Справа № 2-600/08 Головуючий у 1 інстанції:
Ушаков М.М. Провадження № 22-ц/773/571/14
Категорія: 48 Доповідач: Грушицький А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Грушицького А.І.,

суддів: Свистун О.В., Федонюк С.Ю.,

при секретарі Мельничук Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів за поданням
старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Нововолинського міського управління
юстиції Волинської області Степанюк
О.В. про тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України ОСОБА_2 за
апеляційною скаргою старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Нововолинського міського управління
юстиції Волинської області Степанюк
О.В. на ухвалу Нововолинського міського
суду Волинської області від 24 лютого 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Нововолинського міського суду
Волинської області від 24 лютого 2014
року в задоволенні подання старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Нововолинського міського управління
юстиції Волинської області Степанюк
О.В. про тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України ОСОБА_2
відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду
державний виконавець подав апеляційну
скаргу, в якій покликаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалу
Нововолинського міського суду
Волинської області від 24 лютого 2014 року
та постановити нову ухвалу про
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з'явились, хоча
належним чином були повідомлені про
дату, час та місце апеляційного
розгляду даної справи, що
підтверджується відповідними
поштовими повідомленнями.

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а ухвалу
залишити без змін з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні подання
старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Нововолинського міського управління
юстиції Волинської області Степанюк
О.В. про тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України ОСОБА_2 суд
першої інстанції виходив з того, що
державним виконавцем не наведено
доказів, які об'єктивно свідчили б про
цілеспрямоване ухилення ОСОБА_2 від
виконання судового рішення та намір
вибути за межі України.

Такі висновки суду першої інстанції
відповідають встановленим в судовому
засіданні обставинам справи, нормам
матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 16
травня 2008 року державним виконавцем
ВДВС Нововолинського МУЮ Волинської
області відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа Нововолинського міського суду
Волинської області, виданого на
підставі рішення цього ж суду від 18
квітня 2008 року про стягнення з ОСОБА_2 в
користь ОСОБА_1 на утримання
неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2
аліментів в розмірі 1/3 частини від його
заробітку (доходу), але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з 15
березня 2008 року до досягнення старшою
дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Пунктом 5 ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» передбачено,
що громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі
паспорта, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи) - до
виконання зобов'язань.

З довідки Управління державної
міграційної служби України у
Волинській області № 0701/875 від 8 лютого
2014 року вбачається, що ОСОБА_2 не
документований паспортом громадянина
України для виїзду за кордон (а.с. 52).

В матеріалах справи наявні копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження, виклику-попередження про
необхідність сплати боржником
аліментів (а.с. 47, 48), однак відсутні
докази отримання ОСОБА_2
вищезазначених документів. Доказів
того, що боржник належним чином був
повідомлений про дане виконавче
провадження суду не надано.

Згідно ч. 2 ст. 10 ЦПК України сторони та
інші особи, які беруть участь у справі,
мають рівні права щодо подання доказів,
їх дослідження та доведення перед
судом їх переконливості.

Відповідно, наявність умислу та інші
факти, як обставини, які є предметом
посилання суб'єкта подання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України як на підставу його вимог,
підлягають доведенню.

Отже, законом передбачено юридичні
санкції у вигляді обмеження у праві
виїзду не за сам факт невиконання
зобов'язань, а за ухилення від їх
виконання.

Проте, державний виконавець не довів та
в матеріалах подання відсутні будь-які
докази того, що боржник ухилявся від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням суду, а тому у суду не
було передбачених законом підстав для
обмеження останнього у праві виїзду за
межі України.

Таким чином доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції, ухвала постановлена з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Нововолинського
міського управління юстиції
Волинської області Степанюк О.В.
відхилити.

Ухвалу Нововолинського міського суду
Волинської області від 24 лютого 2014 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді