Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2014 р. Дніпровський
районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко
Н.О.

при секретарі Лисенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-я
особа: ОСОБА_4 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок залиття, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-я особа:
ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
залиття посилаючись на те, що їй та її
матері - ОСОБА_4 належить на праві
власності квартира АДРЕСА_1. 09 червня 2013
року близько 19:15 години сталось залиття
її квартири. Залиття сталось з вини
відповідачів, в зв'яжу з тим, що в їх
квартирі зірвало кран центрального
стояку холодної води. 13 червня 2013 року
близько 17:30 години з вини відповідачів
сталось повторне залиття, причиною
залиття стало те, що потік бачок
унітазу. Відповідачі у добровільному
порядку відмовляються відшкодувати
шкоду. Тому позивач просить суд
стягнути з відповідачів солідарно
матеріальну та моральну шкоду, а також
судові витрати.

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримала та просила
суд стягнути з відповідачів солідарно
на її користь завдану матеріальну
шкоду в сумі 39953 грн., моральну шкоду в
сумі 20000 грн., 800 грн. за проведення
експертизи та 608 грн. 13 коп. судового
збору.

В судовому засіданні відповідачі
позов не визнали та пояснили, що
розміри шкоди позивачем завищені, на їх
думку, розмір матеріальної шкоди
складає 10000 грн., а моральної - 1000 грн.

Третя особа в судовому засіданні
позов вважає обґрунтованим.

Суд, вислухавши пояснення
позивача, відповідачів, третьої особи,
дослідивши матеріали справи приходить
до наступного.

Як вбачається з пояснень та
матеріали справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на
праві власності належить квартира
АДРЕСА_1 (а.с.5). На даний час в спірній
квартирі також зареєстровані та
проживають неповнолітні ОСОБА_5 та
ОСОБА_6., що підтверджується копією
довідки форми № 3 (а.с.7).

Позивач звернулась до суду з позовом
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
залиття обґрунтовуючи свої вимоги тим,
що 09 червня 2013 року та 13 червня 2013 року з
вини відповідачів, яким належить
квартира АДРЕСА_2, було залито її
квартиру. На підтвердження даного
факту надала акти від 11.06.2013 року та від
14.06.2013 року (а.с.34, 35).

Актом від 11.06.2013 року зафіксовано, що
відбулось залиття квартири АДРЕСА_1.
Залиття відбулось з вини мешканців
квартири АДРЕСА_2, які не слідкували за
станом сантехнічних приладів, а саме
зірвало кран центрального стояка
холодної води у ванній кімнаті (а.с.34).

Актом від 14.06.2013 року зафіксовано, що
відбулось повторне залиття з вини
мешканців квартири АДРЕСА_2, які не
слідкували за станом сантехнічних
приладів (а.с.35).

Факт залиття квартири № 163 сторонами не
оспорюється.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Зі звіту № 75/13 оцінки збитків, завданих
власнику квартири внаслідок залиття
від 12 липня 2013 року вбачається, що
вартість майнової шкоди, завданої
ОСОБА_1 в результаті залиття її
квартири АДРЕСА_1, за цінами і станом на
час дослідження, становить 39953 грн.
(а.с.9-11).

Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням
обставин справи суд за вибором
потерпілого може зобов'язати особу, яка
завдала шкоди майну, відшкодувати її в
натурі (передати річ того ж роду і такої
ж якості, полагодити пошкоджену річ
тощо) або відшкодувати завдані збитки у
повному обсязі. Розмір збитків, що
підлягає відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для встановлення
пошкодженої речі.

В судовому засіданні за клопотанням
представника відповідача ОСОБА_3 було
призначено судова будівельно-технічна
експертиза, але експертиза не була
проведена в зв'язку з тим, що особа на
яку було покладено оплатити її
вартість, а саме ОСОБА_3, не здійснила
попередню оплату вартості експертизи.
В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснила,
що немає коштів оплачувати вартість
експертизи та повторно не буде
заявляти клопотання про призначення
експертизи, тому суд при визначенні
суми матеріальних збитків виходить з
доказів, які наявні в матеріалах
справи.

Власник зобов'язаний утримувати майно,
що йому належить, якщо інше не
встановлено договором або законом (ст.
322 ЦК України).

З свідоцтва про право власності на
житло та свідоцтва про право на
спадщину за законом вбачається, що 1/2
частина квартири АДРЕСА_2 належить
ОСОБА_2, а власником 1/4 частини квартири
АДРЕСА_2 є ОСОБА_3 (а.с.96, 97).

Відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України
особи, спільними діями або
бездіяльністю яких було завдано шкоди,
несуть солідарну відповідальність
перед потерпілим.

На виконання вимог ч. 2 ст. 1190 ЦК України
до суду від потерпілої (позивача) не
надходило заяв про визначення
відповідальності відповідачів, які
спільно завдали шкоду, у частці
відповідно до ступеня їхньої вини.

Крім того, з наданих сторонами доказів
не встановлено, що відповідачі несуть
відповідальність в межах своїх часток,
а тому суд вважає, що шкода підлягає
стягненню з відповідачів солідарно.

Отже, на відшкодування матеріальної
шкоди, суд вважає необхідне стягнути з
відповідачів солідарно на користь
позивача 39953 грн. Крім того, відповідно
до ч.2 п.1 ст. 22 ЦК України з відповідачів
солідарно на користь позивача
підлягають стягненню грошові кошти в
сумі 800 грн. сплачені позивачем за
проведення оцінки з визначення
вартості збитків завданих внаслідок
залиття квартири (а.с.38).

Однією з позовних вимог позивач
просить суд стягнути з відповідачів
солідарно на її користь моральну шкоду,
яка полягає в тому, що вона пережила
нервовий стрес та моральні страждання,
оскільки нещодавно було закінчено
ремонт в її квартирі. Внаслідок залиття
постраждала вся квартира. Ремонт
знищено, частково постраждали нові
меблі. В квартирі сирість, тому з
квартири необхідно виселитись з
дітьми, оскільки у сина бронхіальна
астма, а виїхати немає куди. Ванна
кімната та коридор покрились грибком,
який надалі розповсюджується, тому
дитина часто хворіє. Моральну шкоду
оцінює в сумі 20000 грн.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній особі
діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 23 ЦК України,
моральна шкода полягає: 1) у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я; 2) у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Постановою Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» в пункті 5 роз'яснено, що
відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні.

Враховуючи вимоги розумності і
справедливості, характер
правопорушення, глибину фізичних та
душевних страждань, ступінь вини
відповідачів, які завдали моральної
шкоди позивачу та її сім'ї, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення, на відшкодування
моральної шкоди з відповідачів
солідарно на користь позивача суд
вважає за необхідне стягнути моральну
шкоду в сумі 5000 грн.

Частиною 1 ст. 88 ЦПК України
передбачено, що стороні, на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, також підлягає стягненню
солідарно з відповідачів на користь
позивача 399 грн. 53 коп. судового збору.

З врахуванням вищевикладеного, суд
вважає, що позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
22, 23, 322, 382, 611, 1166, 1167, 1192 ЦК України,
Законом України «Про
житлово-комунальні послуги»,
Постановою Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», ст. ст. 10, 11, 58, 60, 88, 131, 212- 215 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-я
особа: ОСОБА_4 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок залиття
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) та
ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) солідарно на
користь ОСОБА_1 39953 грн. матеріальної
шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) та
ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) солідарно на
користь ОСОБА_1 5000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) та
ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) солідарно на
користь ОСОБА_1 399 грн. 53 коп. судового
збору, 800 грн. витрат за проведення
експертизи.

В решті позові відмовити.

До суду може бути подана апеляційна
скарга на рішення суду протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особами,
які не були присутні при його
проголошенні протягом десяти днів з
дня отримання копії рішення.

Суддя