АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1259/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 30, 31 Середа Л. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Магда Л. Ф. РІШЕННЯ
15 травня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоМагда Л. Ф. суддівМіщенко С.
В. , Трюхан Г. М. при секретаріРибасюк
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на
рішення Золотоніського міськрайонного
суду Черкаської області від 11 березня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_8, ОСОБА_9 про стягнення майнової
шкоди та заробітку, втраченого
внаслідок ушкодження здоров'я,
вивчивши матеріали справи,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 28 січня 2014 року звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_9 про
стягнення майнової шкоди та заробітку,
втраченого внаслідок ушкодження
здоров'я.

В позовній заяві вказував, що 9 січня 2012
р. близько 12.30 год. на території
молочно-тваринної ферми у АДРЕСА_1
відповідачі по справі на ґрунті
раптово виниклих неприязних відносин
ударами кулаків рук по обличчю та
пластмасовим пульсатором по голові
спричинили йому тілесні ушкодження у
виді закритої черепно-мозкової травми,
струсу головного мозку, забою м'яких
тканин голови, що відносяться до
категорії тілесних ушкоджень легкого
ступеня тяжкості, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я.

Відповідно до вироку Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 23 серпня 2013 р. по
кримінальній справі про обвинувачення
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 125 КК України
відповідачі були визнані винними у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
125 КК України, та призначено покарання.
Вказаний вирок суду був залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Черкаської області від 15 жовтня 2013 р.

Отже факт заподіяння йому легких
тілесних ушкоджень, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я,
встановлений вироком суду в
кримінальному провадженні, а тому такі
обставини не потребують доказуванню
при розгляді цивільної справи щодо
цивільно-правових наслідків дій винних
осіб.

Після заподіяння йому тілесних
ушкоджень позивач перебував на
лікуванні з 11 січня 2012 р. по 22 лютого 2012
р., що підтверджується листком
непрацездатності Серія АВФ № 001276.

На той час позивач працював в ДП
«Агрофірма «Іскра» і згідно з довідкою
підприємства його заробітна плата за
три місяці до вчинення стосовно нього
злочину становила 6771 грн. 20 коп. Отже
середньомісячна заробітна плата
складає 2 257 грн. 07 коп.

Позивач посилався на те, що ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 повинні в солідарному порядку
відшкодувати йому втрачений заробіток
за час перебування на лікарняному
внаслідок втрати загальної
працездатності з 11 січня 2012 р. по 22
лютого 2012 р., тобто за 41 день, в розмірі
3084 грн. 66 коп., виходячи з розрахунку:
2257,07 грн.: 30 (днів) х 41 (день).

Також, позивач був змушений нести
додаткові витрати, не пов'язані із
лікуванням, а саме: був змушений після
закінчення лікування неодноразово
їздити в м. Золотоноша в міліцію та на
судові засідання. Згідно чеків, що
збереглися, він поніс затрати на
придбання палива на суму 799 грн. 61 коп.

Тому позивач просив суд стягнути з
відповідачів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на його
користь матеріальні збитки в сумі 799,61
грн. та заробіток, втрачений внаслідок
ушкодження здоров'я в сумі 3084,66 грн.

Рішенням Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 11 березня 2014 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_8
та ОСОБА_9 солідарно на користь ОСОБА_6
кошти в сумі 201 грн. 25 коп. - в порядку
відшкодування матеріальної шкоди.

Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 в частині стягнення заробітку,
втраченого внаслідок ушкодження
здоров'я, залишено без розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 солідарно
судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду
представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 подав
апеляційну скаргу в якій просить про
його скасування в частині залишення
без розгляду позовних вимог ОСОБА_6 до
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в частині стягнення
заробітку, втраченого внаслідок
ушкодження здоров'я та ухвалення
нового рішення в цій частині, яким
задоволити позовну вимогу повністю,
посилаючись на те, що рішення суду в цій
частині ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального
права., а висновки суду не ґрунтуються
на наявних в матеріалах справи доказах.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта,
який підтримав апеляційну скаргу,
заперечення проти доводів апеляційної
скарги ОСОБА_9, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що апеляційна скарга підлягає
до часткового задоволення, а рішення
суду повинно бути змінено виходячи з
наступного.

Судом в ході розгляду справи було
встановлено, що згідно з вироком
Золотоніського міськрайонного суду
Черкаської області від 23 серпня 2013 р. по
кримінальній справі про обвинувачення
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 125 КК України,
залишеним без змін ухвалою колегії
суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Черкаської
області від 15 жовтня 2013 р., відповідачі
були визнані винними у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК
України, та їм призначено покарання у
вигляді штрафу в сумі 850 грн. кожному.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6
було задоволено частково, стягнуто з
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на його користь
витрати на лікування в розмірі 1191 грн. 08
коп., витрати на придбання пального для
поїздок в лікарню та моральну шкоду в
розмірі 2000 грн.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК
України вирок у кримінальній справі, що
набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Рішенням суду залишаючи без розгляду
позовні вимоги ОСОБА_6 про стягнення
втраченого заробітку внаслідок
ушкодження здоров'я під час вчинення
відносно нього злочину, суд послався на
п. 4 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Між тим, згідно із зазначеною нормою
цивільно-процесуального законодавства
суд постановляє ухвалу (а не рішення)
про залишення заяви без розгляду, якщо
спір між тими самими сторонами, про той
самий предмет і з тих самих підстав
розглядається в іншому суді.

Проте, будь-які докази про те, що в
іншому суді розглядається справа про
стягнення з відповідачів втраченого
заробітку внаслідок ушкодження
здоров'я під час вчинення відносно
ОСОБА_6 злочину, в матеріалах справи
відсутні.

Посилання суду, як на доказ наявності
підстав для залишення без розгляду
позову в цій частині вимог за п. 4 ч. 1 ст.
207 ЦПК України, на вирок Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 23 серпня 2013 р. по
кримінальній справі про обвинувачення
ОСОБА_8 та ОСОБА_9, безпідставні,
оскільки вказаний вирок набрав
чинності 15 жовтня 2013 р., тобто до
ухвалення рішення у даній справі.

Крім того, з тексту вироку та його
резолютивної частини не вбачається, що
судом, при його постановленні,
вирішувався позов ОСОБА_6 про стягнення
втраченого заробітку внаслідок
ушкодження здоров'я під час вчинення
відносно нього злочину.

До того ж, навіть за умови розгляду
судом при постановленні вироку суду
вимог позивача про стягнення
втраченого заробітку внаслідок
ушкодження здоров'я під час вчинення
відносно нього злочину, така обставина
не являлася б підставою для залишення
цього позову без розгляду з підстав,
передбачених п. 4 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
рішення суду в частині залишення без
розгляду позову ОСОБА_6 про стягнення
втраченого заробітку внаслідок
ушкодження здоров'я під час вчинення
відносно нього злочину, підлягає до
скасування і позов в цій частині вимог
підлягає направленню до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

В іншій частині рішення суду сторонами
не оскаржувалося.

Відповідно до вимог ст. 311 ЦПК України
підставами для скасування ухвали суду,
що перешкоджає подальшому провадженню
у справі, і направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції є недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

Зважаючи на те, що суд в порушення вимог
ст. 207 ЦПК України, залишив частину
вимог позивача без розгляду рішенням, а
не ухвалою суду, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
скасування рішення суду в цій частині
вимог і направлення справи до суду
першої інстанції для продовження
розгляду позову ОСОБА_6 про стягнення
втраченого заробітку внаслідок
ушкодження здоров'я під час вчинення
відносно нього злочину.

Керуючись ст. ст. 307, 311, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6
- ОСОБА_7 задовольнити частково, рішення
Золотоніського міськрайонного суду
Черкаської області від 11 березня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_8, ОСОБА_9 про стягнення майнової
шкоди та заробітку, втраченого
внаслідок ушкодження здоров'я
скасувати в частині залишення без
розгляду позову ОСОБА_6 про стягнення
втраченого заробітку внаслідок
ушкодження здоров'я під час вчинення
відносно нього злочину і справу в цій
частині направити до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає чинності з моменту
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :