Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2014 року
м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста
Кривого Рогу у складі :

Головуючого, судді : ВОДОП"ЯНОВА
С. М.

при секретарі : Василенко С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у місті Кривому
Розі за участю сторін, позивачки
ОСОБА_2 її представників - адвокатів
ОСОБА_3, ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5,
його представника, адвоката ОСОБА_6,
цивільну справу за позовом;

ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа
Управління Держкомзему міста Кривого
Рогу, про визнання протиправною
відмову від підписання акту
погодження меж земельної ділянки, та за
зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2
про усунення перешкод в користуванні
власністю та відшкодування моральної
шкоди,

В С Т А Н О В И В
;

До Жовтневого районного суду
міста Кривого Рогу звернулась
позивачка ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_5,
про визнання протиправною відмову від
підписання акту погодження меж
земельної ділянки.

В обґрунтування своєї позовної заяви
ОСОБА_2 в уточненому позові, який
подано до суду 12 травня 2014 року вказала,
що 19. 04.2008 року вона за договором
купівлі-продажу придбала
домоволодіння АДРЕСА_1 Домоволодіння
розташовано на земельній ділянці,
загальною площею - 0, 0501 га..

Рішенням Криворізької міської ради від
30.03.2011 року № 302 їй, як користувачу
земельної ділянки наданий дозвіл на
виготовлення технічної документації
із землеустрою для подальшої передачі
безоплатно у власність земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд.

01.02.2011 року вона звернулася до ТОВ
Науково-виробничого підприємства
«Укргеопроект» для складання
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на
земельну ділянку за цільовим
призначенням. Згідно технічної
документації було проведено
кадастрову зйомку фактичних меж
землекористування та узгоджено межі
земельної ділянки з суміжними
землекористувачами ( землевласниками)
за наявними фактичними межами
відповідно до складеного плану.

Власники будинку АДРЕСА_2 - сім'я ОСОБА_12
та власник будинку АДРЕСА_3 - ОСОБА_7,
підписали їй акт обстеження за
узгодженням зовнішніх меж
землекористування, але мешканець
будинку АДРЕСА_4 - ОСОБА_5 даний акт не
підписав, ніяк не мотивуючи свою
відмову.

В зв'язку з відмовою узгодити зовнішні
межі землекористування з власником
сусіднього домоволодіння ОСОБА_5, вона
звернулася до комісії з питань
вирішення земельних спорів що до меж
земельних ділянок Жовтневої районної у
місті ради та отримала рішення від
04.07.2012 року № 7, яким комісія по
земельним спорам рекомендувала їй
«вирішити питання шляхом домовленості
та дотримання правил добросусідства»,
а в разі відсутності взаєморозуміння
їй було рекомендовано вирішувати спір
у судовому порядку.

Добровільно вирішити це питання
відповідач не бажає, він навмисно не
бажає підписувати їй акт узгодження
меж землекористувачів без будь яких на
то поважних причин. Він в свій час
приватизував земельну ділянку, та має
державний акт на землю. Також такі акти
мають і її інші сусіди, але вона не має
можливості приватизувати землю та
отримати Державний акт.

При складанні технічної документації
ніяких порушень межі з
землекористувачем ОСОБА_5 не
зафіксовано, кожен з них користується
своєю земельною ділянкою відповідно
місця проживання. Таким чином, спора що
до меж земельних ділянок фактично не
існує.

Таким чином, безпідставна відмова
відповідача ОСОБА_5 узгодити зовнішні
межі землекористування порушує її
конституційні права власника
домоволодіння, суперечить рішенню
міської ради, та перешкоджає їй
отримати Державний акт на земельну
ділянку, у зв'язку з чим вона змушена
звертатися до суду з відповідною
позовною заявою про визнання
протиправною відмову від підписання
акту погодження меж земельної ділянки.

На підставі наведеного, позивачка
просить суд визнати протиправною
відмову ОСОБА_5 від підписання акту
погодження меж земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
споруд за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_5 позовні вимоги
ОСОБА_2 не визнав та подав до суду
зустрічний позов, про усунення
перешкод в користуванні власністю та
відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог
ОСОБА_5 у позові зазначив, що йому на
праві приватної власності належить
будинок АДРЕСА_4, що підтверджується
Витягом про реєстрацію права власності
на нерухоме майно, виданим 05.01.2005 року
КП ДОР «Криворізьке бюро технічної
інвентаризації».

Також відповідно до Державного акту
про право власності на земельну
ділянку, виданого Криворізькою міською
Радою Дніпропетровської області 23.10.2006
року на підставі рішення міської ради
від 21.06.2006 року на № 124, він є власником
земельної ділянки площею - 0,0567 Га.,
розташованої за вказаною адресою.

Відповідачка ОСОБА_2 є його сусідкою,
яка з 2008 року є власником будинку
АДРЕСА_1. Відповідачка ОСОБА_2
звернулась до Жовтневого районного
суду м. Кривого Рогу з позовом до нього
про усунення перешкод в приватизації
земельної ділянки та отримання права
власності у якому не виклала дійсних
причин його незгоди на приватизацію
нею суміжної земельної ділянки.

Він не надав дозволу на приватизацію
позивачкою земельної ділянки, тому, що
ОСОБА_2, нехтуючи правилами
добросусідства, незаконно збудувала
спільну огорожу між їх земельними
ділянками, яка не відповідає
будівельним нормам, спотворила
естетичний вигляд його садиби,
зменшила розмір його земельної
ділянки, створила сонячну інсоляцію
належної йому земельної ділянки та
створює реальну небезпеку його життю
та життю членів його родини.

Відповідачка, без погодження ним та
без його дозволу з порушенням
встановленої межі земельних ділянок
між їх подвір'ями збудувала капітальну
суцільну огорожу, встановлену на
залізобетонних стовпах, в яких
закладені бетонні набірні блоки
висотою 200 см. , що не відповідає
будівельним нормам і створює реальну
небезпеку його здоров'ю та життю і
життю членів його родини, так як може
обвалитися. Відстань від огорожі до
його будинку становить - 2,0 метри , між
огорожею та будинком у нього раніше
була посаджена малина, але внаслідок
того, що сонячне світло до неї не
доходить, постійне затемнення та
сирість, так як ця ділянка не
провітрюється, то малина засохла. Всі
залізобетонні стовпи висотою 200 см., на
яких закріплені залізобетонні набірні
блоки, мають дуже велику вагу,
зависокий центр тяжіння та встановлені
без будь-якого фундаменту, а лише
вкопані в землю і зацементовані, що не
дає достатньої міцності конструкції,
через що вони хитаються та створюють
загрозу завалу цих стовпів на будинок і
на його земельну ділянку. Також
відповідачка не відступила від уже
існуючої огорожі необхідну відстань,
яка згідно нормативів мінімально
повинна дорівнювати не менше 1 метру.

Суцільна та висока огорожа, збудована
відповідачем, суттєво зменшила сонячну
інсоляцію його земельної ділянки і
затінила її, що перешкоджає
нормальному росту культурних рослин на
його садибі. Відповідачка навмисно
повернула до його садиби зворотну
сторону огорожі, з якої стирчать куски
залізної арматури, залишки бетону, що
спотворює весь загальний вигляд його
домоволодіння.

Крім того, відповідачка ОСОБА_2, надала
суду документи на домоволодіння, в яких
вказані будівлі, що зазначені в
техпаспорті на час придбання. В
дійсності відповідачка на
використовуваній нею прибудинковій
земельній ділянці провела
перебудування та добудування нових
побудов, які вибудувані нею на відстані
менше одного метра від поставленої нею
спірної горожі, що також є порушенням
встановлених будівельних норм України.

Одна з вибудуваних нею будівель є
двоповерховою, водостік з даху будівлі
не виконаний, тому крім того, що через
наявність огорожі в нього порушена
інсоляція його території, ще й вода під
час дощу з даху двоповерхової будівлі
відповідачки стікає на його земельну
ділянку і постійно заливає висаджені
насадження, через що коренева система
рослин гниє і рослини гинуть.

Він неодноразово намагався знайти
спільну мову з відповідачкою ОСОБА_2 з
питань висоти паркану та зливу води з
її будівлі на його земельну ділянку,
але відповідачка заявляє, що вона на
своїй землі що хоче - те й будує і його
думка з цього питання її не цікавить.

В 2012 році він звернувся з відповідною
заявою з питання незгоди з
розташуванням побудов та земельного
спору в сусідкою ОСОБА_2 до виконкому
Жовтневої районної у місті ради м.
Кривого Рогу.

04.07.2012 року це питання було
розглянуте на комісії з питань
вирішення спорів, яка рекомендувала
обом сторонам звернутися до суду з
питання вирішення спору, при цьому
комісія склала акт обстеження межі між
домоволодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4.

Відповідачка ОСОБА_2 порушила норми ДБН
360-92 , якими передбачено, що
розташування та орієнтація житлових та
громадських будинків повинні
здійснюватись з урахуванням
забезпечення нормативної тривалості
інсоляції та норм освітленості
відповідно до вимог "Санітарних норм і
правил забезпечення інсоляцією,
будівель та територій жилої забудови "
та норми ДБН В.2.5-2.8 - 2006 "Природне та
штучне освітлення " як в будинках, що
будуються, так і в сусідніх житлових і
громадських будинках.

Відповідно до п.10.15 "Про Правила
забудови у місті Кривому Розі" висота
огорожі не може бути більшою а ніж 1
метр та 20 см. та повинна бути прозорою.

Оскільки відповідачка збудувала
огорожу на межі з його земельною
ділянкою з істотними порушеннями
будівельних норм і правил, той цей
паркан відповідно до ч. І ст.376
Цивільного Кодексу України є
самочинним будівництвом.

Оскільки відповідачка відмовляється
провести перебудову огорожі, то вона
підлягає знесенню за її рахунок за
рішенням суду, як то передбачено ч. 7 ст.
376 Цивільного Кодексу України .

Оскільки він неодноразово попереджав
відповідачку про недопустимість
протиправних дій з її боку, пропонував
демонтувати огорожу, але вона
продовжує незаконне будівництво і
навмисно порушує його права, то ОСОБА_5
просить суд ;

- усунути перешкоди в користуванні ним
будинком АДРЕСА_4 і земельною ділянкою,
зобов'язавши ОСОБА_2 відновити межі
земельних ділянок між домоволодіннями
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4 та знести огорожу на
межі земельної ділянки будинку АДРЕСА_1
та земельної ділянки АДРЕСА_4

Крім того, позивач за зустрічним
позовом просить суд стягнути з ОСОБА_2
на його користь у відшкодування
завданої йому моральної шкоди - 28675
гривень.

В огрунтування своїх вимог щодо
стягнення моральної шкоди з позивачки,
ОСОБА_5 зазначив, що неправомірні дії
ОСОБА_2, яка не хоче жити з ним по
добросусідські, у мирі та злагоді, а
своїми діями порушує його законі права,
викликають у нього обурення та
нервові стреси. Він постійно
хвилюється через те, що огорожа може
завалитися, а її залізобетонні стовпи
та плити можуть покалічити або його
або членів його родини. Така загроза
викликає у нього постійну тривогу, що
призводить до душевних страждань. Він
фактично не може в повній мірі
використовувати свою земельну ділянку,
так як біля вказаної огорожі нічого не
росте.

Моральну шкоду ОСОБА_5 оцінює в 25
мінімальних заробітних плат, що
становить - 37200 грн. / 1147 грн. х 25 = 28675
грн./.

Крім того ОСОБА_5 просить суд стягнути
на його користь з ОСОБА_2 відповідно до
ст. 88 ЦПК України судові витрати по
оплаті судового збору в сумі - 114,70 грн.

Представник третьої особи в справі -
Управління Держкомзему міста Кривого
Рогу до суду не з'явився, хоча він був
повідомлений про час та місце розгляду
цієї справи. Своїх пояснень по суті
цього спору ним не надано.

Суд, заслухавши сторони, та дослідивши
письмові докази долучені до справи,
вважає, що позов ОСОБА_2 не може бути
задоволений судом, а зустрічні позовні
вимоги ОСОБА_5 підлягають частковому
задоволенню, з наступних підстав;

Судом встановлено, що сторони у справі,
- позивачка ОСОБА_2 та відповідач
ОСОБА_5, є сусідами і вони мешкають
відповідно у будинках АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_4. Стосовно межі між їх
земельними ділянками та встановленим
між цими ділянками парканом, між
сторонами у справі виник спір.
Позивачка у своєму позові зазначила, що
відповідач ОСОБА_5 без усіляких причин
відмовився підписати їй акт
погодження межі земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1.
Тому вона у своєму позові просить суд
визнати відмову ОСОБА_5 він підписання
цього акту протиправною.

Суд вважає, що доводи позивачки в
справі, стосовно відсутності підстав
для не підписання зазначеного акту
ОСОБА_5, не знайшли свого доказового
підтвердження в ході розгляду цієї
справи.

Так судом встановлено, що ОСОБА_5 має
обґрунтовані претензії до ОСОБА_2 щодо
порушення останньою границі межі їх
земельних ділянок, та встановлення
залізобетонного двохметрового
суцільного паркану між їх земельними
ділянками. Стосовно цього ОСОБА_5
звертався зі скаргою до комісії
Виконкому Жовтневого районної у місті
ради і у 2012 році цей спір між сторонами
в справі було розглянуто. Ця обставина
підтверджена останнім письмовим
доказом, долученим до справи. Тому
вказівка позивачки ОСОБА_2 у позові на
те, що між ними ніякого спору не існую і
ОСОБА_5 безпідставно відмовляється
підписувати їй акт погодження межі, є
такими, що не відповідають фактичним
обставинам справи, встановленим судом.

На думку суду, вимоги ОСОБА_5 викладені
нім у зустрічному позові є такими що
ґрунтуються на законі, а тому вони
заслуговують на увагу суду.

ОСОБА_5, згідно наданих суду письмових
доказів, обґрунтовано зазначає, що
суцільний залізобетонний паркан
заввишки - 2 метри, збудовано ОСОБА_2 з
порушенням будівельних норм, та не
відповідають пункту - 10.15 " Правил
забудови у місті Кривому Розі". Тобто
позивачкою у справі, без погодження з
сусідом ОСОБА_5 збудовано зазначений
вище паркан, який не відповідає вимогам
вказаного пункту Правил, з порушенням
будівельних норм, та дійсно становить
небезпеку для життя та здоров'я людей.

Згідно висновку проведеної у справі
судової будівельно-технічної
експертизи від 20.02.2014 року, встановлена
залізобетонна огорожа між земельними
ділянками сторін у справі не на їх
границі, вона збудована з порушенням
вимог будівельних робіт, без дозволу
ОСОБА_5. Крім того будівництвом паркану
порушено санітарні норми, так як паркан
збудовано всупереч вимог Правил щодо
інсоляції житлових приміщень, та
прирівняних до них будівель.

Позов ОСОБА_5 підтверджується
наступними доказами:

-Витягом про реєстрацію права
власності на нерухоме майно, виданим
05.01.2005 року КП ДОР «Криворізьке бюро
технічної інвентаризації»

- Державним актом про право власності
на земельну ділянку, виданим
Криворізькою міською радою
Дніпропетровської області 23.10.2006 року
на підставі рішення міської ради від
21.06.2006 р. № 124,

- актом обстеження межі між
домоволодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4,
складеним комісією у складі
завідуючого відділом
житлово-комунального господарства
виконкому, спеціалістом відділу ЖКГ,
головним спеціалістом загального
відділу про те, що огорожа на межі
будинку АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4 виконана з
бетону, висота огорожі - 200 см;

- технічною документацією на
домоволодіння належне ОСОБА_5

Відповідно до ст. 103 Земельного
Кодексу України власники та
землекористувачі земельних ділянок
повинні обирати такі способи
використання земельних ділянок
відповідно до їх цільового
призначення, при яких власникам,
землекористувачам сусідніх земельних
ділянок завдається найменше
незручностей / затінення, задимлення,
неприємні запахи, шумове забруднення
тощо /.

Згідно ст. 104 Земельного Кодексу
України власники та землекористувачі
земельних ділянок можуть вимагати
припинення діяльності на сусідній
земельній ділянці, здійснення якої
може призвести до шкідливого впливу на
здоров'я людей, тварин, на повітря,
земельні ділянки та інше.

Згідно ст.319 ч.5 Цивільного Кодексу
України власник, здійснюючи свої права,
зобов'язаний не заподіювати шкоду
навколишньому середовищу і не
порушувати права й охоронювані законом
інтереси громадян та держави.

За таких обставин, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_5 знайшли своє
доказове підтвердження під час
розгляду цієї справи судом, а тому його
вимоги щодо усунення перешкоди в
користуванні ним будинком АДРЕСА_4 і
земельною ділянкою, та щодо зобов'язань
відносно ОСОБА_2 щодо відновлення межі
земельних ділянок між домоволодіннями
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4 та знесення
залізобетонного паркану на межі
земельної ділянки будинку АДРЕСА_1 та
земельної ділянки АДРЕСА_4, підлягають
задоволенню судом у повному обсязі.

Однак суд вважає, що вимоги ОСОБА_5
щодо стягнення з ОСОБА_2 на його користь
моральної шкоди, значно завищені та
належним чином не доведені у судовому
засіданні.

Згідно ст. 1167 Цивільного Кодексу
України, моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала.

Так, суд вважає, що своїми діями
ОСОБА_2 дійсно завдала моральної шкоди
ОСОБА_5, так як вона змусила останнього
скаржитись на її дії до Виконкому а
потім до суду. Встановлений ОСОБА_2
самочинно паркан дійсно не дає
можливості ОСОБА_5 належним чином і у
повному обсязі користуватись належною
йому земельною ділянкою. Тому наявна
обставина заподіяння ОСОБА_5
позивачкою ОСОБА_2 моральної шкоди.
Однак розмір її ОСОБА_5 визначений
занадто великий та належним чином не
підтверджений.

Тому суд, визначаючи розмір моральної
шкоди, який підлягає стягненню,
враховує роз'яснення п.9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди № 4 від 31.03.1995року з подальшими
змінами й, беручи до уваги конкретні
обставини по справі, характер та
тривалість страждань, завданих
позивачу і наслідків, що наступили,
вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в
розмірі не 28 675 гривень, а частково, в
сумі,- 3 000 гривень.

На підставі викладеного і
керуючись ст..15, 16, 23, 319 ч.5, 376, 386, 391,1167
Цивільного Кодексу України, ст..
103,104,108,120,158 Земельного Кодексу України,
ст.. 88, 212-214 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В ;

Відмовити у повному обсязі у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_5, про визнання протиправною
відмову від підписання акту
погодження меж земельної ділянки.

Зустрічний позов задовольнити
частково та зобов'язати ОСОБА_2 усунути
перешкоди в користуванні ОСОБА_5
будинком АДРЕСА_4 та земельною ділянкою
цього домоволодіння, та відновити межі
земельних ділянок між домоволодіннями
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4 та знести огорожу,
встановлену на межі земельних ділянок
будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5
моральну шкоду в сумі,- 3000 гривень, та
судові витрати за сплату судового
збору в сумі, - 114 гривень 70 копійок.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_5,
відмовити.

На рішення суду усіма учасниками
процесу може бути подана апеляційна
скарга на протязі 10 днів, з дня
виготовлення повного тексту цього
рішення в палату з цивільних справ
Апеляційного суду Дніпропетровської
області, через Жовтневий районний суд
міста Кривого Рогу.

Суддя: С. М. Водоп"янов