Справа № 473/1711/14-ц
У Х В А Л А

"20" травня 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області в складі: головуючого - судді
Вуїва О.В., при секретарі Заблоцькій
М.М.,

за участю: представника позивача
Пятакової К.Ю., представника
відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Вознесенську
цивільну справу за позовною заявою
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит»» до ОСОБА_3,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору:
реєстраційна служба Вознесенського
міськрайонного управління юстиції
Миколаївської області, Вознесенський
районний відділ Управління Державної
міграційної служби у Миколаївській
області, про звернення стягнення на
предмет іпотеки та виселення,

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2014 року ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит»» звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 про звернення
стягнення на предмет іпотеки та
виселення в якому (з
врахуванням подальших уточнень)
вказував, що 26 вересня 2007 року між
позивачем та відповідачем був
укладений кредитний договір №v-66kis-2007,
відповідно до якого банк надав
останньому кредитні кошти в розмірі 90
000,00 доларів США на строк до
25 вересня 2022 року, а відповідач
зобов'язався вчасно повернути суму
кредиту, сплатити проценти за
користування ним, а в разі порушення
умов договору - сплатити пеню та на
вимогу банку достроково повернути
отримані в кредит кошти.

В забезпечення виконання кредитного
договору в цей же день з ОСОБА_3 було
укладено договір іпотеки б/н, за яким
позичальник передав банку в іпотеку
належну йому на праві власності
квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1,
вартістю, за домовленістю сторін,
192 385,00 грн..

Проте позичальник умови договору в
частині вчасного повернення кредиту,
сплати процентів за користування ним
виконував не належним чином, в зв'язку з
чим станом на 01 грудня 2009 року виникла
заборгованість по кредитному договору
в загальному розмірі 92 249, 57
доларів США, що становить еквівалент в
національній валюті - 764
091,88 грн..

Рішенням Вознесенського
міськрайонного суду від 24 червня 2011
року вказана заборгованість була
стягнута з ОСОБА_3 солідарно з іншою
особою.

Враховуючи вказані обставини, а також
те, що ОСОБА_3 рішення суду не виконав, а
тому банк просив про звернення
стягнення на предмет іпотеки -
трикімнатну квартиру, яка знаходиться
за адресою: АДРЕСА_2, виселивши з неї
відповідача.

В судовому засіданні представник
позивача Пятакова К.Ю. подала заяву про
забезпечення позову шляхом заборони
реєстрації будь-яких осіб в іпотечній
квартирі, вказуючи на те, що невжиття
таких заходів може унеможливити або
утруднити виконання судового рішення.

Представник відповідача ОСОБА_2 в
судовому засіданні проти задоволення
такої заяви заперечував, вказуючи на
відсутність жодних доказів, що б
вказували на те, що невжиття заходів
забезпечення позову може унеможливити
або утруднити виконання судового
рішення. Також звертав увагу що така
реєстрація в іпотечній квартирі без
згоди банку неможлива.

Представники третіх осіб -
реєстраційної служби Вознесенського
МРУЮ, Вознесенського РВ УДМС в судове
засідання не з'явилися.

Заслухавши думку представників сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 151 ЦПК України,
п. 1 постанови Пленуму ВСУ за №9 від 22
грудня 2006 року «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
(далі - Постанова) суд за заявою осіб,
які беруть участь у справі, може вжити
заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

В заяві про забезпечення позову
повинно бути зазначено причини, у
зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов та інші відомості, необхідні для
забезпечення позову.

Згідно п. 4 Постанови суд, розглядаючи
заяву про забезпечення позову, має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Однак представником позивача не надано
достатніх доказів, що вказують на те, що
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

При цьому сторони в іпотечному
договорі (п. 8.1.10) самостійно узгодили
між собою, що ОСОБА_3, як іпотекодавець
зобов'язаний не реєструвати в квартирі,
що є предметом іпотеки, будь-яких осіб
без письмового дозволу
іпотекодержателя, тобто позивача і в
матеріалах справи відсутні докази
порушення відповідачем взятих на себе
зобов'язань.

За встановлених обставин суд не вбачає
підстав для задоволення заяви про
забезпечення позову.

Виходячи з наведеного та керуючись
ст.ст.151-153, 209, 210 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит»» про забезпечення
його позову до ОСОБА_3, треті особи, які
не заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору: реєстраційна служба
Вознесенського міськрайонного
управління юстиції Миколаївської
області, Вознесенський районний відділ
Управління Державної міграційної
служби у Миколаївській області, про
звернення стягнення на предмет іпотеки
та виселення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Миколаївської
області через Вознесенський
міськрайонний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня її проголошення, а особами, що не
брали участь в розгляді справи -
протягом п'яти днів з дня отримання її
копії.

Суддя
О.В. Вуїв