АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3678/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Підберезний Г.А. Доповідач -
Черненкова Л.А. Категорія 79
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Судова колегія судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді -
Черненкової Л.А.

суддів -
Петешенкової М.Ю., Дерев`янка О.Г.

при секретарі - Бойко О.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 19 листопада 2013
року про забезпечення позову по справі
за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа:
головне управління юстиції у
Дніпропетровській області управління
державної виконавчої служби відділ
примусового виконання рішень про
затвердження мирової угоди в ході
виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И
Л А:

15 листопада 2013 року ОСОБА_3 звернувся
до суду із зазначеною заявою та просив
суд визнати мирову угоду між ОСОБА_4,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5; зупинити
стягнення на підставі виконавчих
листів № 2-5220/11, за якими відкритті
виконавчі провадження № 38845709 та № 38845670
до вирішення судом питання про
визнання мирової угоди, посилаючись на
те, що 14.11.2013 року державний виконавець
Клименко О.С., виконуючи обов'язки
начальника відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області відмовив у
задоволенні заяви ОСОБА_3 в порядку ст.
372 ЦПК України щодо направлення до суду
мирової угоди, укладеної між сторонами
в процесі виконання виконавчих листів,
виданих Амур-Нижньодніпровським
районним судом м. Дніпропетровська
05.07.2013 року по справі № 2-5220/11 (виконавчі
провадження № 38845709 та № 38845670).

Ухвалою Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 19 листопада 2013
року заяву ОСОБА_3 про забезпечення
позову задоволено; зупинено стягнення
на підставі виконавчих листів № 2-5220/11,
за якими відкритті виконавчі
провадження № 38845709 та № 38845670 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить
питання про скасування ухвали про
забезпечення позову, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення сторін, що з'явилися,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає за необхідне її задовольнити з
наступних підстав.

Суд першої інстанції, забезпечивши
позов шляхом зупинення стягнення на
підставі виконавчих листів № 2-5220/11, за
якими відкритті виконавчі провадження
№ 38845709 та № 38845670, посилався на те, що не
прийняття заходів з забезпечення
позову може утруднити виконання
рішення суду у разі його прийняття.

Однак погодитись з таким висновком
районного суду не можна, оскільки суд
неправильно застосував норми
процесуального права.

Відповідно до вимог ст.151 ЦПК України
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити заходи забезпечення
позову. Таке забезпечення допускається
на будь-якій стадії розгляду справи,
якщо невжиття заходів забезпечення
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду і ці обставини
та докази їм повинні бути викладені в
заяві про забезпечення позову.

У статті 152 ЦПК України перелічені
види забезпечення позову, які можуть
бути застосовані судом при вирішенні
питання про забезпечення позову,
зокрема, п.6 ч.1.ст.152 ЦПК України
передбачає забезпечення позову
зупиненням стягнення на підставі
виконавчого документа, який
оскаржується боржником у судовому
порядку.

Однак за матеріалами справи і поданої
заяви ОСОБА_3 про затвердження мирової
угоди в ході виконання рішення суду, не
вбачається, що оскаржується боржником
у судовому порядку виконавчий
документ, а тому підстави для
забезпечення позову, який не був
заявлений, відсутні.

Суд першої інстанції вирішуючи питання
про забезпечення позову за заявою
позивача, не звернув увагу на те, що
такої заяви позивач не подавав суду, в
наданих судом матеріалах справи
відсутні докази сплати судового збору
для подачі заяви про забезпечення
позову.

Судом першої інстанції не з'ясовано
характер спірних правовідносин і
необхідність у забезпеченні позову за
заявою ОСОБА_3 та відповідність таких
вимог закону.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд повинен враховувати
роз`яснення, дані в постанові Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 2006
року № 9 «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», п.4, де вказано,
що розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суддя має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову позовним вимогам.

У порушення діючого законодавства, суд
першої інстанції не звернув увагу на
те, що позовні вимоги у справі не
заявлені, а тому і не з'ясував з'ясувати
обсяг позовних вимог, дані про особу
відповідача, а також відповідність
виду забезпечення позову позовним
вимогам.

Відповідно до п.3 ст.312 ЦПК України, -
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд:
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

Судова колегія дійшла висновку, що
ухвала суду про забезпечення позову
постановлена з порушенням порядку,
встановленого для його вирішення, у
зв'язку з чим підлягає скасуванню з
направленням справи до суду першої
інстанції для вирішення питання про
забезпечення позову відповідно до
вимог чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 218 ЦПК України,
судова колегія, -

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 19 листопада 2013
року про забезпечення позову -
скасувати, справу направити до цього ж
суду на новий розгляд питання про
забезпечення позову.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та оскарженню не
підлягає, оскільки не перешкоджає
подальшому провадженню у справі.

Судді