та інших документів,
будівельні роботи було фактично
виконані до 29.07.2011 року, у які входило
відновлення старого будинку та
будівництва будівлі-прибудови. У
ОСОБА_1 відсутні документи що
підтверджують закінчення будівництва,
що унеможливлює введення до
експлуатації вищезазначених об'єктів
нерухомості. Вказали, що до
теперішнього часу, на законодавчому
рівні, ще не затверджено порядок, який
би передбачав процедуру прийняття до
експлуатації об'єктів самочинного
будівництва (з періодом побудови
об'єктів, який би надав можливість
приймати об'єкти самочинного
будівництва збудованих 29.07.2011 року).

Допитані в суді свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12 в суді пояснили, що вони знали
подружжя ОСОБА_3, які мешкали до 2006 року
разом в будинку за адресою: АДРЕСА_1,
зазначали, що на даний час ОСОБА_1
мешкає в будинку разом із своїм сином
та матір'ю ОСОБА_2, на протязі тривалого
часу ОСОБА_1 здійснює ремонт будинку, зі
слів останньої їм відомо, що ремонт в
будинку вона здійснює за кошти від
продажу будинку, який належав ОСОБА_2.

Допитана в суді свідок ОСОБА_13
повідомила, що вона є рідною сестрою
ОСОБА_3, вказала, що будинок по АДРЕСА_1
придбався її братом під час
перебування останнього у шлюбі із
ОСОБА_1, однак чи проводилися в будинку
будь-які ремонтні роботи вона не знає,
оскільки рідко спілкувалася із сім'єю
брата.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
свідків, вивчивши матеріали справи,
вважає, що уточнений первісний позов
ОСОБА_1, яка звернулася до суду в своїх
інтересах, а також в інтересах
недієздатної ОСОБА_2 підлягає
частковому задоволенню, зустрічний
позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог і на підставі
наданих сторонами доказів, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України,
способом захисту цивільних прав та
інтересів може бути визнання права,
згідно ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Вирішуючи дану справу по суті, суд
насамперед виходить з фактичних її
обставин.

Судом встановлено, що з 02.12.1978 року
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували в
зареєстрованому шлюбі, який рішенням
Кам'янобрідського районного суду м.
Луганська від 14.12.2010 року було
розірвано (т.1 а.с.66).

Відповідно до даних МКП БТІ від 15.03.2012
року, за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних
частках на підставі договору
купівлі-продажу від 17.10.1985 року був
зареєстрований об'єкт нерухомого майна
за адресою: АДРЕСА_3, який на підставі
договору купівлі-продажу від 18.05.1999
року був проданий (т.1 а.с.132).

В період шлюбу подружжям ОСОБА_3 на
підставі договору купівлі-продажу від
19.05.1999 року було придбано домоволодіння
за адресою: АДРЕСА_1, яке зареєстровано
в МКП БТІ м. Луганська на ім'я ОСОБА_1, що
підтверджується технічним паспортом
на садибний (індивідуальний) житловий
будинок від 08.08.2011 року (т.1 а.с. 72-75, 78).
Відповідно до будинкової книги для
прописки громадян, у домоволодінні
АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 (т.1 а.с.80-81).

Рішенням Кам'янобрідського районного
суду м. Луганська від 11.11.2010 року ОСОБА_2,
04.04.1928 року, було визнано недієздатною і
встановлено опікуна, яким є ОСОБА_1 (т.1
а.с.101), на підставі рішення Виконавчого
комітету Кам'янобрідської районної у м.
Луганську ради від 15.12.2011 року № 112/4
ОСОБА_1 було надано дозвіл на
відчуження 49/100 частки житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_4, які
належать недієздатній ОСОБА_2, факт
продажу вказаного домоволодіння
підтверджується договором
купівлі-продажу від 30.12.2011 року (т.3 а.с.37,
38).

З акту технічного стану житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1 від 20.12.2010
року вбачається, що будинок
знаходиться в аварійному стані та
потребує термінового ремонту та
поновлення. Луганською філією ДП
«Державний науково-дослідницький
інститут будівельних конструкцій»
16.09.2013 року за заявою ОСОБА_1 було
проведено обстеження, оцінка
технічного стану будівельних
конструкцій будівлі житлового будинку
за адресою: АДРЕСА_1 та надано висновок,
відповідно до якого загальний стан
будівельних конструкцій житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1 відповідає
3 категорії (непридатне до експлуатації
без проведення поновлювальних робот та
капремонту) (т.3 а.с.17; т.2 а.с.44-61).

При розгляді справи судом з'ясовано, що
на підставі свідоцтв про право на
спадщину за законом від 07.08.2003 року та
2009 року, посвідчених державними
нотаріусами Білопільської державної
нотаріальної контори, ОСОБА_3 є
власником домоволодіння та земельної
ділянки за адресою: АДРЕСА_2 та
земельної частки (паю), яка перебуває у
АПТЗТ «Ободівське», що також
підтверджують державні акти на право
власності: серії ЯЛ №706586, серії ЯЛ
№706584, серії ЯЛ №706585 (т.2 а.с.82-86).

Згідно наданої УДАІ ГУМВС України у
Луганській області інформації, за
ОСОБА_3 станом на 25.01.2014 року
зареєстровано два автомобілі VOLKSWAGEN
PASSAT, державний номер НОМЕР_1 і ВАЗ 2109,
державний номер НОМЕР_2, які були
придбані в період шлюбу (т.2 а.с.103).

За повідомленням голови квартального
комітету від 16.03.2012 року, ОСОБА_3 з 2006
року не проживає за адресою: АДРЕСА_1,
участі в будівництві і утриманні
будинку не приймає (т.3 а.с.32).

Статтею 355 ЦК України визначено, що
майно, яке є у власності двох або більше
осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне
майно). Майно може належати особам на
праві спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності. Право
спільної власності виникає з підстав,
не заборонених законом.

Розглядаючи уточнені вимоги
зустрічного позову, суд виходить з
положень ст. 22, 28, 29 Кодексу про шлюб та
сім'ю України (в ред. 1969р.), які
передбачають, що майно, нажите
подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, кожен з
подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном. В разі поділу майна, яке є
спільною сумісною власністю подружжя,
їх частки визнаються рівними, поділ
спільного майна подружжя може бути
проведений як під час перебування в
шлюбі, так і після розірвання шлюбу.
Враховуючи, що будинок АДРЕСА_1 був
придбаний ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в період
перебування їх шлюбі, суд вважає за
необхідним визнати за ОСОБА_3 право
власності на ? частину спірного
житлового будинку.

Вимога ОСОБА_1, де вона просить суд
визнати за ОСОБА_3 5/100 частки житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1 за рахунок
іншого майна подружжя, яке було
придбане в період шлюбу, виділивши
відповідачу у спільному майні подружжя
земельну ділянку, розташовану за
адресою: АДРЕСА_2 та земельну частку
(пай), яка перебуває у АПТЗТ
«Ободівське», не заслуговують на увагу,
оскільки вказане майно було набуто
ОСОБА_3 в порядку спадкування (ст. 57
Сімейного кодексу України).

Враховуючи, що ОСОБА_3 є власником ?
частки будинку АДРЕСА_1, визнання його
таким, що він втратив право
користування житловим приміщенням і
повинен бути знятий з реєстрації буде
суперечити вимогам ст.47 Конституції
України, яка гарантує, що кожен має
право на житло, держава гарантує не
тільки свободу його придбання, але й
можливість стабільного користування
житлом, його недоторканість, а також
недопущення примусового позбавлення
житла, не інакше, як на підставі закону
і за рішенням суду. Враховуючи
зазначене, суд вважає, що вимога ОСОБА_1
з цього приводу є необґрунтованою і не
підлягає задоволенню.

Крім того, суд вважає, що ОСОБА_1 невірно
обрано спосіб захисту порушеного права
щодо пред'явлення вимоги до третьої
особи - відділу громадянства, міграції
та реєстрації фізичних осіб
Кам'янобрідського районного відділу
ЛМУ УМВС України в Луганській області,
де вона просить зобов'язати вказану
установу зняти відповідача ОСОБА_3 з
реєстрації місця постійного
проживання за адресою: АДРЕСА_1, про що
здійснити відповідну відмітку у
будинковій книзі, оскільки в
цивільному судочинстві є недопустимим
пред'явлення стороною вимог до третіх
осіб.

Допитані судом свідки не повідомили
суду будь-яких важливих для розгляду
даної цивільної справи обставин, які б
суд мав можливість взяти до уваги при
вирішенні даної справи по суті, тому
суд їх свідчення не розцінює як доказ у
справі.

Суд вважає безпідставними ствердження
ОСОБА_1 в тому, що право власності на 90/100
частки будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1 повинно бути визнано
за її матір'ю ОСОБА_2., в інтересах якої
вона звернулася до суду, наполягаючи на
тому, що ремонт та поліпшення
оспорюваного будинку відбувалося за
кошти, які Цакмалова отримала від
продажу будинку її матері.

Відповідно до ст. 156 ЖК члени сім'ї
власника житлового будинку, які
проживають разом з ним у будинку, що
йому належить, користуються житловим
приміщенням нарівні з власником
будинку та зобов'язані брати участі у
витратах по утриманню будинку і
придомової території та проведенню
ремонту.

Суд вважає, що недієздатна ОСОБА_2
не має будь-якого відношення до
спільного сумісного майна подружжя,
оскільки члени сім'ї, які здійснювали
ремонт, поліпшували житло, брали участь
у будівництві лише господарських
будівель, прибудові підсобних
приміщень, не набувають з цих підстав
права власності на жилий будинок та
інші будівлі. Крім того, судом
встановлено, що ОСОБА_3 не давав своєї
згоди на проведення будь-яких
будівельних робіт стосовно поліпшення
спірного житлового будинку, отже
участь ОСОБА_2 у поліпшенні
оспорюваного будинку може створювати
для неї право власності на нього лише у
випадках, коли мала місце угода із
забудовником про створення спільної
власності на будинок, підтвердженою
відповідними доказами.

Крім того, як зазначено в акті
технічного стану житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1 від 20.12.2010 року,
будинок знаходиться в аварійному
стані, потребує термінового ремонту та
поновлення, згідно оцінки технічного
стану його будівельних конструкцій,
яка була надана Луганською філією ДП
«Державний науково-дослідницький
інститут будівельних конструкцій»
16.09.2013 року, загальний стан будинку
відповідає 3 категорії, тобто житлове
приміщення не придатне до експлуатації
без проведення поновлювальних робіт та
капремонту. Як зазначив у своїх
поясненнях представник третьої особи
за уточненим первісним позовом -
державної інспекції
архітектурно-будівельного контролю в
Луганській області у ОСОБА_1 відсутні
документи що підтверджують закінчення
будівництва, що унеможливлює введення
до експлуатації оспорюваного об'єкту
нерухомості. Отже, посилання ОСОБА_1 на
те, що будинок АДРЕСА_1 було
відремонтовано, поліпшено його
житловий стан, та він взагалі є
новозбудованим майном, суд вважає
безпідставним.

В своєму уточненому первісному позові
ОСОБА_1, вважаючи предметом спору
автомобілі VOLKSWAGEN PASSAT, державний номер
НОМЕР_1 та ВАЗ 2109 та державний номер
НОМЕР_2, просила суд виділити їх ОСОБА_3,
однак, враховуючи, що вказане майно
було придбано в період їх шлюбу, суд
вважає за можливим визнати за ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 право власності на вказані
автомобілі по ? частині за кожним.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК
України, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені витрати, отже на користь
ОСОБА_3 з ОСОБА_1 підлягають понесені
ним судові витрати у розмірі 868 гривень
88 коп. (ОСОБА_1 сплачено 51грн., 120грн.,
229,40грн.; ОСОБА_3 сплачено 214,60грн., 1054,
68грн., виходячи з розрахунку наявних у
справі квитанцій -
(1054,68грн.+214,60грн.)-(229,40грн+120грн.+51грн.)= 868
гривень 88 коп.).

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 355 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 60, 63, 68, 79 Сімейного кодексу
України, ст. 156 Житлового кодексу
України, ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод, ст.47
Конституції України, ст. ст. 10, 11, 16, 88,
212-215 Цивільно-процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Уточнений зустрічний позов ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, що є
спільною сумісною власністю
задовольнити.

Виділити ОСОБА_3 у власність ? частину
житлового будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, а іншу ? частину
спірного будинку залишити у власності
ОСОБА_1.

У задоволенні уточненого первісного
позову ОСОБА_1, заявленого в інтересах
недієздатної ОСОБА_2 про визнання права
власності на 90/100 частки житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1 за
недієздатною ОСОБА_2 - відмовити за
необґрунтованістю.

Уточнений первісний позов ОСОБА_1,
заявлений у власних інтересах до
ОСОБА_3 про визнання права власності на
новозбудоване майно та про поділ
спільного майна подружжя задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право
власності на автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT,
державний номер НОМЕР_1 та автомобіль
ВАЗ 2109, державний номер НОМЕР_2 по ?
частині за кожним.

В іншій частині заявлених вимог
уточненого первісного позову ОСОБА_1
відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
судові витрати у розмірі 868 гривень 88
коп.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Луганської області
через Кам'янобрідський районний суд м.
Луганська шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
А.О. Пташкіна