Справа № 201/5289/14-ц ( 2/201/1584/2014)
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне, в порядку гл. 8 розділу ІІІ ЦПК
України)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді
Черновського Г.В.,

при секретарі - Пісчанській
Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу №201/8860/2013ц за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання
дозволу на виїзд дитини за кордон без
згоди одного з батьків,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з
вищевказаним позовом. В обґрунтування
своїх вимог посилалася на те, що з 01
червня 2002 року по 20 квітня 2004 року
перебувала у шлюбі з відповідачем, від
якого мають спільну дитину - доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на теперішній
час проживає разом з позивачкою та
перебуває на її утриманні. Відповідач
перешкоджає у виїзді дитини за кордон
для відпочинку та оздоровлення,
створюючи перешкоди в оформлені
проїзного документа дитини, а також в
перетинанні державного кордону
України під час виїзду на відпочинок за
кордон, у зв'язку з чим позивачка
просить суд надати дозвіл на виїзд за
кордон без письмової згоди відповідача
їх неповнолітньої доньки та
необхідного для виїзду за кордон
неповнолітньої ОСОБА_3 проїзного
документу.

Позивач у судове засідання не
з'явилась, про місце, день та годину
розгляду справи у судовому засіданні
повідомлялась належним чином, надала
про розгляд даної цивільної справи за
її відсутності, в заяві вказала, що
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, проти ухвалення заочного
рішення не заперечує. В заяві також
вказала, що просить надати дозвіл на
виїзд її доньки з 01 червня 2014 року по 31
серпня 2014 року для оздоровлення.

Відповідач в судове засідання не
з'явився про день, час та місце слухання
справи повідомлялась належним чином,
про що свідчить повідомлення про
вручення поштової кореспонденції суду
з викликом ОСОБА_2 у судове засідання (а.
с. 23), про причини неявки суду не
повідомив, тому суд відповідно до ч. 1, 2
ст. 224 ЦПК України вважає можливим
провести заочний розгляд справи.

Приймаючи до уваги, що в матеріалах
справи достатньо доказів для ухвалення
по справі заочного рішення, суд на
підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає
можливим розглянути справу у
відсутність відповідача за правилами
постановлення заочного рішення.

За таких обставин суд вважає за
можливе відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК
України розглянути дану цивільну
справу без здійснення фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Суд, дослідивши матеріали цивільної
справи, вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України» за
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з 01
червня 2002 року по 20 квітня 2004 року, що
підтверджується свідоцтвом про
одруження серії НОМЕР_1 та свідоцтвом
про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2,
копії яких наявні в матеріалах справи
(а. с. 18, 19, 20).

Від спільного подружнього життя
сторони мають доньку - доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 17), яка проживає разом
з позивачкою та перебуває на її
утриманні.

З матеріалів справи також вбачається,
що відповідач не приймає участі у
вихованні дитини та не з'являється за
місцем її проживання (а. с. 7, 8, 9, 10, 11, 12).

На даний час відповідач перешкоджає у
виїзді дитини за кордон для відпочинку,
створюючи перешкоди в оформлені
проїзного документа дитини, а також в
перетинанні державного кордону
України під час виїзду на відпочинок за
кордон.

Згідно п. 18 Правил оформлення і видачі
паспортів громадянам України для
виїзду за кордон і проїзних документів
дитини, їх тимчасового затримання та
вилучення, затверджених поставною
Кабінету Міністрів України № 231 від 31
березня 1995 року, з наступними змінами
та доповненнями, за відсутності згоди
одного з батьків виїзд неповнолітнього
за кордон може бути дозволений за
рішенням суду.

Пунктом 4 частини 2 статті 4 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України»
проїзний документ на дитину
оформляється на термін три роки або до
досягнення нею 18-річного віку.

Враховуючи, що виїзд дитини за межі
України відповідає її інтересам, а
також приймаючи до уваги неможливість
отримання необхідної для цього згоди
батька, який створює перешкоди в
оформлені належних документів для
виїзду дитини за кордон, суд вважає за
необхідне задовольнити позов та надати
позивачці дозвіл на виїзд за кордон без
письмової згоди відповідача їх
неповнолітньої доньки, та на
оформлення необхідного для виїзду за
кордон неповнолітньої ОСОБА_3
проїзного документа.

На підставі викладеного, керуючись,
ст.ст. 10, 11, 60, 208-210, 212-215, 218 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
надання дозволу на виїзд дитини за
кордон без згоди одного з батьків -
задовольнити.

Надати ОСОБА_1 дозвіл на виїзд за кордон
в період з 01 червня 2014 року по 31 серпня
2014 року без письмової згоди батька -
ОСОБА_2, їх неповнолітньої доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та на оформлення
необхідного для виїзду за кордон
неповнолітньої ОСОБА_3 проїзних
документів.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Заочне рішення суду може бути
оскаржене позивачем протягом десяти
днів з дня проголошення рішення шляхом
подання апеляційної скарги до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська.

Головуючий-суддя Г.В. Черновськой