АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3104/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Бурда П. О. Доповідач - Демченко Е.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді
Демченко Е.Л.

суддів - Волошина М.П.,
Куценко Т.Р.

при секретарі -
Денисенко А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Петропавлівського районного суду
Дніпропетровської області по справі за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи -
фермерське господарство «Наше життя»,
третейський суддя Безбатько Сергій
Миколайович, приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_5,
державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Петропавлівського районного
управління юстиції Дніпропетровської
області Лисяк Микола Миколайович, про
стягнення вартості безпідставно
набутого майна, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП
ОСОБА_3) звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення вартості
безпідставно набутого майна, мотивуючи
тим, що з 09 липня 1997 року він
зареєстрований як приватний
підприємець у галузі виробництва
товарної сільськогосподарської
продукції. 11 квітня 2003 року він уклав з
Петропавлівською районною державною
адміністрацією Дніпропетровської
області договір оренди землі,
відповідно до якого отримав із земель
запасу в користування строком на 9
років 07 місяців, розташовану на
території Васильківської сільської
ради Петропавлівського району,
земельну ділянку загальною площею
959,5га ріллі, про що 12 квітня 2003 року у
книзі записів державної реєстрації
договорів оренди землі Васильківської
сільської ради вчинено запис за №6.
Орендована ним земельна ділянка на той
час складалася з семи окремих масивів.

Зазначав, що 17 січня 2007 року він
створив, зареєстрував та очолив
фермерське господарство «Наше життя»
(далі - ФГ «Наше життя»).

26 березня 2007 року, як приватний
підприємець, він уклав з селянським
(фермерським) господарством
«Васильківське» (далі - С(Ф)Г
«Васильківське»), в особі голови
господарства ОСОБА_2, зареєстрований у
встановленому порядку договір
суборенди землі, за умовами якого
передав останньому в суборенду на
строк до 20 жовтня 2012 року дві земельні
ділянки загальною площею 244,4га.

13 квітня 2012 року він, як приватний
підприємець, уклав з С(Ф)Г
«Васильківське» нотаріально
посвідчений приватним нотаріусом
Покровського районного нотаріального
округу Дніпропетровської області
ОСОБА_7 договір про обробіток
орендованої ним земельної ділянки
загальною посівною площею 715,10га ріллі.

Предметом укладеного договору є
надання С(Ф)Г «Васильківське» йому
послуг з оброблення за власний рахунок
земельної ділянки площею 715,10га та
проведення на ній робіт, пов'язаних з
вирощуванням сільськогосподарських
культур (продукції) і її збором,
договірна ціна яких склала суму в
розмірі 1.000.000 грн.

С(Ф)Г «Васильківське», за відсутності в
нього сільськогосподарської техніки
та інвентарю і оборотних коштів, до
виконання договору про обробіток
земельної ділянки не приступило, в
односторонньому порядку відмовившись
від договору, а тому всі необхідні
весняно-польові та роботи з
вирощування сільськогосподарських
культур (продукції) за власний рахунок
виконало належне йому ФГ «Наше життя»,
засіявши цю земельну ділянку площею
715,10га соняшником.

С(Ф)Г «Васильківське» засіяло власним
соняшником лише суборендовану
земельну ділянку площею 244,4га.

На початку вересня 2012 року ФГ «Наше
життя» почало збирати врожай соняшника
з земельної ділянки площею 715,10га, але
встигло зібрати лише на площі 77,9306га,
оскільки 21 вересня 2012 року та 22 вересня
2012 року відповідач, за участю
працівників невідомого охоронного
підприємства, здійснив захоплення
орендованої ним земельної ділянки
площею 637,1694га (715,10 - 77,9306), та
безпідставно набув належне йому майно,
а саме врожай насіння соняшника 2012 року
із земельної ділянки площею 637,1694га на
суму 5.588.621 грн.83 коп. та яку просить
стягнути з відповідача на його користь.

Рішенням Петропавлівського
районного суду Дніпропетровської
області від 30 грудня 2013 року позовні
вимоги ФОП ОСОБА_3 було задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач
ставить питання про скасування рішення
та ухвалення нового рішення, яким в
задоволенні позову ФОП ОСОБА_3
відмовити, зазначаючи, що рішення
постановлене з порушенням норм
матеріального й процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів не находить підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування рішення суду.

Судом встановлено і це
підтверджується матеріалами справи, що
ОСОБА_3 з 09 липня 1997 року
зареєстрований як фізична
особа-підприємець в галузі виробництва
товарної сільськогосподарської
продукції (том 1 а.с.9,10-11).

11 квітня 2003 року, згідно з
розпорядженням голови
Петропавлівської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області від 09 квітня 2003 року №165-р-03,
приватний підприємець ОСОБА_3 уклав з
Петропавлівською районною державною
адміністрацією Дніпропетровської
області договір оренди землі,
відповідно до якого отримав із земель
запасу в користування строком на 9
років 07 місяців, розташовану на
території Васильківської сільської
ради Петропавлівського району,
земельну ділянку загальною площею
959,5га ріллі (том 1 а.с.23,24-27).

Орендована позивачем земельна ділянка
на той час складалася з семи окремих
масивів: площею 17,9га за кадастровим
номером :01:003:0001; площею 140,9га за
кадастровим номером :01:003:0002;
площею 138,6га за кадастровим номером
:01:003:0003; площею 204,6га за
кадастровим номером :01:003:0004;
площею 231,1га за кадастровим номером
:01:003:0005; площею 111,3га за
кадастровим номером :01:003:0006;
площею 133,1га за кадастровим номером
:01:003:0007, що підтверджується
довідкою виконавчого комітету
Васильківської сільської ради
Петропавлівського району від 11 березня
2013 року №149 (том 1 а.с.28-29).

Згідно свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи, 17 січня 2007
року зареєстровано ФГ «Наше життя»,
засновником та керівником якого є
ОСОБА_3 (том 1 а.с.12-14).

26 березня 2007 року приватний
підприємець ОСОБА_3 уклав з С(Ф)Г
«Васильківське», в особі голови
господарства ОСОБА_2, договір суборенди
землі, відповідно до якого передав
даному господарству в суборенду на
строк до 20 жовтня 2012 року дві земельні
ділянки загальною площею 244,4га із
наявних у позивача в оренді 959,5га:
площею 111,3га та площею 133,1га (том 1
а.с.32-33).

Таким чином, у позивача залишилося у
користуванні 715,10га землі.

13 квітня 2012 року С(Ф)Г
«Васильківське» та ФОП ОСОБА_3 уклали
нотаріально посвідчений приватним
нотаріусом Покровського районного
нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_7
договір про обробіток земельної
ділянки загальною посівною площею
715,10га ріллі.

Відповідно до умов цього договору
отримана сільськогосподарська
продукція є власністю тієї сторони,
якій належить земельна ділянка на
праві приватної власності чи перебуває
у користуванні на умовах оренди, та на
якій вирощена дана продукція.

Пунктом 2.1.1 договору про обробіток
земельної ділянки визначено, що С(Ф)Г
«Васильківське» зобов'язується
наявною своєю сільськогосподарською
технікою обробити земельну ділянку, що
перебуває в оренді ФОП ОСОБА_3, та
провести всі роботи, пов'язані з
вирощуванням на ній
сільськогосподарських культур
(продукції) та її збору за свій рахунок.

Відповідно до п.2.1.2 договору про
обробіток земельної ділянки затрачені
кошти С(Ф)Г «Васильківське» для
проведення робіт, зазначених в п.2.1.1
договору, є договірними та становлять
1.000.000 грн.

Того ж дня, 13 квітня 2012 року,
ОСОБА_3 та С(Ф)Г «Васильківське» уклали
договір застави, посвідчений приватним
нотаріусом Покровського районного
нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_7, за
яким передано в заставу господарству
майбутній врожай 2012 року олійних
культур у кількості 1.000 тон на площі
715,10га, загальна заставна вартість
культури 2.000.000 грн.(том 1 а.с.38-39).

За своєю правовою природою укладений
позивачем з С(Ф)Г «Васильківське»
договір про обробіток земельної
ділянки є договором про надання послуг.

Згідно ст.901 ЦК України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

Відповідно до приписів ст.526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

С(Ф)Г «Васильківське» порушило
умови договору та вимоги статей 526 і 629
ЦК України, згідно з якими договір є
обов'язковим для виконання сторонами, і
до виконання договору про обробіток
земельної ділянки не приступило, в
односторонньому порядку відмовившись
від нього, не маючи
сільськогосподарської техніки, що
підтверджується повідомленням
Державної інспекції сільського
господарства в Дніпропетровській
області від 21 грудня 2012 року №3507/05/1.

Всі необхідні весняно-польові та
роботи з вирощування
сільськогосподарських культур
(продукції) за власний рахунок виконало
належне позивачу ФГ «Наше життя», яке
має працівників, сільськогосподарську
техніку та інвентар і транспортні
засоби, придбавши паливно-мастильні
матеріали, насіння, мінеральні добрива,
пестициди, гербіциди, засіявши
земельну ділянку площею 715,10га
соняшником і виконавши догляд за
посівами (том 1
а.с.40,41-45,46-49,50,51-152,153-171,172-174).

Проаналізувавши надані сторонами
докази районний суд правильно
встановив, що у позивача не виникло і не
існує ніяких зобов'язань перед С(Ф)Г
«Васильківське» за укладеними 13 квітня
2012 року договорами про обробіток
земельної ділянки та застави або
іншими правочинами, укладеними між
сторонами по справі.

У вересні 2012 року належне
позивачу ФГ «Наше життя» почало
збирати врожай соняшника з земельної
ділянки площею 715,10га, але зібрало його
тільки на площі 77,9306га, оскільки,
починаючи з 21 вересня 2012 року,
відповідач ОСОБА_2, за участю найманих
працівників, задіявши належний йому
зернозбиральний комбайн «John Deere 9500»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, і найняті
великовантажні автомобілі, без
документального оформлення, з
орендованої позивачем земельної
ділянки площею 637,1694га (715,10- 77,9306 ) зібрав
врожай соняшника.

Рішення третейського суду,
винесене третейським суддею
Безбатьком С.М., від 28 вересня 2012 року по
справі за позовом С(Ф)Г Васильківське»
до ОСОБА_3 про звернення стягнення на
вирощені сільськогосподарські
культури (продукція), шляхом набуття
права власності ухвалою
господарського суду Дніпропетровської
області від 28 січня 2013 року, яке набрало
чинності, скасовано (том 2 а.с.4-5).

Ухвалою Бабушкінського районного
суду м.Дніпропетровска від 02 жовтня 2012
року по справі за заявою С(Ф)Г
«Васильківське» про видачу
виконавчого листа для виконання
рішення третейського суду вирішено
видати заявнику виконавчий документ
для виконання рішення третейського
суду від 28 вересня 2012 року (том 1 а.с.187).

Ухвалою Бабушкінського районного
суду м.Дніпропетровська від 25 червня 2013
року визнано виконавчий лист, виданий
на підставі ухвали Бабушкінського
районного суду м.Дніпропетровська від
02 жовтня 2012 року, таким, що не підлягає
виконанню (том 2 а.с.12).

Відповідно до ст.1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберігала
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Обов'язковими умовами для виникнення
зобов'язання з безпідставного
збагачення є: набуття або збереження
майна; набуття або збереження майна за
рахунок іншої особи (збільшення або
збереження майна у особи є наслідком
втрати або недоотримання цього майна
іншою особою); відсутність правової
підстави для набуття або збереження
майна за рахунок іншої особи
(відсутність положень закону,
адміністративного акта, правочину або
інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК
України).

Згідно ст.1213 ЦК України набувач
зобов'язаний повернути потерпілому
безпідставно набуте майно в натурі, у
разі неможливості повернути в натурі
потерпілому безпідставно набуте майно
відшкодовується його вартість, яка
визначається на момент розгляду судом
справи про повернення майна.

Виходячи із змісту ст.213 ЦК України та
положень ч.1 ст.214 ЦК України про те, що
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе без достатньої правової
підстави, зобов'язана відшкодувати всі
доходи, які вона одержала або могла
одержати від цього майна з часу, коли ця
особа дізналася або могла дізнатися
про володіння цим майном без
достатньої правової підстави, і з цього
часу вона відповідає також за допущене
нею погіршення майна, а тому суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про те, що оскільки відповідач
не зберіг безпідставно набуте ним
майно позивача у вигляді насіння
соняшнику в кількості, розрахованій
позивачем в розмірі 1.140 тон 53 кг, і не
оспорений відповідачем на підставі
власного розрахунку, то за рішенням
суду ФОП ОСОБА_3 з відповідача, який
відмовився це зробити добровільно, має
бути відшкодована вартість цього
майна, привласненого відповідачем і
використаного ним на власний розсуд,
визначена судом на момент розгляду
справи, виходячи з ціни, по якій
відповідач мав можливість продати
безпідставно набуте насіння соняшнику
в жовтні 2012 року, а саме 4.900 грн. за одну
тону, що підтверджується даними,
наданими відповідях управління
агропромислового розвитку
Петропавлівської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області від 18 грудня 2012 року за №127,
головного управління агропромислового
розвитку Дніпропетровської обласної
державної адміністрації за №22/0/119-13 від
03 січня 2013 року, Міністерства аграрної
політики та продовольства України від
24 грудня 2012 року за №37-11-4-16/24566 (том 2
а.с.28-30).

Доводи апеляційної скарги про те, що
ОСОБА_2 як голова фермерського
господарства не може бути відповідачем
за даним позовом є хибними, оскільки з
матеріалів справи вбачається, що за
заявою позивача було відкрите
кримінальне провадження №0000302 за
фактом шахрайського заволодіння
майном ОСОБА_3 за ознаками ч.3 ст.190 КК
України, яке 03 грудня 2012 року внесено до
ЄРДР СВ Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС
України в Дніпропетровській області, 29
вересня 2012 року проведено огляд місця
події.

Посилання апелянта на рішення
третейського суду колегія суддів не
може прийняти до уваги, так як воно
скасоване ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 28 січня
2013 року і яка набрала чинності на
підставі постанови Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 11
березня 2013 року та постанови Вищого
господарського суду України від 24
квітня 2013 року, в яких зазначено, що
ОСОБА_8, який виступив суддею у
третейській справі, підтвердив про
відсутність третейської угоди між ФОП
ОСОБА_3 та С(Ф)Г «Васильківське» і
третейської справи.

Крім того, ОСОБА_5, яка зверталась з
заявами до відділу державної
виконавчої служби Петропавлівського
районного управління юстиції
Дніпропетровської області, діяла на
підставі довіреності від 28 вересня 2012
року, що видана ОСОБА_2 на її ім'я та
посвідчена приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4

Інші доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.
Крім того приведені в апеляційної
скарзі доводи зводяться до переоцінки
доказів і незгоди з висновками суду по
їх оцінці.

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевіривши доводи та давши їм
правову оцінку, суд постановив рішення,
що відповідає вимогам закону. Висновки
суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами,
поясненнями сторін.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,315,317
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Петропавлівського
районного суду Дніпропетровської
області від 30 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Судді: