Справа № 699/579/14-ц
Номер провадження 2/699/230/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2014 року
м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд
Черкаської області в складі:

головуючого-судді Побережної Н.П.

за участі секретаря судового засідання
Могильної І.В.

представників позивача - Олійника В.П.,
Золотаря О.С.,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Корсунь -
Шевченківському цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

12.05.2014 року до суду надійшов даний
позов, у якому позивач просить стягнути
з відповідача на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість у розмірі
29212,27 грн. за кредитним договором №б/н
від 27.02.2008 року. Свій позов позивач
обґрунтовує тим, що відповідач порушив
умови кредитного договору, згідно
якого 27.02.2008 року відповідач отримав
кредит в розмірі 4000,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну карту зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 24,00% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. Але позичальник порушив умови
договору, в результаті чого виникла
заборгованість в розмірі 29212,27 грн.,
станом на 05.05.2014 року, яку він
добровільно погашати не бажає. Тому,
позивач і пред'явив даний позов.

У суд представник позивача
з'явився, позов підтримав, надав
пояснення аналогічні до позовної
заяви.

Представник відповідача у суд
з'явився, проти задоволення позову
заперечував, вказуючи на те, що
відповідач кошти за договором не
отримала, а лише написала заяву про
отримання кредиту, крім того надав
заяву про застосування строку позовної
давності, так як пройшло понад три роки
з часу укладення договору, а саме з
27.02.2008 року.

Суд, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, розглянувши
справу в межах заявлених вимог,
приходить до висновку, що позов не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

У суді встановлено, що Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк» (ПАТ КБ «ПриватБанк»,
відповідно до статуту, є
правонаступником всіх прав та
зобов'язань Закритого акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» (а.с.37).

27.02.2008 року відповідач надала до ЗАТ КБ
«Приват Банк» заяву про отримання
кредиту в розмірі 4000,00 грн. із сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 2 % на місяць на залишок
заборгованості, щомісячної комісій 3,5 %
(а.с.17-18). Даний договір укладався шляхом
приєднання відповідно до ст.634 ЦК
України.

Відповідно до виписки по особовому
рахунку ОСОБА_4 кошти за заявою
відповідача були отримані 28.07.2008 року
шляхом отримання готівки у відділенні
банку (а.с.60).

Судом встановлено, що кредитна картка
відповідачу не видавалась, сторонами
дана обставина визнається, а тому
відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не
підлягає доказуванню.

За кредитом виданим по заяві
відповідача здійснювались платежі
05.04.2008 року, 14.06.2008 року та останній
платіж було здійснено 19.06.2008 року в сумі
500,00 грн. (а.с.61).

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини
цивільних справ встановлюються судом
за принципом змагальності. Суд,
зберігаючи об'єктивність і
неупередженість, створює необхідні
умови для всебічного і повного
дослідження обставин справи. Статтею 11
ЦПК України визначено, що суд розглядає
цивільні справи в межах заявлених
вимог і на підставі наданих сторонами
доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на основу своїх вимог або
заперечень.

Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного Кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Частиною 1
ст. 628 ЦК України визначено, що зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства. Відповідно до змісту ч. 1
ст. 638 ЦК України договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ст. 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Частини 1-2 ст. 625 ЦК України
передбачають, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Ст.1054 цього Кодексу визначено, що за
кредитним договором банк чи інша
фінансова установа надає кредит
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідачем суми кредиту не
сплачувалися, що призвело до утворення
заборгованості станом на 05.05.2014 року в
розмірі 29212,27 грн., яка складається з
наступного: 3089,05 грн. - заборгованість
за кредитом; 14445,84 грн. - заборгованість
за процентами; 9810,13 - заборгованість по
комісії за користування кредитом; а
також штрафи відповідно до пункту 8.6
Умов та правил надання банківських
послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована
частина); - 1367,25 грн. - штраф (процентна
складова).

Статтями 256 - 257 ЦК України
встановлюється загальний строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу (позовна
давність) тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Отже, оскільки останній платіж за
кредитом здійснений 19.06.2008 року, позов
поданий 12.05.2014 року, то строк позовної
давності закінчився 19.06.2011 року, а тому
позов не належить до задоволення.

Керуючись ст.ст. 256-257, 267, 526, 530, 625, 1054 ЦК
України, ст.ст.10, 11, 57 - 60, 88, 212 - 215, 294 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений
25.07.2014 року.

Суддя Побережна Н. П.