Номер провадження 22-ц/775/4351/2014
Головуючий у 1 інстанції Кошева О.А.
Доповідач - Бугрим Л.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2014 року Апеляційний
суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Бугрим
Л.М.,

суддів: Халаджи
О.В.; Гапонова А.В.

при секретарі:
Лавицькому Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Центрально-Міського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 06
лютого 2014 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання недійсним договору
дарування,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
Центрально-Міського районного суду м.
Горлівки Донецької області з позовом
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
недійсним договору дарування. Він
зазначав про те, що ним з ОСОБА_2 було
укладено договір купівлі- продажу
товару у відповідності до якого він
повинен повернути йому суму боргу у
розмірі 226800 грн в строк до 19.08.2010 року . В
забезпечення ним виконання за
договором купівлі - продажу та
повернення коштів між ним та ОСОБА_2
21.08.2009 року було укладено договір
іпотеки у відповідності до якого в
іпотеку було передано нерухоме майно -
нежитловий будинок розташований по
АДРЕСА_1,вартістю 630648 грн. . У зв'язку з
тим, що він не повернув усю суму за
договором купівлі- продажу ОСОБА_2 на
підставі нотаріального напису було
звернуто стягнення боргу на предмет
іпотеки і відповідач ОСОБА_2
зареєстрував за собою право власності
на вказане нежиле приміщення.. Як
з'ясувалось пізніше вартість
нерухомого майна фактично складає суму
1113100,00 грн,.що підтверджується звітом
про оцінку нерухомого майна експерта
ОСОБА_4 . Оскільки відповідачем ОСОБА_2
йому не була відшкодована різниця між
вартістю предмета іпотеки та розміром
боргу в сумі 839327 грн. він звернувся з
позовом до відповідача ОСОБА_2 та до
ОСОБА_5 про стягнення безпідставно
отриманих сум. Відповідно до його заяви
ухвалою Центрально- Міського районного
суду м. Горлівки було накладено арешт
на належне відповідачеві ОСОБА_2 майно.
Однак, як з'ясувалось пізніше в серпні
2013 року при розгляді справи з метою
уникнення стягнення з нього суми
ОСОБА_2 уклав зі своїм батьком ОСОБА_3
договір дарування вбудованого
приміщення загальною площею 41, 6 кв м
розташованого по АДРЕСА_2 який є
фіктивним . З вказаних підстав просив
визнати вказаний договір недійсним та
скасувати запис про право власності в
державному реєстрі речових прав.

Ухвалою Центрально-Міського районного
суду м. Горлівки Донецької області від
06 лютого 2014 року провадження у справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання недійсним договору дарування
було зупинено.

З вказаною ухвалою не погодився
позивач ОСОБА_1 та подав апеляційну
скаргу, в якій ставить питання про
скасування ухвали, посилаючись на те,
що ухвала є незаконною та .
необґрунтованою , оскільки розгляд
справи за його позовом до ОСОБА_2
ОСОБА_6 про визнання договору дарування
недійсним не залежить від розгляду
справи за його позовом до ОСОБА_2 та
ОСОБА_5 про стягнення безпідставно
отриманих сум і тому у суду були
відсутні підстави для зупинення
провадження по справі.

У судове засідання сторони не
з'явились. Про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином
телефонограмами , які зареєстровані в
журналі № 4 телефонограм апеляційного
суду № 448, № 442, № 443 . Від представника
ОСОБА_1- ОСОБА_7 надійшла заява про
розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
,а ухвала суду- залишенню без зміни
виходячи з наступного .

У відповідності з положенням п.4 ч.1 ст.
201 ЦПК України суд зобов'язаний
зупинити провадження к справі у разі
неможливості розгляду цієї справи до
вирішення іншої справи . що
розглядається в порядку
конституційного,
цивільного,господарського ,
кримінального чи адміністративного
провадження.

Виходячи зі змісту вказаного закону
обов'язкове зупинення провадження по
справі передбачено у випадках , якщо в
іншій справі можуть бути вирішені
питання, що стосуються підстав ,
заявлених у справі вимог чи умов, від
яких залежить можливість її розгляду ,
тобто по справі неможливо постановити
рішення до вирішення іншої справи і
рішення в іншої справи безпосередньо
впливає на висновки по вказаній справі
і між ними існує матеріально- правовий
зв'язок.

Зупиняючі провадження по справі суд
першої інстанції виходив з того , що у
провадженні того ж суду знаходиться
цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення грошових
коштів у відшкодування перевищення
ринкової вартості предмету іпотеки над
розміром забезпечених іпотекою вимог,
а тому на підставі п.4 ч.1 ст. 201 ЦПК
України вважав неможливим
продовжувати розгляд справи за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_6 про
визнання договору дарування недійсним

Такий висновок суду слід визнати
правильним.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1
до ОСОБА_2 та ОСОБА_6 свої вимоги про
визнання недійсним договору дарування
вбудованого приміщення загальною
площею 41, 6 кв м розташованого за
адресою АДРЕСА_2 укладеного між
відповідачами 18.07.2013 року
аргументував тим , що 1 квітня 2013 року
він звернувся з позовом до Центрально-
Міського районного суду м. Горлівки з
позовом до ОСОБА_2 ОСОБА_5 про стягнення
суми 839327 грн.85 коп. яка складає
різницю між ринковою вартістю
предмету іпотеки та розміром
забезпечених іпотекою вимог, оскільки
ОСОБА_2 у зв'язку з несплатою ним боргу
звернувся до нотаріуса і на підставі
виконавчого напису нотаріуса став
власником належного ОСОБА_1 майна у
вигляді недобудованого нежитлового
будинку площею 408 , 1 кв м розташованого
по АДРЕСА_1 вартістю 1113100,00 грн , у той
час як сума боргу ОСОБА_1 перед ОСОБА_2
складала 180513 грн.

Одночасно ОСОБА_1 з метою забезпечення
позову було заявлено клопотання до
суду про накладення арешту на майно ,
яке належить ОСОБА_2 і ухвалою суду від
30.04.2013 року було накладено арешт на
майно , яке належало ОСОБА_2 зокрема, на
вбудоване приміщення загальною площею
41, 6 кв м розташованого за адресою
АДРЕСА_2 . Відповідач ОСОБА_2 31 травня
2013 року отримав копію ухвали суду про
відкриття провадження по справі та про
накладення арешту на належне йому
майно: вбудоване приміщення загальною
площею 41, 6 кв м розташоване за адресою
АДРЕСА_2 і з метою уникнути
матеріальної відповідальності за
позовом ОСОБА_1 уклав 18 липня 2013 року зі
своїм батьком ОСОБА_3 договір дарування
вбудованого приміщення загальною
площею 41, 6 кв м розташованого за
адресою АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 вважав
вказаний правочин фіктивним вчиненим
з метою уникнути реалізації майна за
його позовом про стягнення суми.

Таким чином , заявлений позов ОСОБА_1
про визнання договору дарування
недійсним обґрунтований його правом
на стягнення з ОСОБА_2 за першим позовом
суми 839327 грн.85 коп. яка складає
різницю між ринковою вартістю
предмету іпотеки та розміром
забезпечених іпотекою вимог.

Однак , перша справа за позовом ОСОБА_1
, до ОСОБА_2 про стягнення з нього суми
839327 грн.85 коп. яка складає різницю між
ринковою вартістю предмету іпотеки та
розміром забезпечених іпотекою вимог
до цього часу не розглянута .

Між тим , висновки суду по цій ( першій )
справі безпосередньо впливають на
висновки суду , який розглядає справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про
визнання договору дарування недійсним
. Між цими справами існує матеріально -
правовий зв'язок , оскільки обставини,
які є предметом доказів даного позову з
боку позивача ОСОБА_1, є предметом
дослідження в цивільній справі, яка
знаходиться в провадженні судді Федько
С.П., за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5
про стягнення грошових коштів у
відшкодування перевищення ринкової
вартості предмету іпотеки над розміром
забезпечених іпотекою вимог.

У випадку , якщо позов ОСОБА_1 про
стягнення сум з ОСОБА_2 буде визнано
судом недоведеним , то вказані висновки
суду безпосередньо впливатимуть на
наслідки розгляду справи за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
визнання договору дарування нежилого
приміщення недійсним..

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції прийшов до правильного
правового висновку про необхідність
зупинити провадження по справі до
розгляду іншої справи .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про
те , що суд першої інстанції
безпідставно зупинив провадження по
справі і про те, що предмет доказування
у справах є різним і наслідки розгляду
справи за його позовом до ОСОБА_2 та
ОСОБА_8 про стягнення суми не впливають
на наслідки розгляду цієї справи є
непереконливими .

Інші доводи скарги висновків суду не
спростовують.

Ухвала суду постановлена з дотриманням
вимог закону. Підстав для її скасування
не вбачається .

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 311 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити .

Ухвалу Центрально-Міського районного
суду м. Горлівки Донецької області від
06 лютого 2014 року залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: