АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 535/11/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/992/14
Головуючий у 1-й інстанції Цвітайло П. В.
Доповідач Чічіль В. А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Полтавської
області у складі:

Головуючого: судді Чічіля В.А.,

Суддів: Кузнєцової О.Ю., Хіль Л.М.,

за участю секретаря: Колодюк О.П.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу Котелевського районного суду
Полтавської області від 18 лютого 2014
року та рішення цього ж суду від 18
лютого 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав
споживачів,-

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом, у якому зазначала, що
уклала з ОСОБА_2 договір про надання
послуг, за умовами якого відповідач
зобов'язувався надати послуги щодо
проведення будівельних і ремонтних
робіт по утепленню домоволодіння по
АДРЕСА_1.

Отримавши від позивачки 15 000,00 грн.,
відповідач не виконав цих робіт, не
надав документів, що підтверджували
факт придбання будівельних матеріалів.

Вважаючи, що ОСОБА_2 грубо порушив умови
укладеного договору, та відмовляється
повернути отримані ним грошові кошти,
посилаючись на Закон України «Про
захист прав споживачів», просила
стягнути на свою користь завдані
збитки та 8 000,00 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди та
витрати на правову допомогу.

У лютому 2014 року ОСОБА_1 подала
уточнення позовних вимог, у яких
просила стягнути з відповідача 15 000,00
грн., що були передані йому в якості
передплати за договором підряду, у
зв'язку з його невиконанням, решту
позовним вимог залишено без змін.

Ухвалою Котелевського районного суду
Полтавської області від 18
лютого 2014 року відмовлено у прийнятті
уточнень позовних вимог.

Рішенням Котелевського районного суду
Полтавської області від 18
лютого 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір у сумі 243,60 грн.

В апеляційному порядку ухвалу та
рішення місцевого суду оскаржено
ОСОБА_1, в апеляційній скарзі,
посилаючись на порушення і неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, просить
зазначене рішення та ухвалу суду
першої інстанції скасувати, та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову щодо стягнення майнової та
моральної шкоди.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення та ухвали
місцевого суду в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що скаргу слід
відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 312 ЦПК України розглянувши
скаргу на ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає ухвалу без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що суд,
здійснюючи правосуддя, захищає права,
свободи та інтереси фізичних осіб,
права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Місцевим судом встановлено та не
заперечується сторонами, що ОСОБА_1
надала відповідачу ОСОБА_2 15 000,00 грн.
для придбання за її кошти будівельних
матеріалів для проведення робіт по
ремонту та утепленню домоволодіння по
АДРЕСА_1.

Пред'являючи позовні вимоги до ОСОБА_2,
посилаючись на ч. ч. 1, 2 ст. 10, ст. 22
Закону України «Про захист прав
споживачів», позивачка просила
стягнути майнову та моральну шкоду за
неналежне виконання відповідачем
усного договору про надання послуг.

Встановивши, що ОСОБА_2 не є суб'єктом
підприємницької діяльності, місцевий
суд дійшов обґрунтованого висновку, що
спірні правовідносини не підпадають
під дію Закону України «Про захист прав
споживачів», а тому відсутні правові
підстави для задоволення позовних
вимог щодо здійснення захисту прав
позивачки, як споживача послуг,
відповідно до вказаного закону.

Крім того, як убачається з матеріалів
справи, що заявляючи позовні вимоги
щодо стягнення матеріальної шкоди,
позивачка наполягала на проведенні
судової будівельно-товарознавчої
експертизи для визначення якості та
вартості придбаних відповідачем
будівельних матеріалів, та вартості
тієї частини робіт по утепленню
будинку, що розпочаті, проте не були
закінчені ОСОБА_2

Між тим, попри роз'яснення місцевого
суду, під час судового розгляду справи
ОСОБА_1 фактично самоусунулась від
проведення такої експертизи та
відмовилась сплачувати її вартість.

Колегія суддів також погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
відмови у стягненні моральної шкоди,
оскільки дані вимоги мають похідний
характер від вимог, у задоволенні яких
судом відмовлено.

Постановляючи ухвалу про відмову у
прийнятті заяви про уточнення позовних
вимог, суд першої інстанції вірно
виходив з того, що позивачка змінила
предмет і підстави позову.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання, а також
право на захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Таким чином, порушення, невизнання,
оспорювання суб'єктивного права є
підставою для звернення кожної особи
до суду за захистом свого особистого
права із застосуванням відповідного
способу захисту.

Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу. Одним
із способів захисту цивільних прав та
інтересів є визнання права.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України крім
прав та обов'язків, визначених у статті
27 цього Кодексу, позивач має право
протягом усього часу розгляду справи
збільшити або зменшити розмір позовних
вимог, відмовитися від позову, а
відповідач має право визнати позов
повністю або частково. До початку
розгляду судом справи по суті позивач
має право шляхом подання письмової
заяви змінити предмет або підставу
позову, а відповідач - пред'явити
зустрічний позов.

З огляду на зміст позовної заяви,
предметом позову у даній справі є
відшкодування майнової та моральної
шкоди, завданої невиконанням
відповідачем зобов'язань за договором
про надання послуг з підстав,
передбачених ст. 906 ЦК України, ст. ст. 10,
22 Закону України «Про захист прав
споживачів».

У свою чергу, звертаючись до суду з
заявою про уточнення позовних вимог,
посилаючись на положення ст. ст. 839, 849 ЦК
України як на правову підставу для
задоволення позову, ОСОБА_1 просила
стягнути на свою користь попередню
оплату за усним договором підряду,
укладеним з відповідачем ОСОБА_2, у сумі
15 000,00 грн., та похідною позовною
вимогою про стягнення моральної шкоди
у сумі 8 000,00 грн.

Таким чином, позивачка після початку
розгляду справи по суті змінила не лише
предмет позову, але й підстави, з яких
пред'являвся позов - вимоги щодо
відшкодування шкоди змінено на вимоги
щодо повернення попередньої оплати за
договором підряду.

З урахуванням цього, місцевий суд
дійшов законного висновку, що у даному
випадку має місце не уточнення
позовних вимог, а їх зміна, що на стадії
судового розгляду, з огляду на
положення ч. 2 ст. 31 ЦПК України, не
допускається.

Доводи апеляційної скарги, що у цьому
випадку в поданих уточненнях позовних
вимог не було зміни предмету та підстав
пред'явлення позову, оскільки спір
виникає з одних і тих самих
правовідносин, спростовуються змістом
заяви про уточнення позову та
зазначених вище встановлених обставин
у справі.

Безпідставними є також твердження
апелянта щодо позбавлення позивачки
можливості захисту порушеного
відповідачем права, оскільки
ОСОБА_1 не позбавляється права на
звернення до суду з позовом до
ОСОБА_2 з інших правових підстав щодо
предмету спору.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення та ухвала суду
першої інстанції постановлені з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для їх скасування та ухвалення нового
рішення про задоволення позовних
вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 312, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Котелевського районного суду
Полтавської області від 18 лютого 2014
року та ухвалу Котелевського районного
суду Полтавської області від
18 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий у справі:
Чічіль В.А.

Судді:
Кузнєцова О.Ю.

Хіль Л.М.

З оригіналом згідно:

суддя
Чічіль В.А.