УХВАЛА

іменем україни

2 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Червинської М.Є.,

Лесько А.О., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом виконавчого комітету
Коростенської міської ради
Житомирської області до ОСОБА_3 про
знесення самовільно встановленого
гаражу та огорожі за касаційною
скаргою виконавчого комітету
Коростенської міської ради
Житомирської області на рішення
апеляційного суду Житомирської
області від 1 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року виконавчий комітет
Коростенської міської ради звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_3 та просив
зобов'язати відповідача знести
самовільно встановлений гараж біля
житлового будинку АДРЕСА_1 та привести
земельну ділянку до попереднього
стану.

Обґрунтовуючи позов, позивач указував
на те, що відповідач без відповідних
дозвільних документів встановив
металевий гараж на земельній ділянці
за вищевказаною адресою, який заважає
мешканцям будинку, та просив позов
задовольнити.

Рішенням Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 29 квітня 2013 року позов
виконавчого комітету Коростенської
міської ради - задоволено. Зобов'язано
ОСОБА_3 знести, за власний рахунок,
самовільно встановлений ним металевий
гараж та огорожу біля житлового
будинку АДРЕСА_1 та привести
самовільно зайняту земельну ділянку в
попередній стан. Вирішено питання про
судовий збір.

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 1 листопада
2013 року рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
рішення про відмову в позові.

У касаційній скарзі виконавчий комітет
Коростенської міської ради
Житомирської області просить
скасувати рішення апеляційного суду,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, та залишити в силі рішення суду
першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді судової
палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що
відповідач не маючи на те відповідного
дозволу, та без передачі йому
відповідної земельної ділянки,
самовільно встановив металевий гараж
та бетонну огорожу з воротами
металевого профілю на території
земельної ділянки, прилеглої до
будинку АДРЕСА_1.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції та ухвалюючи
нове рішення про відмову в позові,
виходив із того, що позивачем не надано
належних доказів на підтвердження
факту того, що гараж та огорожа,
встановлені відповідачем на земельній
ділянці, що перебуває у власності
територіальної громади.

Проте з такими висновками апеляційного
суду погодитись не можна.

Відповідно до ст. 83 ЗК України у
комунальній власності перебувають усі
землі в межах населених пунктів, крім
земель приватної та державної
власності.

Згідно із п. п. а, б, в ст. 12 ЗК України до
повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить: розпорядження землями
територіальної громади; передача
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян та
юридичних осіб; надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності.

З матеріалів справи вбачається та
встановлено судом, що земельна ділянка,
на якій розташований гараж та огорожа,
належить територіальній громаді м.
Коростеня.

Дана обставина підтверджується актами
територіального обстеження земельної
ділянки від 17 жовтня 2012 року (а.с. 8)
та від 25 січня 2013 року (а.с. 36),
матеріалами викопіювання з плану м.
Коростеня та фото фіксацією (а.с. 10-12,
37-39).

Коростенською міською радою рішення
про надання дозволу ОСОБА_3
про надання у користування земельної
ділянки під гараж та огорожу не
приймалось, земельна ділянка для цієї
мети не виділялась.

Виконавчий комітет Коростенської
міської ради неодноразово звертався до
відповідача із попередженням про
знесення самовільно встановлених
об'єктів нерухомості (а.с. 4, 5), які
залишились без відповідного
реагування.

Згідно зі змісту ст. 212 ЗК України
самовільно зайняті земельні ділянки
підлягають поверненню власникам землі
без відшкодування затрат, понесених за
час незаконного користування ними.

Таким чином, установивши, що відповідач
самовільно встановив гараж та металеву
огорожу на земельній ділянці позивача,
місцевий суд дійшов обґрунтованого
висновку про наявність правових
підстав для задоволення позову.

Апеляційний суд, відмовляючи в позові
на підставі тих же доказів, що
досліджував місцевий суд, дійшов
протилежних висновків, не вказавши, які
норми процесуального або
матеріального права при цьому порушив
суд першої інстанції, та не здобув
нових доказів, які ю спростовували
висновки суду першої інстанції.

Таким чином рішення суду першої
інстанції про задоволення позову є
законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 339 ЦПК України
встановивши, що апеляційним судом
скасовано судове рішення, ухвалене
згідно із законом, суд касаційної
інстанції скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції і залишає в силі
судове рішення суду першої інстанції.

За таких обставин, рішення
апеляційного суду підлягає скасуванню
із залишенням в силі рішення суду
першої інстанції.

Керуючись ст. 336, 339, 344, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу виконавчого комітету
Коростенської міської ради
Житомирської області задовольнити.

Рішення апеляційного суду
Житомирської області від 1 листопада
2013 року скасувати та залишити в
силі рішення Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 29 квітня 2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник Судді:Б.І.
Гулько А.О. Лесько М.Є. Червинська В.А.
Черненко