Справа № 521/2528/14-ц
Номер провадження 2/521/3835/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2014 року Малиновський районний
суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Лічмана Л.Г.

при секретарі - Тимофієнко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання правонаступником прав та
обов'язків та усунення перешкод в
здійсненні права на забудову, -

В СТ А Н О В И В:

25.02.2014 р. ОСОБА_1 звернулася до
Малиновського районного суду м. Одеси з
вказаною позовною заявою, яку було
уточнено та просила визнати її
правонаступником прав та обов'язків
після смерті ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 р., які не припинилися
внаслідок його смерті та усунути їй
перешкоди у проведенні реконструкції
житлового будинку з надвірними
спорудами за адресою: АДРЕСА_1 з боку
ОСОБА_3 та ОСОБА_2

У судовому засіданні позивач
підтримала заявлені позовні вимоги в
повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала,
просила у його задоволенні відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, про дату та місце розгляду
справи повідомлялася належним чином,
причини неявки суду не повідомила.

Суд, вислухавши пояснення позивача
ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3,
дослідивши матеріали справи, дійшов до
висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Витягу з Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян про державну реєстрацію №
2 від 14.08.2013 р. ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м.
Одесі народилась ОСОБА_5 у ОСОБА_4 і
ОСОБА_6. ( а.с. 39)

З Витягу з Державного реєстру актів
цивільного стану громадян про державну
реєстрацію шлюбу із зазначенням
відомостей про другого з подружжя №
4 від 14.08.2013 р. видно, що ОСОБА_7 та
ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, актовий
запис № 1001 складено 17.07.1965 р., після
реєстрації шлюбу дружині присвоєно
прізвище - ОСОБА_5 (а.с. 38)

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 р., що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1, де її батьками
записано ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та паспортом
серії НОМЕР_2, виданим 17.12.1999 р.
Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в
Одеській області. (а.с. 5, 35)

ІНФОРМАЦІЯ_4 р. помер батько позивача
ОСОБА_7, на підставі чого Міським РАГС м.
Одеси видано свідоцтво про смерть
серії НОМЕР_3 та зроблено запис за № 5631
(а.с. 36)

Мати позивача - ОСОБА_8 померла
ІНФОРМАЦІЯ_5 р., що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 за
актовим записом № 1963, виданим Міським
РАГС м. Одеси. (а.с. 37)

Таким чином, ОСОБА_1 являється рідною
онукою ОСОБА_4 і ОСОБА_6

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 р., про що в
книзі реєстрації актів про смерть
зроблено запис за № 8833 та Відділом
реєстрації актів громадянського стану
Жовтневого райвиконкому 21.03.1995 р.
повторно видано свідоцтво про смерть
серії НОМЕР_5. (а.с. 41)

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. помер ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_6, виданим Відділом РАГС
Жовтневого району м. Одеси та повторно
виданим свідоцтвом про смерть серії
НОМЕР_5 Відділом реєстрації актів
громадянського стану Жовтневого
райвиконкому 21.03.1995 р. (актовий запис №
1548). (а.с.40, 41)

Рішенням виконкому Одеського міської
Ради депутатів трудящих № 707 від 07.08.1956
р. затверджено надані комісією
висновки з обміру земель будівельного
кварталу № 616-а, загальною площею 16657
кв.м., встановлено для домоволодінь,
користувачі яких не надали
правовстановлюючих документів, серед
інших ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, залишено
у тимчасовому користуванні надлишок
земельною площею 785 кв.м. (а.с. 72-74)

З технічного паспорту, виданого ОСОБА_1
у 1994 році видно, що самовільно
побудоване домоволодіння в АДРЕСА_1,
складається з будинку, який в свою
чергу складається з кв. №1 та кв. № 2
загальною площею 54,0 кв.м., кухні площею
5,6 кв.м., житлової кімнати площею 12,6
кв.м., житлової кімнати площею 13,5 кв.м.,
житлової кімнати площею 11,6 кв.м.,
житлової кімнати площею 8,2 кв.м.,
коридору площею 2,5 кв.м., житлове площею
73,0 кв.м., житлове площею 50,7 кв.м., сараю
площею 2,8 кв.м., сараю площею 2,9 кв.м.,
сараю площею 3,5 кв.м., літньої кухні
площею 8,1 кв.м., сараю площею 8,2 кв.м.,
вбиральні, забору площею 7,4 кв.м.
Зазначене домоволодіння розташоване
на земельній ділянці загальною площею
295 кв.м. (а.с. 27-34)

Частиною 1 ст. 360-7 ЦПК України
передбачено, що рішення Верховного
Суду України, прийняте за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України.

В такому рішенні Верховного Суду
України від 18.12.2013 року (справа 6-137цс13)
висловлена наступна позиція.

У 1957 році питання набуття права
власності регулювались Указом
Президії Верховної Ради СРСР від 26
серпня 1948 року «Про право громадян на
купівлю і будівництво індивідуальних
житлових будинків» (далі - Указ від 26
серпня 1948 року), що був визнаний таким,
що втратив чинність, Указом Президії
Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988
року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до
Указу від 26 серпня 1948 року постановою
Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948
року «Про порядок застосування Указу
Президії Верховної Ради СРСР від 26
серпня 1948 року «Про право громадян на
купівлю і будівництво індивідуальних
житлових будинків» (далі - Постанова
від 26 серпня 1948 року), які, зокрема,
визначали умови та правові наслідки
будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу
від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і
кожна громадянка мали право купити або
збудувати для себе на праві особистої
власності жилий будинок на один або два
поверхи з числом кімнат від однієї до
п'яти як у місті, так і поза містом.
Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року
визначав, що земельні ділянки для
будівництва індивідуальних жилих
будинків відводяться за рахунок земель
міст, селищ, держземфонду і земель
держлісфонду у безстрокове
користування, а збудовані на цих
ділянках будинки є особистою власністю
забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та
Постановою від 26 серпня 1948 року
підставою виникнення у громадянина
права власності на жилий будинок був
сам факт збудування ним його з
додержанням вимог цих актів
законодавства.

Тому суд приходить до висновку, що
вказані об'єкти будівництва являються
самочинним будівництвом, тому що вони
збудовані ОСОБА_4 без відводу у
безстрокове користування земельної
ділянки.

Пленум Верховного Суду України в п. 7 та
8 постанови «Про судову практику у
справах про спадкування» від 30.05.2008 р. №
7 роз'яснив судам, що якщо ж
спадкодавцем було здійснено самочинне
будівництво, то до спадкоємців
переходить лише право власності на
будівельні матеріали, обладнання тощо,
які були використані в процесі цього
будівництва.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина на будівельні матеріали,
обладнання, які були використані у
житлову будинку по АДРЕСА_1. Заповіту
він не залишив, тому спадкування
здійснюється за законом відповідно до
правил ЦК УРСР.

Для придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Не
допускається прийняття спадщини під
умовою або з застереженнями. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини. (ст. 548 ЦК УРСР)

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається,
що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо
він фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном; 2) якщо він
подав державній нотаріальній конторі
за місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини. Зазначені в цій
статті дії повинні бути вчинені
протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини.

З відповіді П'ятої одеської державної
нотаріальної контори від 17.04.2014 р. №
665/01-16 вбачається, що внаслідок
перевірки, проведеної в період з 1986 р.
по цей час, спадкова справа до майна
ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 р. не
заводилась, свідоцтво про право на
спадщину не видавалось, (а.с. 79)

Відповідно до паспорту ОСОБА_1 та
домової книги будинку АДРЕСА_1 на день
відкриття спадщини, тобто на
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. зі спадкодавцем
проживала та була прописана лише
ОСОБА_1, яка відповідно до вимог ст.ст.
529, 548 і 549 ЦК УРСР прийняла спадщину
фактично вступивши в управління та
володіння спадковим майном протягом
шести місяців з дня відкриття спадщини.

Інші спадкоємці спадщину не прийняли,
що підтвердила в судовому засідання
відповідач ОСОБА_3, двоюрідна сестра
позивача.

Зазначені в цьому рішенні юридичні і
фактичні обставини надають ОСОБА_1
підстави для звернення до Одеської
міської ради з заявою про надання
земельної ділянки у встановленому
порядку під уже збудоване нерухоме
майно та отримання після цього дозволу
на реконструкцію вказаного житлового
будинку.

В частині усунення перешкод в
здійсненні права на забудову позивачу
необхідно відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що з 1989 року в
житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1
проживає відповідач ОСОБА_3, яка
пред'являла і до ОСОБА_1 вимоги, в тому
числі і в судовому порядку, щодо її
права користування цим будинком. У
зв'язку з цим спором ОСОБА_3 заперечує
проти здійснення ОСОБА_1 реконструкції.
Бажаючи здійснити реконструкцію
позивач знесла частину будівель, а саме
літ. «А1», літ. «А-ж», літ. «Ж» та на її
замовлення художньо-інжінірінговим
центром «Експрес-Проект» розроблено
містобудівельний розрахунок
реконструкції житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1, м. Одеса, з
влаштуванням мансардного поверху.
Належного дозволу на цю реконструкцію
ОСОБА_1 не отримала і здійснює її
самочинно, тобто без правових підстав.
Тому суд не може захистити відповідно
до вимог, передбачених ст. ст. 15 і 16 ЦК
України, ст. ст. 1, 3 і 4 ЦПК України, право
не реконструкцію, яке ОСОБА_1 не набула.
Також відсутні докази щодо
неправомірної поведінки відповідача
ОСОБА_2

Керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 209, 215, 218 ЦПК
України, -

СУД

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про визнання правонаступником прав та
обов'язків та усунення перешкод в
здійсненні права на забудову, -
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
право власності на будівельні
матеріали, обладнання, які були
використані у житловому будинку по
АДРЕСА_1

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання апеляційної скарги через
Малиновський районний суд м. Одеси до
апеляційного суду Одеської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні
під час проголошення, на протязі десяти
днів з дня отримання копії рішення.

С У Д Д Я: