Справа № 127/8049/13-ц
Провадження 6/127/670/14
У Х В А Л А

16 травня 2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі головуючого -судді
Сичука М. М.,

при секретарі Гороховій О.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Вінниці подання державного виконавця
Вишенського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції про
визначення частки в спільному майні
подружжя та зобов'язання зареєструвати
право власності в цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу, -

Встановив:

В березні 2014 року року державний
виконавець Вишенського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції звернувся до суду з указаним
поданням, просив визначити, що ОСОБА_2
на праві власності належить ? частка в
спільному майні подружжя, а саме: ?
частка квартири АДРЕСА_1, ? частки
дачного будинку, розташованого на
земельній ділянці площею 0,06 га у
Вінницькому міському дачно-житловому
обєднанні «Вінницькі хутори № 1»,
зобов'язавши ОСОБА_2 зареєструвати
право власності на дане майно.

Подання обґрунтоване тим, що на
виконанні у Вишенському ВДВС
Вінницького міського управління
юстиції знаходиться виконавчий лист
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 боргу в сумі 205635 грн. 19 коп.
Оскільки борг ОСОБА_2 не сплачено,
необхідно визначити належну їй частку
в майні, яким вона володіє спільно з
покійним чоловіком ОСОБА_3 для
звернення стягнення на таке майно.

В судовому засіданні державний
виконавець подання підтримав в повному
обсязі з підстав, визначених в поданні.

Стягувач ОСОБА_1 подання підтримав,
пояснивши, що відповідач тривалий час
уникає виконання рішення суду.

Боржник ОСОБА_2 заперечила проти
задоволення подання з тих підстав, що
вона взагалі вважає рішення
незаконним, надавши при цьому письмові
заперечення.

Судом встановлено, що на виконанні у
Вишенському ВДВС Вінницького міського
управління юстиції знаходиться
виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 205635 грн.
19 коп. Рішення Вінницького міського
суду Вінницької області від 4 червня 2013
року, яким частково задоволено позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, не виконано.

Згідно із витягу з Державного реєстру
актів цивільного стану громадян від 20
лютого 2014 року у відділі державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Вінницького
міського управління юстиції
Вінницької області актового запису про
шлюб та розірвання шлюбу ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 не виявлено. Виявлено актовий
запис про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 № 5,
складений 17 лютого 1971 року
Макаринецькою сільською радою
Козятинського району Вінницької
області.

Як зазначено в свідоцтві про смерть,
актовий запис № 581, вчиненому Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Вінницького міського управління
юстиції у Вінницькій області, ОСОБА_3
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідно до довідки комунального
підприємства «ВМБТІ» № 4898 від 02.09.2013
року станом на 29 грудня 2012 року
квартира АДРЕСА_1 в цілому
зареєстрована за ОСОБА_4 на підставі
довідки, виданої УЖБК № 2 від 29.08.1993
року.

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом від 27 січня 2014 року
спадкоємцям зазначеного майна
(квартири під номером 36, що знаходиться
в житловому будинку, який розташований
в АДРЕСА_1) ОСОБА_3 є його син ОСОБА_5

Відповідно до довідки Громадської
організації Вінницькго міського
дачно-житлового об'єднання «Вінницькі
хутори № 1» подружжю ОСОБА_3 та ОСОБА_2
дійсно належить дачний будинок площею
біля 40 кв.м. та земельна ділянка 0,06 га,
згідно журналу обліку подружжя володіє
з 2004 року.

Згідно з ч. 1 ст. 73 СК України та ч. 6 ст. 50
Закону України "Про виконавче
провадження" за зобовязаннями одного з
подружжя стягнення може бути накладено
лише на його особисте майно і на частку
у праві спільної сумісної власності
подружжя, яка виділена йому в натурі. У
випадках, коли частка боржника в натурі
не виділена, стягнення звертається на
його частку, що визначається судом за
поданням державного виконавця. Порядок
визначення частки майна боржника у
майні, яким він володіє спільно з
іншими особами, передбачено ст. 50
Закону України "Про виконавче
провадження" та ст. 379 ЦПК України, а
відповідно до ч. 6 ст. 52 Закону України
"Про виконавче провадження", у разі якщо
боржник володіє майном спільно з
іншими особами, стягнення звертається
на його частку, що визначається судом
за поданням державного виконавця.

З матеріалів подання державного
виконавця не можливо встановити, що
дійсно вказане нерухоме майно було
придбано під час перебування у шлюбі з
ОСОБА_3 та чи дійсно таке нерухоме майно
є об'єктом права спільної сумісної
власності, оскільки в матеріалах
подання відсутні будь-які відомості
щодо підстав набуття ОСОБА_3 права
власності на таке нерухоме майно.
Державним виконавцем не надано
належних та допустимих доказів, які
могли б підтвердити знаходження
спірної квартири на праві спільної
сумісної власності.

Суд вважає, що вимога ДВС про
визначення за ОСОБА_2 частки в квартира
АДРЕСА_1 не може бути задоволена. У
члена кооперативу виникає право
власності на надану йому в
користування квартиру при повному
внесенні пайового внеску за неї. Тому в
разі, коли право на пай, у зв'язку з
повною виплатою якого виникло право
власності на квартиру в будинку ЖБК,
належало й іншим особам, останні із цих
підстав набувають право власності на
квартиру пропорційно їх частці паю в
загальній сумі внесеного за квартиру
пайового внеску. Тобто питання
визначення грошових сум, оплачених
сторонами у вигляді пайових внесків, є
механізмом для визначення частки
кожного з колишнього подружжя в праві
власності на квартиру. З наведеного
вище вбачається, що єдиною підставою
виникнення права власності та
визначення часток у даній власності є
сума внесеного паю кожним із подружжя.

Однак із подання ДВС не вбачається,
який повний розмір пайового внеску був
внесений за спірну квартиру, в якому
порядку і ким вносився пай, яка сума паю
була внесена особисто ОСОБА_2 в період
шлюбу, коли повністю був погашений пай
за квартиру.

Крім того, суд звертає увагу, що
власником даної квартири в порядку
спадкування є син ОСОБА_3 та ОСОБА_2
ОСОБА_5, який не є стороною виконавчого
провадження, а відповідно до ст. 41
Конституції України ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності, право приватної власності є
непорушним. В зв'язку з цим суд
позбавлений вирішити питання щодо
належності ОСОБА_2 частки спірної
квартири в межах даного подання.

Відповідно до ст. 202 Земельного кодексу
України Державна реєстрація земельних
ділянок здійснюється у Державному
земельному кадастрі в порядку,
встановленому Законом.

На час перебування у шлюбі з ОСОБА_3
органом державної влади, що здійснював
ведення Державного земельного
кадастру та державну реєстрацію прав
на земельні ділянки було Державне
агентство земельних ресурсів України.
Тобто саме даний орган уповноважений
надавати інформацію, щодо належності
на праві власності чи користуванні
земельної ділянки тій чи іншій особі.
Однак як вбачається із подання ДВС
єдиним доказом, яким державний
виконавець підтверджує наявність
права спільної сумісної власності на
земельну ділянку та дачний будинок є
лише довідка Вінницького міського
дачно-житлового об'єднання Вінницькі
хутори № 1.

Вінницьке міське дачно-житлове
об'єднання "Вінницькі хутори № 1" не є
суб'єктом права, в повноваження якого
входить надавати інформацію, щодо
земельних ділянок та будівель які
знаходяться на них. Належність на праві
власності земельної ділянки та дачного
будинку необхідно доводити певними
засобами доказування, а довідка надана
ДВС не є таким засобом.

Державним виконавцем не надано доказів
про належність ОСОБА_3 та ОСОБА_2
земельної ділянки, не доведено факту,
що земельна ділянка та дачний будинок
на ній належать ОСОБА_2 та покійному
чоловіку на праві спільної сумісної
власності, а тому вимоги про виділення
1/2 частки дачного будинку є
безпідставними. Як вбачається з
пояснень осіб, які беруть участь в
справі, право власності на земельну
ділянку та дачний будинок належним
чином не оформлені.

Реєстрація права власності є
суб'єктивним правом, а не обов'язком.
Згідно статті 12 ЦК України особа
здійснює свої цивільні права вільно, на
власний розсуд, а відповідно до статті
14 ЦК України цивільні обов'язки
виконуються у межах, встановлених
договором або актом цивільного
законодавства. Особа не може бути
примушена до дій, вчинення яких не є
обов'язковим для неї. Відповідно до
нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_2
від 5 серпня 2013 року вона відмовилась
від належної частки спадкового майна
після смерті чоловіка ОСОБА_6

З підстав викладених вище, неможливо
визнати право власності за боржником
ОСОБА_2 на спільно нажите майно
подружжя.

За таких обставин суд вважає за
необхідне відмовити державному
виконавцю у задоволенні подання.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 50, 52 Закону України
"Про виконавче провадження" та ст. 379 ЦПК
України,

Ухвалив:

В задоволенні подання державного
виконавця Вишенського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції про визначення частки в
спільному майні подружжя та
зобов'язання зареєструвати право
власності.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Вінницької області
протягом п'яти днів з дня проголошення.

Суддя