У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Ситнік О.М., розглянувши
касаційну скаргу

ОСОБА_2 на рішення Ленінського
районного суду м. Полтави від 14
січня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Полтавської області від 19 лютого
2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні житловим будинком та
земельною ділянкою,

в с т а н о в и в:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом, у якому зазначала, що з 11
червня 2003 року по 14 листопада 2012 року
вона перебувала зі ОСОБА_2 у шлюбі.
Рішенням виконавчого комітету
Ленінської районної у м. Полтави ради
від 20 грудня 2005 року № 498 ОСОБА_2 надано
дозвіл на будівництво житлового
будинку на приватизованій земельній
ділянці по АДРЕСА_1, після чого
сторонами спільною працею та за
спільні кошти у період з 2005 по 2007 рік
здійснювалося будівництво житлового
будинку, який побудований на 100 %, проте
в експлуатацію не зданий.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 14 грудня
2012 року недобудований житловий
будинок по
АДРЕСА_1 визнаний спільною сумісною
власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_2, та за
ОСОБА_3 визнано право власності на 1/2
частини земельної ділянки за вказаною
адресою. Відповідач не визнає право
власності позивачки та створює
перешкоди у користуванні та
розпорядженні нею земельною ділянкою
та недобудованим житловим будинком, не
надає доступ до цих об'єктів
нерухомості, не реагує на її письмові
звернення.

Просила усунути перешкоди у
користуванні та розпорядженні
недобудованим житловим будинком та 1/2
частиною земельної ділянки площею 600
кв. м по АДРЕСА_1, зобов'язати ОСОБА_2
надати позивачці дублікати усіх ключів
від воріт паркану, від всіх дверей
недобудованого житлового будинку та
усіх дверей у ньому, зобов'язати
відповідача не чинити перешкоди та
надати вільний доступ у користуванні
недобудованим житловим будинком та 1/2
частиною земельної ділянки шляхом
знесення частини цегляної огорожі
навколо недобудованого будинку для
улаштування вільного входу та виходу,
в'їзду та виїзду до 1/2 частини
земельної ділянки.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Полтави від 14 січня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Полтавської області
від 19 лютого 2014 року, позов задоволено
частково. Усунуто перешкоди у
користуванні ОСОБА_3 1/2 частиною
земельної ділянки та недобудованим
житловим будинком по АДРЕСА_1.
Зобов'язано ОСОБА_2 надати ОСОБА_3
дублікати ключів від воріт огорожі та
від вхідних дверей недобудованого
житлового будинку по АДРЕСА_1.
Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкод
ОСОБА_3 у користуванні та надати
вільний доступ до належної їй 1/2
частини земельної ділянки та
недобудованого житлового будинку по
АДРЕСА_1. У іншій частині позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу суду апеляційної
інстанцій та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної
інстанції, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно, всебічно досліджено і
оцінено обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначено
юридичну природу спірних
правовідносин та закон, який їх
регулює.

Суди обґрунтовано задовольнили позов
частково відповідно до вимог ст. ст. 319,
321 ЦК України, оскільки належними
доказами підтверджено чинення
відповідачем перешкод у користуванні
частиною нерухомого майна позивачки,
право власності на яке зареєстровано у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно 25 квітня 2013 року за №
29119810.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновків судів вони не впливають та їх
не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні житловим
будинком та земельною ділянкою.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути особі, яка подала касаційну
скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.М. Ситнік