Справа №2-2966/14
(№760/6631/14-ц)
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2014 року суддя Солом'янського
районного суду м. Києва Оксюта Т.Г.
розглянувши матеріали позовної заяви
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві, Генеральної Прокуратури
України, Управління МВС на
Південно-західній залізниці, Державної
податкової інспекції у Франківському
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області про
звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В :

31.03.2014 року позивач звернувся до суду із
зазначеною позовною заявою до
відповідачів про звільнення майна
з-під арешту.

Вивчивши матеріали позовної заяви,
прихожу до висновку про повернення її
позивачу разом зі всіма додатками до
неї для подання до належного суду,
виходячи з наступного.

З матеріалів позовної заяви
вбачається, що позивач звертається до
суду з позовом за місцезнаходженням
одного з відповідачів ДПІ у
Солом'янському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві та за місцезнаходженням
частини нерухомого майна, яке він
просить звільнити з-під арешту, а саме
два гаражі АДРЕСА_2

Однак з такою позицією позивача не
можливо погодитись виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 ЦПК України
позови про зняття арешту з майна
пред'являються за місцезнаходженням
цього майна або основної його частини.

Слід зазначити, що місцезнаходження
нерухомого майна - це його адреса,
зазначена у правовстановлюючих
документах або інших документах, на
підставі якого це майно виникло. Якщо
право власності на це майно
зареєстроване, то місцем знаходження є
адреса, зазначена у витягу про
реєстрацію прав власності на нерухоме
майно.

Якщо нерухоме майно розташоване на
території декількох
адміністративно-територіальних
одиниць, то підсудність визначається
місцезнаходженням його основної
частини. Зазначена норма стосується
єдиного об'єкта нерухомості. Основною
частиною є найбільша за площею частина
нерухомого майна, оскільки лише ця
ознака має об'єктивне значення. Основна
частина визначається за їх грошовою
оцінкою та господарським призначенням.

Якщо у позові об'єднано вимоги, що
стосуються різних об'єктів нерухомого
майна, які знаходяться на території
різних адміністративно-територіальних
одиниць, то така позовна заява не
відповідає вимогам закону і підлягає
поверненню, оскільки призводить до
порушення правил виключної
підсудності.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач просить звільнити з-під арешту
наступне майно:

- Квартира АДРЕСА_1;

- Гараж АДРЕСА_3

- Гараж АДРЕСА_2

Отже, майно, яке є предметом позову
знаходиться в різних містах: м. Києва та
м. Львов, і основна (більша) його частина
не знаходиться на території
Солом'янського районну міста Києва.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України якщо
суддя, вирішуючи питання про відкриття
провадження у справі, встановить, що
справа не підсудна цьому суду, заява
повертається позивачу для подання до
належного суду. Ухвала суду разом із
заявою та всіма додатками до неї
надсилається позивачу.

Керуючись ч. 2 ст. 114, 115 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві,
Генеральної Прокуратури України,
Управління МВС на Південно-західній
залізниці, Державної податкової
інспекції у Франківському районі м.
Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області про
звільнення майна з-під арешту -
повернути позивачу разом зі всіма
додатками для подання до належного
суду.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Солом'янський районний суд м. Києва
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали шляхом подання апеляційної
скарги.

СУДДЯ: