Справа № 199/1978/14-ц
РІШЕННЯ

іменем України

„06" травня 2014 року

Амур-Нижньодніпровський районний
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар - Шахназарян М.А.,

за участі представника заявника -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про
скасування рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 26.11.2004 р.
у цивільній справі за заявою ОСОБА_3, де
заінтересована особа Відділ
реєстрації актів цивільного стану
виконкому Амур-Нижньодніпровської
районної ради м. Дніпропетровська про
визнання особи безвісно відсутньою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду із
заявою про скасування рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 26.11.2004 р.
у цивільній справі за заявою ОСОБА_3, де
заінтересована особа Відділ
реєстрації актів цивільного стану
виконкому Амур-Нижньодніпровської
районної ради м. Дніпропетровська
про визнання особи безвісно
відсутньою, в її обґрунтування
посилаючись на те, що зазначене
рішення постановлено з порушенням
чинного цивільного та
цивільно-процесуального законодавства
України, судом не були перевірені жодні
обставини щодо ОСОБА_4 та її
місцезнаходження, рішення суду
постановлено не на підставі фактів, а
із слів заявника. На переконання
ОСОБА_2 описова частина рішення суду
суперечить сама собі, оскільки суд
вважає за встановлене, що, не бажаючи
мешкати на Україні, ОСОБА_2 я переїхала
до м. Рига, вони із ОСОБА_3
переписувалися, але після 1993 р. зв'язок
було втрачено.

Як зазначається ОСОБА_2 при
зверненні до суду суд посилається, що
останнім місцем її постійного
проживання, де її бачили, є адреса
заявника у АДРЕСА_1, утім, в рішенні суду
дата, коли її там бачили в останнє,
не вказана. Той факт, що я ОСОБА_2 є
громадянкою Росії, зареєстрована та
постійно мешкає у м. Рига, судом
проігнорований, запит в адресний стіл
м. Риги, куди вона поїхала за словами
ОСОБА_3, судом не робився. ОСОБА_2 також
посилається на те, що останній раз
вона із чоловіком мешкала у АДРЕСА_1 у
1993 р., потім подружжя разом переїхали
жити до м. Київ, де мешкали до 1998 р.
Оскільки ОСОБА_2 ніколи не мала
українського громадянства, вони
ніколи не мешкала постійно і не
реєструвалася у квартирі, вказаній
ОСОБА_3, але суд це залишив без
перевірки. У 1998 році ОСОБА_3 проводив
її до автовокзалу, та вона поїхала у
м. Рига через необхідність провести
ремонт власної квартири та закінчити
її приватизацію. Із чоловіком вона
постійно підтримувала стосунки до
кінця 2001 р., ОСОБА_2 постійно
пропонувала йому переїхати до неї, але
він не погоджувався, посилаючись на
любов до батьківщини.

З рішення суду ОСОБА_2 зрозуміла,
що її чоловік створив нову сім'ю, і у 2000
році в нього вже народилася дитина.
Коли ОСОБА_2 приїхала на Україну, вона
дізналася про те, що їх шлюб з
відповідачем розірваний, але в АНД
ВДРАЦС свідоцтво про розірвання шлюбу
із ОСОБА_3 видати їй відмовилися
мотивуючи тим, що її визнано безвісно
відсутньою та до скасування
відповідного судового рішення від
26.11.2004 р., вона не зможе отримати
навіть свідоцтво про розірвання шлюбу.

Посилаючись у заяві на те, що
згідно ст. 45 ЦК України якщо фізична
особа, яка була визнана безвісно
відсутньою, з'явилася або якщо одержано
відомості про місце її перебування, суд
за місцем її перебування або суд, що
постановив рішення про визнання цієї
особи безвісно відсутньою, за заявою
цієї особи або іншої заінтересованої
особи скасовує рішення про визнання
фізичної особи безвісно відсутньою, та
на те, що вона має намір створити нову
сім'ю та через це необхідно отримати
свідоцтво про розірвання шлюбу із
ОСОБА_3, який до речі перебуває останні
10 років вже в іншому шлюбі, зазначене й
стало приводом для звернення до суду із
цією заявою, предмет якої становить
вимога про скасування рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 26.11.2004 р. у
справі № 2-4523/04 за заявою її чоловіка
ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутньою.

У судовому засіданні
представник заявника повністю
підтримав вимоги заяви, надав
пояснення, аналогічні викладеним,
просив суд повністю задовольнити
заяву; інші особи, які беруть участь у
справі, не скористалися правом брати
участь у судових засіданнях.

Заслухав пояснення представника
заявника та дослідивши докази, суд
дійшов до висновку про наявність
підстав для ухвалення про задоволення
заяви ОСОБА_2, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України
фізична особа може бути визнана судом
безвісно відсутньою, якщо протягом
одного року в місці її постійного
проживання немає відомостей про місце
її перебування.

Судом встановлено, що рішенням
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 26.11.2004 р.
у цивільній справі за заявою ОСОБА_3, де
заінтересована особа Відділ
реєстрації актів цивільного стану
виконкому Амур-Нижньодніпровської
районної ради м. Дніпропетровська
про визнання особи безвісно відсутньою
ОСОБА_2 було визнано безвісно
відсутньою; рішення суду набрало
законної сили.

Згідно зі ст. 250 ЦПК України у разі
одержання заяви про появу фізичної
особи, яку було визнано безвісно
відсутньою або оголошено померлою, або
відомостей про місцеперебування цієї
особи суд за місцеперебуванням особи
або суд, який ухвалив рішення про
визнання особи безвісно відсутньою або
оголосив її померлою, призначає справу
до слухання за участю цієї особи,
заявника та інших заінтересованих осіб
і скасовує своє рішення про визнання
фізичної особи безвісно відсутньою або
оголошення її померлою. Заяву може бути
подано особою, яку було визнано
безвісно відсутньою або померлою, або
іншою заінтересованою особою.

Доводи заявника підтверджуються
також наступними доказами: копією
паспорта ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
відповідно до якого вона є
громадянкою Російської Федерації
(паспорт виданий 13.11.2007 р. відділом
УФМС Росії по Московській області в м.
Електросталь), зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_2 копією свідоцтва
про шлюб, відповідно до якого ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та російською мовою
прізвище ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце
народження якої м. Душанбе, 05.06.1992 р.
уклали шлюб, після укладення шлюбу
присвоєні прізвища: чоловікові ОСОБА_3,
дружині ОСОБА_2, тобто особа, яка була
визнана судовим рішенням безвісною
рішенням суду від 26.11.2004 р., та ОСОБА_2,
котра звернулася до суду із даною
заявою, є однією й тією же особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 ЦК України
якщо фізична особа, яка була визнана
безвісно відсутньою, з'явилася або якщо
одержано відомості про місце її
перебування, суд за місцем її
перебування або суд, що постановив
рішення про визнання цієї особи
безвісно відсутньою, за заявою цієї
особи або іншої заінтересованої особи
скасовує рішення про визнання фізичної
особи безвісно відсутньою.

З огляду на вищенаведене для суду
вбачаються підстави для ухвалення про
скасування рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 26.11.2004 р. у
цивільній справі за заявою ОСОБА_3, де
заінтересована особа Відділ
реєстрації актів цивільного стану
виконкому Амур-Нижньодніпровської
районної ради м. Дніпропетровська
про визнання особи безвісно
відсутньою.

Судові витрати компенсувати за
рахунок держави.

Керуючись ст. 45 ЦК України, ст.ст. 11,
15, 57-64, 214, 215, 250 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити
повністю.

Скасувати рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 26.11.2004 р.
у цивільній справі за заявою ОСОБА_3, де
заінтересована особа Відділ
реєстрації актів цивільного стану
виконкому Амур-Нижньодніпровської
районної ради м. Дніпропетровська
про визнання особи безвісно
відсутньою.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подання
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги . У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя