Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/484/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
У Х В А Л А

Іменем України

13.05.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого судді: Дуковський
О.Л.

суддів: Гайсюка О.В.;
Єгорової С.М.

з участю секретаря: Діманової Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 25 листопада 2013 року у
справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Імексбанк»
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення
стягнення на предмет іпотеки ,-

В С Т А Н О В И Л А:

ПАТ «Імексбанк» звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Позивач, з урахуванням уточнених
позовних вимог просив звернути
стягнення на предмет іпотеки, а саме
житловий будинок з
господарсько-побутовими будівлями,
загальною площею 263,7 кв.м., житловою
площею 104,5кв.м., який має наступні
господарсько-побутові будівлі: сарай,
позначений на плані Б. навіс,
позначений на плані Б, вбиральня
позначена на плані Г, навіс позначений
на плані В, зливна яма позначена на
платі С, льох позначений на платі а1,
огорожу, ганок позначений на плані кр.,
вимощення позначене на платі І,
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
належить на праві власності ОСОБА_2,
шляхом проведення прилюдних торгів, за
початковою ціною встановленою на
рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності - суб'єктом господарювання у
межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої ЗУ «Про
виконавче провадження» і задовольнити
за рахунок реалізації зазначеного
нерухомого майна вимоги ПАТ
«Імексбанк» за:

договором відновлювальної кредитної
лінії №04/12-55 від 30.01.2008 року укладеним
між фізичною особою підприємцем ОСОБА_2
в розмірі 371 848,38 грн. (200 000 грн. - сума
несплаченого кредиту, 80161,64 грн. - сума
несплачених процентів за користування
коштами, 41 686,54 грн. - сума пені за
несвоєчасне повернення кредитних
коштів та сплату процентів, 50 000 грн. -
штраф, відповідно до п. 4.3 договору),

договором відновлювальної кредитної
лінії №04/12-56 від 30.01.2008 року, укладеним з
фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 в
розмірі 478 598,25 грн. (200 000 грн. - сума
несплаченого кредиту, 178 234,47 грн. - сума
несплачених процентів за користування
коштами, 50 000,00 грн. - штраф, відповідно
до п. 4.3 договору),

кредитним договором №04/12-57 від 30.01.2008
року, укладеним з фізичною особою
підприємцем ОСОБА_4 в розмірі 508 703,36 грн.
(200 000 грн. - сума несплаченого кредиту, 245
611,87 грн. - сума несплачених процентів за
користування коштами, 62 691,49 грн. - сума
пені за несвоєчасне повернення
кредитних коштів та сплату процентів,
400,00 грн. - сума комісії за винесення на
рахунок простроченої заборгованості
частини кредиту та/або відсотків).

Відповідачі зобов'язання за вказаними
договорами не виконали, у зв'язку з чим
утворилася заборгованість перед
позивачем у вигляді основного боргу по
кредиту, відсотків за користування
кредитом, пені та штрафу.

Ухвалою суду від 10.10.2013 року залишено
без розгляду первісні позовні вимоги
ПАТ «Імексбанк» щодо визнання за
позивачем права продажу будь - якій
особі - покупцеві предмета іпотеки та
виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Рішенням Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 25.11.2013 року позов
задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки,
а саме: житловий будинок з
господарсько-побутовими будівлями,
загальною площею 263,7 кв. м., житловою
площею 104,5 кв. м., який має наступні
господарсько-побутові будівлі: сарай,
позначений на плані Б, навіс позначений
на плані б, вбиральня позначена на
плані Г, навіс позначений на плані В,
зливна яма позначена на плані с, льох
позначений на плані а1, огорожу, ганок
позначений на плані кр., вимощення
позначене на плані І, знаходиться за
адресою: місто Кіровоград, провулок
Військовий, будинок №12 належить на
праві власності ОСОБА_2, шляхом
проведення прилюдних торгів, за
початковою ціною встановленою на
рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності - суб'єктом господарювання у
межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої Законом
України «Про виконавче провадження»
і задовольнити за рахунок реалізації
зазначеного нерухомого майна вимоги
ПАТ «Імексбанк» за договором
відновлювальної кредитної лінії №04/12-55
від 30.01.2008 року, укладеним з фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_2 в розмірі
371 848,38 грн. , договором відновлювальної
кредитної лінії №04/12-56 від 30.01.2008 року,
укладеним з фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_3 в розмірі 478 598,25
грн. та кредитним договором №04/12-57 від
30.01.2008 року, укладеним з фізичною особою
ОСОБА_4 в розмірі 508 703,36 грн. Стягнуто з
відповідачів на користь ПАТ
«Імексбанк» по 1187, 00 грн. судові
витрати з кожного.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом норм процесуального права ,
неправильне застосування норм
матеріального права та неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення про звернення стягнення на
предмет іпотеки правильно послався на
те, що за рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням, включаючи сплату
процентів, неустойки, основної суми
боргу.

З матеріалів справи вбачається, що
30.01.2008 року між ПАТ «Імексбанк» та
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2
було укладено договір відновлювальної
кредитної лінії №04/12-55 згідно якого
ОСОБА_2 надано кредит в межах
відновлювальної кредитної лінії з
максимальним лімітом заборгованості в
сумі 200 000,00 грн. на розвиток бізнесу.

30.01.2008 року між ПАТ «Імексбанк» та
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3
укладено договір відновлювальної
кредитної лінії №04/12-56 згідно якого
ОСОБА_3 надано кредит в межах
відновлювальної кредитної лінії з
максимальним лімітом заборгованості в
сумі 200 000,00 грн. на розвиток бізнесу.

Між ПАТ «Імексбанк» та ОСОБА_4 було
укладено кредитний договір №04/12-57 від
30.01.2008 року, згідно якого ОСОБА_4 надано
кредит в сумі 200 000,00 (двісті тисяч) грн.
на поточні потреби.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитними договорами
між ПАТ «Імексбанк» та ОСОБА_2 були
укладені договори іпотеки, посвідчені
приватним нотаріусом Кіровоградського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
30.01.2008 року за реєстром №445, 448 згідно
яких відповідачем надано в іпотеку ПАТ
«Імексбанк» нерухоме майно: житловий
будинок з господарсько-побутовими
будівлями, який знаходиться в м.
Кіровограді, по АДРЕСА_1, який належить
Відповідачу на праві власності.

Відповідачі умов кредитних договорів
належним чином не виконали, в зв'язку з
чим за договором відновлювальної
кредитної лінії №04/12-55 від 30.01.2008 року
укладеним між фізичною особою
підприємцем ОСОБА_2 утворилася
заборгованість в розмірі 371 848 грн. 38
коп. (200 000 грн. - сума несплаченого
кредиту, 80161 грн. 64 коп. - сума
несплачених процентів за користування
коштами, 41 686 грн. 54 коп. - сума пені за
несвоєчасне повернення кредитних
коштів та сплату процентів, 50 000 грн. -
штраф, відповідно до п. 4.3 договору).

За договором відновлювальної
кредитної лінії №04/12-56 від 30.01.2008 року,
укладеним з фізичною особою
підприємцем ОСОБА_3 утворилася
заборгованість в розмірі 478 598 грн. 25
коп. (200 000 грн. - сума несплаченого
кредиту, 178 234 грн. 47 коп. - сума
несплачених процентів за користування
коштами, 50 000 грн. - штраф, відповідно до
п. 4.3 договору).

За кредитним договором №04/12-57 від 30.01.2008
року, укладеним з фізичною особою
підприємцем ОСОБА_4 утворилася
заборгованість на суму 508 703 грн. 36 коп.
(200 000 грн. - сума несплаченого кредиту, 245
611 грн. 87 коп. - сума несплачених
процентів за користування коштами, 62 691
грн.49 коп. - сума пені за несвоєчасне
повернення кредитних коштів та сплату
процентів, 400 грн. - сума комісії за
винесення на рахунок простроченої
заборгованості частини кредиту та/або
відсотків).

Заборгованість відповідачів
підтверджується розрахунками наданими
позивачем станом на 23.07.2013 року (том 2
а.с. 71-76).

Згідно ст. 1054 ЦК України, за Кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Частиною першою ст. 1048 ЦК України,
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.
Статтею 536 ЦК України визначено, що за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.
Розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

У відповідності до ч. 1 ст. 546 ЦК України,
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання ( ст.
549 ЦК України). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.
611 ЦК України, у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: сплата неустойки.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 29.05.2013 року
скасовані рішення Кіровського
районного суду від 25.06.2012 року та ухвала
апеляційного суду Кіровоградської
області від 11.12.2012 року, а справа за
позовом ПАТ «Імексбанк» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про
визнання права звернення стягнення на
предмет іпотеки шляхом його продажу
направлена на новий розгляд до суду
першої інстанції.

При новому розгляді справи, до початку
її розгляду судом першої інстанції по
суті, позивач з урахуванням заяви від
07.06.2011 року, де змінював спосіб захисту
порушеного права та спосіб реалізації
предмета іпотеки, подав до суду 13.08.2013
року заяву про зміну (збільшення)
розміру позовних вимог, а саме просив
звернути стягнення на предмет іпотеки
,тим самим ОСОБА_4 зазначив
відповідачем, а не третьою особою (том 2
а.с.68-69). Також 04.10.2013 року подав заяву
про залишення первісних позовних
вимог щодо визнання за ПАТ «Імексбанк»
права продажу предмета іпотеки та
виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3 без розгляду.

Суд першої інстанції з дотриманням
вимог ст.207 ЦПК України залишив
первісні позовні вимоги без розгляду,
про що постановлено ухвалу (том 2 а.с.
92-94).

Позивач у відповідності до ст.ст. 11,31
ЦПК України скористався своїм правом
щодо розпорядження предметом спору на
власний розсуд, а тому посилання
відповідача в апеляційній скарзі на
те, що позивач не мав права змінювати
предмет позову є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 33, ст.39 Закону
України «Про іпотеку» у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки; передбачено звернення
стягнення на предмет іпотеки на
підставі рішення суду.

При цьому рішенням про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд може
встановити спосіб реалізації предмета
іпотеки: або шляхом проведення
прилюдних торгів, або шляхом
застосування процедури продажу
встановленої ст. 38 Закону України «Про
іпотеку».

Згідно п. 6 ст. 38 Закону України «Про
іпотеку», ціна продажу предмета
іпотеки встановлюється за згодою між
іпотекодавцем і іпотекодержателем або
на підставі оцінки майна суб'єктом
оціночної діяльності, на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна. У разі невиконання цієї умови
іпотекодержатель несе
відповідальність перед іншими особами
згідно з пріоритетом та розміром їх
зареєстрованих прав чи вимог та перед
іпотекодавцем в останню чергу за
відшкодування різниці між ціною
продажу предмета іпотеки та звичайною
ціною на нього.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує, що
ПАТ «Імексбанк» на його адресу не
направляв письмової вимоги про
порушення основного зобов'язання,
надсилання якої передбачено ст.ст. 33,35
Закону України «Про іпотеку», в зв'язку
з цим на його думку у позивача
відсутні правові підстави для
звернення до суду з позовом про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, з такими доводами погодитися
не можна з таких підстав.

З роз'яснень, які містяться у пункті 37
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30.03.2012 року « Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» вбачається,
що невиконання вимог частини першої
статті 35 Закону України «Про іпотеку»
про надіслання іпотекодавцю та
боржнику, якщо він є відмінним від
іпотекодавця, письмової вимоги про
усунення порушення зобов'язання не є
перешкодою для реалізації права
іпотекодержателя звернутись у
будь-який час за захистом своїх
порушених прав до суду (на відміну від
інших способів звернення стягнення
(частина третя статті 33 цього Закону),
оскільки іпотекодавець у судовому
засіданні має можливість заперечувати
проти вимог іпотекодержателя, що
відповідає положенням статті 124
Конституції України.

ОСОБА_2 та інші відповідачі за час
розгляду даної справи мали можливість
заперечувати проти вимог
іпотекодержателя посилаючись на їх
незаконність або необґрунтованість з
наданням відповідних доказів ,але
таким правом відповідач не
скористався.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Наведене свідчить про те, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, що відповідно до
ч.1ст.308 ЦПК України є підставою для
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін.

Керуючись ст. 304, ст. 307, ст. 308, ст. 313, ст.
314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 25 листопада 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: