Провадження № 2/222/185/2014
Справа № 222/281/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2014року
Володарський районний суд Донецької
області

в складі судді Доценко
С.І.

при секретарі Болбат
Н.І.

за участю представника відповідача
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт.Володарське
цивільну справу за позовом:

Публічного акціонерного товариства «
УкрСіббанк»

до

ОСОБА_2, ОСОБА_3

про стягнення суми боргу за кредитним
договором,

та зустрічним позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства «
УкрСіббанк»

третя особа ОСОБА_2 про визнання
договору поруки припиненим, -

в с т а н о в и в:

06.03.2014 року позивач звернувся до суду з
зазначеним позовом, в якому просить суд
стягнути з позичальника за кредитним
договором №0 від 05.09.2008 року
ОСОБА_2 та поручителя за цим договором
ОСОБА_3 солідарно заборгованість за
кредитним договором у розмірі 22611,81
доларів США, що за курсом НБУ станом на
10.02.2014 року 8.5282 грн за 1 доллар США
еквівалентно 192838,03 грн.

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначив, що 05.09.2008 року між позивачем
та відповідачем ОСОБА_2 в подальшому
після зміни прізвища - ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір № 0
відповідно до якого відповідач отримав
від позивача споживчий кредит в сумі
29000 доларів США строком користування
до 07.09.2015 року зі сплатою процентів 14.5
річних. Зобов»язання позичальника за
договором були забезпечені договором
іпотеки та договором поруки , укладеним
з ОСОБА_3 05.09.2008 року згідно якого
поручитель взяла на себе солідарну
відповідальність по зобов'язанням
позичальника в повному обсязі у разі
невиконання ним його обов'язків за
зазначеним кредитним договором.
Відповідач ОСОБА_2 не виконує умови
укладеного договору, порушуючи графік
погашення кредиту та сплати відсотків
за користування ним, у звяку з чим
станом на 10.02.2014 року заборгованість
складається з США заборгованість за
кредитом, 4699,54 дол.США прострочена
заборгованість за відсотками, 887.12
дол.США пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості , а взагалі -22611.81 доллар
США що за курсом НБУ станом на 10.02.2014
року 8.5282 грн за 1 доллар США
еквівалентно 192838,03 грн. Відповідач
ОСОБА_3 належним чином повідомлялась
про існуючу заборгованість, але ж свої
зобов»язання у встановлений в листі
строк не виконала. А тому просять
стягнути з відповідачів солідарно
заборгованість за кредитним договором,
та понесені судові витрати.

Відповідачка ОСОБА_3 звернулась до суду
із зустрічним позовом в якому просить
суд відповідно до вимог ст. 559 ч.4 ЦК
України визнати припиненим договір
поруки, укладений з нею тому що
протягом 6 місяців з дня настання
строку виконання боржником основного
зобов'язання до неє не було пред»явлено
ніяких вимог як до поручителя. Після
розірвання шлюбу з ОСОБА_2, вона стала
проживати окремо від нього за іншою
адресою. Згідно розрахунку
заборгованості прострочена
заборгованість виникла 05.12.2011 року. До
2014 року ніяких повідомлень від банку
про неналежне виконання відповідачем
його зобов»язань по кредитному
договору вона не отримувала. А тому
просить задовольнити зустрічний позов
, а в первісному щодо неї відмовити.

Позивач в судове засідання не з»явився,
але ж залишив заяву про розгляд справи
у його відсутність, та задовольнити
позов в повнуому обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 в
судовому засіданні пояснила, що
відповідачі на момент укладення
кредитного договору перебували в
шлюбі, тому відповідачка ОСОБА_3 взяла
на себе зобов»язання за договором
поруки , забезпечуючи кредитні
зобов»язання свого чоловіка. Поки вони
проживали разом, кредит сплачувався
регулярно. В 2010 році між ними було
розірвано шлюб та вона стала проживати
окремо від відповідача ОСОБА_2 і вона
не мала інформації щодо виконання
ОСОБА_2 своїх зобов»язань за кредитним
договором. Про неналежне виконання ним
кредитних зобов»язань їй стало відомо
із листа банку лише в 2014 році. Із
розрахунку заборгованості вбачається,
що прострочена заборгованість за
кредитом виникла ще в грудні 2011 році,
коли банк не отримав обов»язковий
платіж 555 дол. США і саме з цього часу
банк дізнався про неналежне виконання
позичальником своїх зобов»язань. Не
пред»являючи до неї вимог за договором
поруки протягом 6 місяців з дня
виникнення заборгованості, банк
пропустив строк для пред»явлення до
неї вимог як до поручителя, а тому
договір поруки, укладений між нею та
банком просить визнати припиненим а в
первісному позові щодо неї відмовити..

Вислухавши особу, що приймала участь у
розгляді справи, дослідивши наявні в
справі докази, суд вважає, що первісний
позов підлягає частковому задоволенню
із наступних підстав.

Судом встановлено на підставі копії
договору про надання споживчого
кредиту та правил споживчого
кредитування позичальників, що є
додатком до кредитного договору що
05.09.2008 року між позивачем та
відповідачем ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір № 0 відповідно
до якого відповідач отримав від
позивача споживчий кредит в сумі 29000
доларів США строком користування до
07.09.2015 року зі сплатою процентів 14.5
річних. Схема погашення кредиту
ануітентна, розмір ануїтентного
платежу складає 555 долларів
Зобов»язання позичальника за
договором були забезпечені договором
іпотеки та договором поруки. Згідно п.4.1
договору за невиконання
позичальникомзобов»язань щодо сплати
кредиту встановлена пеня в розмірі
подвійної ставки НБУ від гривневого
еквіваленту станом на дату
нарахування пені за кожен день
прострочки.

Згідно копії договору поруки № 227270 від
05.09.2008 року між позивачем та ОСОБА_3
було забезпечене виконання
позичальником ОСОБА_3 зобов»язань за
кредитним договором № 0, за
умовами якого поручитель ОСОБА_3
зобов»язалась відповідати перед
кредитором за виконання ОСОБА_5 усіх
його зобов»язань за кредитним
договором. Згідно п.2.2 договору поруки
сторони домовились що при порушенні
позичальником термінів виконання
зобов»язань кредитор має право
пред»явити вимоги до поручителя , які
останній повинен виконати протягом 10
днів з дня відправлення йому такої
вимоги рекомендованим листом .

Згідно копії свідоцтва про розірвання
шлюбу 24 листопада 2010 року було
розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
після розірвання шлюбу йому присвоєно
прізвище «ОСОБА_2».

11 листопада 2011 року між ОСОБА_2 та
позивачем було укладено додаткову
угоду, із якої вбачається, що ОСОБА_2
визнає свої зобов»язання перед банком
та доручає банку здійснювати
договірне списання коштів на користь
банку для погашення сум простроченої
заборгованості .

Згідно копій листів - вимог на адресу
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 11.01.2014 року
вбачається, що банк вимагає від ОСОБА_2
виконати свої зобов»язання, а від
ОСОБА_3 - забезпечити виконання
зобов»язань за кредитним договором
ОСОБА_2, які згідно відомостей реєстру
заказних відправлень 20.01.2014 року
направлені відповідачам.

Згідно довідки - розрахунку
заборгованості за зазначеним
кредитним договором вбачається, що
відповідач ОСОБА_2 перестав виконувати
свої зобов»язання щодо погашення
кредиту з 05.12.2011 року. Заборгованість за
кредитом становить 16667.45 доларів США,
заборгованість за процентами за
користування кредитом - 4699.54 доллара
США, пеня за несвоєчасне виконання
зобов»язань за кредитом 7565.55 грн , пеня
за несвоєчасне погашення
заборгованості за процентами 3050.53 грн

Таким чином, судом встановлено, що між
позивачем і відповідачем ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір, за яким
позивач повністю виконав свої
зобов'язання, а відповідач ОСОБА_2 з
05.12.2011 року перестав виконувати свої
зобов'язання за договором, у зв'язку чим
заборгованість за договором на 10.02.2014
року становить : заборгованість за
кредитом 16667,45 долларів США ,
прострочена заборгованість за
процентами за користування кредитом -
4699.54 дол.США, яка повинна бути стягнута
з відповідача ОСОБА_2 на користь
позивача в повному обсязі.

Вирішуючи спір, суд виходить із
положень ст. 526 ЦК України якою
передбачено, що зобов'язання має бути
виконане належним чином відповідно до
умов договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
та в порушення ст. 530 ч.1 ЦК України якій
зазначено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін), положень ст. 610 ЦК
України якими встановлено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання, та ст. 625 ЦК
України, згідно якої боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливості виконання ним грошового
зобов'язання .

Щодо стягнення неустойки (пені)за
неналежне виконання позичальником
своїх зобов»язань суд виходить із п.4.1
Правил споживчого кредитування
позичальником, що є невід»ємним
додатком до укладеного між сторонами
кредитного договору , яким встановлено
що пеня нараховується в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
гривнєвого еквівалента суми
простроченого платежу сума якого
розраховується за офіційним обмінним
курсом НБУ гривні до валюти
заборгованості станом на дату
нарахування такої пені якщо сума такої
заборгованості викладена в іноземній
валюті. Пеня нараховується за кожен
день прострочення, включаючи день
погашення заборгованості і
розраховується за методом факт/365. Суд
вважає що сума нарахованої банком
пені, що визначена в довідці , яка
нарахована відповідно до облікової
ставки НБУ за останній рік, відповідає
вимогам ст. 258 ЦК України, є доведеною і
підлягає стягненню лише у грошовій
одиниці України - гривні, тому що пеня
не є заборгованістю за кредитом, а є
санкцією за невиконання позичальником
взятих на себе грошових зобов»язань,
згідно ст. 3, 4 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який слачується пеня
, тобто в національній валюті України.
Таким чином слід стягнути з
відповідача пеню за несвоєчасне
виконання грошових зобов»язань за
кредитним договором в сумі 10616.08 грн.

Судом встановлено, що кредитний
договір між ОСОБА_2 і позивачем був
забезпечений договором поруки ,
укладеним з ОСОБА_3 за умовами якого,
належним чином повідомлений
поручитель про невиконання умов
кредитного договору позичальником ,
зобов'язаний взяти на себе в повному
обсязі зобов'язання позичальника за
кредитним договором, та несе разом з
позичальником солідарну
відповідальність у разі невиконання
позичальником умов договору.

Судом встановлено, що 05.12.2011 року
виникла про строчка по кредиту, але ж
вимога - повідомлення про неналежне
виконання позичальником ОСОБА_2 своїх
зобов»язань за кредитним договором
відповідачці ОСОБА_3 був направлений
лише в січні 2011 року. Суд важає, що
проживаючи окремо від відповідача
ОСОБА_2 після розірвання шлюбу,
відповідачка не була повідомлена у
встановлений ст. 559 ч.4 ЦК України строк
про про невиконання позичальником
зобов'язань,

Договір поруки згідно ст. 559 ч 4 ЦК
України припиняється після закінчення
строку , встановленого в договорі
поруки , а у разі не встановлення такого
строку - порука припиняється якщо
кредитор протягом 6 місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги
вимоги до поручителя.

Враховуючи, що позивач до суду
звернувся з зазначеними вимогами лише
06.03.2014 року, після спливу встановленого
ст. 559 ч.4 ЦК України строку для
пред'явлення вимог до поручителя, то
позовні вимоги в частині стягнення з
поручителя ОСОБА_3. заборгованості за
кредитним договором ОСОБА_2, який
порушив свої зобов'язання щодо
повернення заборгованості по кредиту,
задоволенню не підлягають.

Враховуючи позицію Верховного Суду
України у спорі про визнання договору
поруки припиненим від 21.11.2012 року при
розгляді справи №6-134 цс 12, звернення
поручителя до суду з позовом про
визнання поруки такою,що припинена на
підставі ст. 559 ЦК України не є
необхідним, проте такі вимоги можуть
розглядатися судом у разі наявності
відповідного спору .

Враховуючи що позивачем
пред»являється до поручителя позов про
солідарну відповідальність з
боржником, суд вважає, що ОСОБА_3 має
право на звернення до суду з
зазначеним позовом на підставі п.1 ч.2
ст.16 ЦК України. На підставі
вищезазначених висновків суду
зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 щодо
визнання припиненим договору поруки
підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу
між сторонами відповідно до
задоволених вимог згідно ст. 88 ЦПК
Ураїни. За первісним позовом судові
витрати складають вгривнєвому
еквіваленті , виходячи з курсу НБУ на
момент звернення до суду 8.5282 за 1
дол.США 192838.03 грн , які сплачені
позивачем при зверненні до суду і
підлягають стягненню з відповідача
ОСОБА_2 243.60 грн, які сплачені ОСОБА_3 при
зверненні із зустрічним позовом, і які
підлягають стягненню з Публічного
акціонерного товариства « УкрСіббанк».

Керуючись ст.ст. 209, 212-215,226 ЦПК України,
суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства « УкрСіббанк»
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми
боргу за кредитним задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2( ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства « УкрСіббанк»
(ЄДР 09807750, МФО 351005, рахунок 1504)
заборгованість по кредитному договору
№0 від 05.09.2008року в сумі 21366
(двадцять одну тисячу триста шістдесят
шість) доларів США та пеню за
прострочку виконання грошових
зобов»язань за цим договором в сумі 10616
(десять тисяч шістсот шістнадцять)
гривень 08 копійок.

В решті позову відмовити.

Стягнути с ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства «
УкрСіббанк» (ЄДР 09807750, МФО 351005, рахунок
1504) 1928 (одну тисячу дев»ятьсот
двадцять вісім) гривень 38 копійок
судового збору.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства «
УкрСіббанк» третя особа ОСОБА_2 про
визнання договору поруки припиненим
задовольнити в повному обсязі.

Визнати припиненим договір поруки №
227270 від05.09.2008 року укладений між
Публічним акціонернимо товариством «
УкрСіббанк» та ОСОБА_3.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «УкрСіббанк» (ЄДР 09807750, МФО
351005, рахунок 1504 ) на користь
ОСОБА_3 (і.н. НОМЕР_2) судовий збір в
сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60
копійок.

Повний текст рішення виготовлений
13.05.2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Донецької області в м.Маріуполі через
Володарський районний суд Донецької
області протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи які брали участь у
розгляді справи, але не були присутні
при його проголошенні можуть подати
апеляційну скаргу в той же строк з дня
отримання копії судового рішення

Суддя
С.І. Доценко