Справа № 382/2005/13ц Головуючий у І
інстанції Кисіль О.А.Провадження №
22-ц/780/2283/14 Доповідач у 2 інстанції
БілоконьКатегорія 44
РІШЕННЯ

Іменем України

15 травня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді - Білоконь О.В.,

суддів: Олійника В.І., Таргоній Д.О.,

при секретарі Черепинець А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма Дружба»
на рішення Яготинського районного суду
Київської області від 03 лютого 2014 року
у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
Дружба» до спільного підприємства
товариства з обмеженою
відповідальністю «Нива
Переяславщини», ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя
особа: відділ державної реєстраційної
служби Яготинського районного
управління юстиції про визнання
недійсними договорів оренди земельних
ділянок та скасування запису про
державну реєстрацію речового права
оренди, та за зустрічним позовом
спільного підприємства товариства з
обмеженою відповідальністю «Нива
Переяславщини» до товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
Дружба», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання
недійсними договорів оренди земельних
ділянок, за зустрічним позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма Дружба»,
третя особа: спільне підприємство
товариство з обмеженою
відповідальністю «Нива
Переяславщини», про встановлення
нікчемності та визнання недійсними
договорів оренди земельних ділянок , -

встановила:

У вересні 2013 року ТОВ Агрофірма
«Дружба» звернулось до суду з
вищевказаним позовом посилаючись на
те, що між ним та ОСОБА_1, 16 серпня 2006
року, ОСОБА_2, 9 жовтня 2008 року з кожним
окремо були укладені договори оренди
земельних ділянок, які розташовані в
межах Капустинської сільської ради, та
зареєстровані в Яготинському відділі
Київської регіональної філії ДП «Центр
державного земельного кадастру».

Не розриваючи дані договори оренди, 20
березня 2013 року вищеназвані фізичні
особи уклали нові договори оренди з ТОВ
«Нива Переяславщини» на ті ж самі
земельні ділянки.

Вважають, що такі дії відповідачів
суперечать вимогам законодавства та
порушують їхні права як орендарів
земельних ділянок, тому просили
визнати недійсними договори оренди
земельних ділянок, укладені між
відповідачами (фізичними особами) та
ТОВ «Нива Переяславщини», скасувати
рішення про державну реєстрацію
речового права оренди, яке виникло на
підставі цих договорів оренди
земельної ділянки укладеного між
відповідачами та ТОВ «Нива
Переяславщини» та зобов'язати відділ
державної реєстраційної служби
Яготинського РУЮ внести запис до
Державного реєстру прав про скасування
речового права оренди, яке виникло на
підставі оспорюваних договорів оренди.

У жовтні 2013 року ТОВ «Нива
Переяславщини» звернулось із
зустрічним позовом, посилаючись на те,
що у вказаних договорах оренди
відсутні істотні умови, а саме вони не
містять плану або схеми земельної
ділянки, кадастрового плану земельної
ділянки з відображенням обмежень у її
використанні, умови договору оренди, а
саме додатки до них. Крім того, позивач
вказав, що відповідачем було порушено
ст. 15 ЗУ «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень».

ТОВ «Нива Переяславщини» просили
визнати недійсними договори оренди
земельних ділянок, укладені між ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ТОВ Агрофірма «Дружба».

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулись із зустрічним позовом до
ТОВ «Агрофірма Дружба» з тих же підстав
та з аналогічними вимогами, що і ТОВ
"Нива Переяславщини", крім того, просили
встановити нікчемність вказаних
договорів.

Рішенням Яготинського районного суду
Київської області від 03 лютого 2014 року
в первісному позові ТОВ Агрофірма
«Дружба» і зустрічному позові ТОВ
«Нива Переяславщини» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2
задоволено частково.

Визнано недійсним договір оренди
земельної ділянки, загальною площею
1,3700 га, призначеної для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, розташованої на території
Капустинської сільської ради
Яготинського району Київської області,
укладений між товариством з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма Дружба»
та ОСОБА_2 19.10.2008 року.

Визнано недійсним договір оренди
земельної ділянки, загальною площею
2,7411 га, призначеної для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, розташованої на території
Капустинської сільської ради
Яготинського району Київської області,
укладений між товариством з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма Дружба»
та ОСОБА_1 16.08.2006 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ Агрофірма
«Дружба», посилаючись на неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи та порушенням судом норм
матеріального і процесуального права,
просять рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким їхні позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі, в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1
та ОСОБА_2 відмовити, залишивши без
змін рішення суду в частині відмови у
задоволенні зустрічного позову ТОВ СП
«Нива Переяславщини» та відмови в
задоволенні вимоги про встановлення
нікчемності договорів оренди змелених
ділянок, укладених між ОСОБА_1, ОСОБА_2
та ТОВ Агрофірма «Дружба».

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин справи, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами , які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження; 3)
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

В силу ч.3 ст.61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказується при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті особи або особа, щодо якої
встановлено ці обставини.

Відмовляючи ТОВ «Агрофірма Дружба» у
задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та СП ТОВ «Нива Переяславщини»
про визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки від 20 березня 2013
року, суд виходив із того, що договори
оренди земельної ділянки між СП ТОВ
«Нива Переяславщини» та ОСОБА_1,
ОСОБА_2 укладені та зареєстрований у 2013
році з дотриманням вимог чинного
законодавства, тому і підстав для
визнання їх недійсними немає, а,
оскільки договір оренди земельної
ділянки, укладений між між ТОВ
«Агрофірма Дружба» та ОСОБА_3 не
містить, в порушення ч.1 ст.203 ЦК
України та ст..15 Закону України «Про
оренду землі», в собі відомостей щодо
істотних умов договору (відсутні
додатки, які є невід»ємною частиною
договору: план або схема земельної
ділянки, кадастровий план земельної
ділянки з відображенням обмежень у її
використанні та встановлення
сервітутів, акт визначення меж
земельної ділянки в натурі), що
свідчить про те, що державна реєстрація
договору оренди проведена з порушенням
вимог закону, і як наслідок, тягне за
собою недійсність такого договору.

Колегія суддів не може погодитися з
даними висновками суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою-
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Недійсним є правочин,
якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин). У цьому
разі визнання такого правочину
недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою- третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Судом першої інстанції встановлено та
з матеріалів справи вбачається, що між
ТОВ «Агрофірма Дружба» та ОСОБА_2,
ОСОБА_1 укладені договори оренди
земельних ділянок відповідно, 16 серпня
2006 року та 9 жовтня 2008 року(а.с.4-5 т.1, 4-5
т.2).

Є відмітки про те, що договір оренди
землі з ОСОБА_2, ОСОБА_1 мають
кадастрові номери, зареєстровані у
Яготинському відділі Київської
регіональної філії ДП «Центр
державного земельного кадастру» в
книзі записів державної реєстрації
договорів оренди землі Капустинської
сільської ради Яготинського району
Київської області, відповідно, 23 квітня
2007 року за № 46, та відповідно 3
грудня 2008 року за № 47.

Договори містять розділи щодо :
предмету договору, об»єкту оренди,
строку дії договору, орендної плати,
умов використання земельної ділянки,
умов та строку передачі земельної
ділянки в оренду, умови повернення
земельної ділянки, обмеження щодо
використання земельної ділянки, права
та обов»язки сторін, ризик знищення або
пошкодження об»єкта оренди чи його
частини, страхування об»єкта оренди,
зміна умов договору і припинення його
дії , відповідальність сторін за
невиконання або неналежне виконання
договору, прикінцеві положення,
реквізити сторін, підписи сторін.

У відповідності до умов
зазначеного договору та акту
приймання-передачі земельної ділянки
від 2008 року, між ТОВ « Агрофірма
Дружба» та ОСОБА_2 остання в натурі
передав свою земельну ділянку в оренду
ТОВ «Агрофірма Дружба», яке
користувалося нею з 2008 року (а.с.6 т.2).

Сторони визнали, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1
отримували від ТОВ «Агрофірма Дружба»
оренду плату за вказаними договорами.

Доказів, які б свідчили про те, що
оспорюваними договорами були порушені
права ОСОБА_2 та ОСОБА_1 як власників
земельних ділянок та орендодавців,
матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 15 Закону України
« Про оренду землі», яка діяла на час
виникнення спірних правовідносин,
істотними умовами договору оренди
землі були: об'єкт оренди (місце
розташування та розмір земельної
ділянки); строк дії договору оренди;
орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення
і перегляду та відповідальності
за її несплату; умови використання та
цільове призначення земельної ділянки
, яка передається в оренду; умови
збереження стану об'єкта оренди; умови
і строки передачі земельної ділянки
орендарю; умови повернення земельної
ділянки орендодавцеві; існуючі
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін.

Відповідно до умов договорів, а саме
п.18, сторонами обумовлено, що передача
земельної ділянки в оренду
здійснюється без розроблення проекту
її відведення (а.с.4 зв.). У зв»язку з чим,
посилання суду на відсутність
технічної документації до договору
оренди, як на ознаку істотної умови
договору та як на підставу недійсності
договору, спростовується змістом та
умовами договору.

Крім того, на час укладання договору
орендодавець мав державний акт, із
визначенням плану та меж земельної
ділянки та кадастрового номеру.

Тобто, зміст договору від 25 грудня 2006
року між ТОВ « Агрофірма Дружба» та
ОСОБА_3 підтверджує погодження
сторонами усіх істотних умов договору
оренди, а його реєстрація свідчить про
відсутність у реєстратора будь-яких
зауважень щодо його відповідності
нормам чинного законодавства.

На день розгляду справа судом дії
реєстратора протиправними не визнано,
реєстрація договору оренди не
скасована.

Однак, суд першої інстанції, в
порушення вимог ЦПК України
вищевказаного не врахував та не дав
належної оцінки встановленим
обставинам.

На думку колегії, позивачі ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 не надали, в розумінні положень
ст.57-60 ЦПК України доказів, що зміст
оспорюваних ними договорів оренди
земельних ділянок суперечить вимогам
ЦК України, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам, а також, що в момент його
вчинення сторонами не додержано вимог,
які встановлені ч.1-3,5 та 6 ст.203 ЦК
України (необхідний обсяг
дієздатності, вільне волевиявлення
учасників правочину, відповідність
внутрішній волі, має бути спрямованим
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ними).

З огляду на викладене, колегія вважає,
що висновки суду про обґрунтованість
вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо визнання
недійсними договорів оренди земельної
ділянки, укладеним між ними та ТОВ
«Агрофірма Дружба» не ґрунтується на
матеріалах справи та спростовується
зібраними по справі доказами.

Рішення суду в цій частині ухвалено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а тому не може
бути залишеним без змін та підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення, яким, з рахуванням викладеного
вище, необхідно відмовити ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 у задоволенні позову про
визнання недійсним договорів оренди
земельних ділянок, укладених між ними
та ТОВ «Агрофірма Дружба» .

Згідно ст. 651 ЦК України зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

20 березня 2013 року між СП ТОВ «Нива
Переяславщини» та ОСОБА_2, ОСОБА_1
були укладені договори оренди землі,
відповідно до умов яких орендодавець
передає, а орендар приймає у в строкове,
платне користування ці земельні
ділянки з цільовим призначенням для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площами 1,37 га та 2,7411 га відповідно, які
розташовані в межах Капустинської
сільради, Яготинського району строком
на 3 роки. ( а.с. 21-22, а.с. 38-39).

З копії вказаних договорів видно, що
вони мають відмітки про їх державну
реєстрацію у реєстраційної службі
Яготинського РУЮ про що у Державному
реєстрі земель вчинені записи,
відповідно, 2 червня 2013 року за № 1149773 та
23 травня 2013 за № 1036582. До договорів
додані документи, які є невід'ємною
частиною договору оренди, витяги з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно (40-47 т.1).

З матеріалів справи вбачається, що
вказані договори оренди земельних
ділянок були укладені на час
перебування їх в оренді у ТОВ
«Агрофірма Дружба» на підставі діючих
та чинних договорів оренди цієї ж землі
між ТОВ «Агрофірма Дружба» та ОСОБА_2,
ОСОБА_1

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного суду України за № 9 від
06.11.2009 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» вимога про
визнання оспорюваного правочину
недійсним та про застосування
наслідків його недійсності, а також
вимога про застосування наслідків
недійсності нікчемного правочину може
бути заявлена як однією зі сторін
правочину, так і іншою заінтересованою
особою, права та законні інтереси якої
порушено вчиненням правочину.

За таких обставин, оскільки
укладенням договору оренди між ОСОБА_2,
ОСОБА_1 та СП ТОВ «Нива Переяславщина»
були порушені законні права та
інтереси ТОВ «Агрофірми Дружба», то
позовні вимог ТОВ «Агрофірма Дружба» є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню. У зв»язку з чим, рішення
суду в частині відмови ТОВ «Агрофірма
Дружба» - про визнання недійсними
договорів оренди земельних ділянок
підлягає скасуванню як таке, що не
ґрунтується на дійсних обставинах
справи та не відповідає вимогам закону.
В цій частині слід ухвалити нове
рішення про задоволення позовних вимог
в цій частині та вимог в частині
скасування державної реєстрації
речового права оренди, яке виникло на
підставі вказаних договорів оренди.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що доводи апеляційної скарги
заслуговують на увагу, а оскаржуване
рішення суду першої інстанції підлягає
частковому скасуванню на підставі ст.
309 ЦПК України, з ухваленням нового
рішення про задоволення позову ТОВ
«Агрофірма Дружба» та про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2,
ОСОБА_1 в частині визнання недійсними
договорів оренди земельних ділянок,
укладених між ними та ТОВ «Дружба».

Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Агрофірма
"Дружба" задовольнити.

Рішення Яготинського районного суду
Київської області від 03 лютого 2014 року
в частині відмови у задоволенні позову
товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма Дружба»
та часткового задоволення зустрічних
позовів ОСОБА_1, ОСОБА_2 скасувати та
ухвалити нове.

Визнати недійсним договір оренди
земельної ділянки №73 від 20.03.2013 року,
укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Нива
Переяславщини» щодо земельної ділянки
ОСОБА_1 НОМЕР_1, площею 2,7411 га,
кадастровий номер: :07:003:0016,
розташованої в адміністративних межах
Капустинської сільської ради
Яготинського району Київської області,
скасувати рішення про державну
реєстрацію речового права оренди,
індексний номер: 3174826 від 01.05.2013 року та
зобов'язати відділ державної
реєстраційної служби Яготинського
районного управління юстиції внести
запис до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про скасування
речового права оренди, які виникли на
підставі договору оренди цієї
земельної ділянки.

Визнати недійсним договір оренди
земельної ділянки № 125 від 20.03.2013 року,
укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Нива
Переяславщини» щодо ? земельної
ділянки ОСОБА_2 НОМЕР_2, площею 1,37 га,
кадастровий номер: :07:003:0001,
розташованої в адміністративних межах
Капустинської сільської ради
Яготинського району Київської області,
скасувати рішення про державну
реєстрацію речового права оренди,
індексний номер: 3200495 від 06.05.2013 року та
зобов'язати відділ державної
реєстраційної служби Яготинського
районного управління юстиції внести
запис до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про скасування
речового права оренди, які виникли на
підставі договору оренди цієї
земельної ділянки.

В задоволенні зустрічних позовів
ОСОБА_1, ОСОБА_2 в частині визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки, загальною площею 1,3700 га,
призначеної для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташованої на території
Капустинської сільської ради
Яготинського району Київської області,
укладений між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма Дружба»
та ОСОБА_2 19.10.2008 року; визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки, загальною площею 2,7411 га,
призначеної для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташованої на території
Капустинської сільської ради
Яготинського району Київської області,
укладений між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма Дружба»
та ОСОБА_1 16.08.2006 року - відмовити.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржене у касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: