Справа № 442/1194/14
Головуючий у 1 інстанції: Курус Р.І.
Провадження № 22-ц/783/2933/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мацей
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого:
Мацея М.М.,

суддів: Копняк
С.М., Монастирецького Д.І.,

секретаря:
Олексіва О.А.,

з участю
ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на ухвалу Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 04 березня 2014 року у справі
за скаргою ОСОБА_2 на дії державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Дрогобицького
міськрайонного управління юстиції
Львівської області - Литвиненко
Наталії Володимирівни при здійсненні
розрахунку заборгованості по
аліментах та скасування такого
розрахунку, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 04 березня
2014 року скаргу ОСОБА_2 задоволено
частково. Визнано дії державного
виконавця ВДВС Дрогобицького МУЮ
Литвиненко Н. при здійсненні 21.11.2013 р.
розрахунку заборгованості по
аліментах ОСОБА_2 за період з 01.01.2003 р. по
07.11.2011 р. неправомірними та скасовано
такий розрахунок. В задоволенні решти
скарги відмовлено.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_3

В апеляційній скарзі, посилаючись на
незаконність, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить ухвалу
суду першої інстанції скасувати та
відмовити в задоволенні скарги.

Зазначає, що отримала від державного
виконавця Литвиненко Н. розрахунок
заборгованості по аліментах ОСОБА_2 на
суму 12627,08 грн., який здійснено
відповідно до рішення апеляційного
суду від 01 жовтня 2013 р. Вважає, що суд в
порушення ст.ст. 383-387 ЦПК України
неправильно визнав дії державного
виконавця неправомірними.

Відділ ДВС Дрогобицького МУЮ належним
чином повідомлений про час і місце
розгляду справи, що стверджується
наявним у справі рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а.с.55), представника в
судове засідання не направив, заяв про
відкладення розгляду справи не подав,
що відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України не
перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_3 на підтримання апеляційної
скарги, пояснення ОСОБА_2 на
заперечення скарги, перевіривши
матеріали справи з урахуванням доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

У відповідності з ст. 383 ЦПК України
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися
до суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Судом і матеріалами справи
установлено, що 07 березня 2002 р.
Дрогобицьким міськрайонним судом
Львівської області, було видано
виконавчий лист № 2-671-2002 про стягнення
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на
дочку ОСОБА_6; ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4
частини з усіх видів заробітку ОСОБА_2
щомісячно, починаючи з 28 лютого 2002 р. і
до повноліття дитини. Останній
належним чином не виконував обов'язки
по сплаті аліментів, тому за період з 01
січня 2003 р. по 07 листопада 2011 року
утворилася заборгованість по сплаті
аліментів.

Положеннями ст. 74 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено
визначення розміру заборгованості по
аліментах, виходячи з фактичного
заробітку (доходів), одержаного
боржником за час, протягом якого
стягнення аліментів не проводилося або
одержуваного ним на момент визначення
заборгованості у твердій грошовій сумі
або у відсотковому відношенні.

Визнаючи неправомірними дії
державного виконавця та скасовуючи
розрахунок від 21.11.2013 р. заборгованості
ОСОБА_2 по аліментах за період з 01 січня
2003 р. по 07 листопада 2011 р. суд першої
інстанції виходив з того, що примусове
виконання судового рішення про
стягнення з ОСОБА_2 аліментів згідно
виконавчого листа № 2-671 від 07 березня
2002 р. було закінчено 29 квітня 2013 р. у
встановленому законом порядку, а
складаючи 21 листопада 2013 р. розрахунок
заборгованості по аліментах поза
межами виконавчого провадження, яке
закінчено, державний виконавець вийшла
за межі наданих їй повноважень.

З висновками суду погодитись не можна,
оскільки таких суд дійшов при
неповному з'ясуванні обставин, що мають
значення для справи, порушивши норми
матеріального і процесуального права.

Згідно з ч.4 ст. 194 Сімейного кодексу
України заборгованість за аліментами
стягується незалежно від досягнення
дитиною повноліття, а у випадку,
передбаченому ст. 199 цього Кодексу, - до
досягнення нею двадцяти трьох років.

Відповідно до ч. 4 ст.195 СК України
розмір заборгованості за аліментами
обчислюється державним виконавцем, а у
разі спору - судом.

Згідно ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Матеріалами справи установлено, що
ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області від 01 жовтня 2013 р.
скасовано ухвалу Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 22 жовтня 2012 р. і
постановлено нову ухвалу, якою
відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні його
скарги на дії державного виконавця
щодо розрахунку заборгованості по
аліментах та скасування постанови про
закінчення виконавчого провадження
від 22 серпня 2012 р.

Визнаючи дії державного виконавця
неправомірними та скасовуючи
розрахунок заборгованості по
аліментах суд, в порушення вимог ст.ст.
212, 214 ЦПК України, належним чином не
перевірив всі обставини справи та
прийшов до неправильного висновку.

Згідно з ч.1 ст.7 Закону України «Про
виконавче провадження» учасниками
виконавчого провадження є державний
виконавець, сторони, представники
сторін…

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону сторонами у
виконавчому провадженні є стягувач і
боржник.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд
обмежився викликом у судове засідання
лише боржника і державного виконавця,
позбавивши права участі у розгляді
справи стягувачку.

За наведених обставин оскаржувана
ухвала залишатися в силі не може,
відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.312 ЦПК
України вона підлягає скасуванню, з
постановленням ухвали про відмову
ОСОБА_2 у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.2, 311, 312 ч.1
п.2, 314 ч.1 п.6, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и
л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 04 березня
2014 року скасувати і постановити нову
ухвалу, якою відмовити ОСОБА_2 у
задоволенні скарги.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий:
Мацей М.М.

Судді:
Копняк С.М.

Монастирецький Д.І.