Центрально-Міський районний суд
буд.111 м. м. Макіївка Донецька область
Справа № 270/1410/14-ц
Провадження № 2/270/910/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

06 травня 2014 року Центрально-Міський
районний суд м. Макіївки Донецької
області в складі:

Головуючого судді:
Суханової А.В.

При секретарі
Лоппа А.Ю.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м. Макіївці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання батька, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання непрацездатного батька
мотивуючи свої позовні вимоги
наступним. Відповідач є рідним сином
позивача. Позивач є пенсіонером та
отримує пенсію за віком, інших джерел
доходу він не має. Тож матеріальне
становище його є вкрай тяжким. Із
похилим віком він має поганий стан
здоров'я. Він має цілий перелік
захворювань, які потребують додаткових
витрат на медичні обстеження та
лікарські препарати. Позивач хворіє на
діабет 2 типу середньої тяжкості та
лікується інсуліном. Відповідач - його
син, матеріальної допомоги йому не
надає. Вважає, що він як доросла та
самостійна людина має можливість
надавати матеріальну допомогу батьку,
якої він потребує. Посилаючись на
вимоги ст.. 202, 205 СК України просив суд
стягнути на його утримання з
відповідача аліменти у твердій
грошовій сумі у розмірі 800 гривень
щомісячно.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання
не з'явився, надав суду заяву про
розгляд справи за його відсутності,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 до судового
засідання не з'явився, надав суду заяву
про розгляд справи за його відсутності,
позовні вимоги визнає, однак зазначає,
що він офіційно не працевлаштований та
має мінімальний дохід. Крім того,
позивач окрім нього має також рідну
доньку ОСОБА_4.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з копії свідоцтва про
народження серії НОМЕР_1 батьком
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_1 /а.с. 6/.

Відповідно до ч.1 ст. 202 СК України
повнолітні дочка, син зобов'язані
утримувати батьків, які є
непрацездатними і потребують
матеріальної допомоги. Відповідно до
ст. 203 СК України дочка, син крім сплати
аліментів зобов'язані брати участь у
додаткових витратах на батьків,
викликаних тяжкою хворобою,
інвалідністю або немічністю.

Аналізуючи наведені норми
враховуються підстави покладення на
дітей обов'язку утримувати своїх
батьків: діти досягли вісімнадцяти
років, батьки є непрацездатними за
віком або за станом здоров'я, батьки
потребують матеріальної допомоги,
відсутні обставини для звільнення
дітей від обов'язку утримувати своїх
батьків. Слід зазначити, що моментом
виникнення обов'язку утримувати своїх
батьків є наявність усіх перерахованих
умов. Необхідність матеріальної
допомоги визначається в кожному
конкретному випадку в залежності від
матеріального становища батьків. До
уваги приймається отримання батьками
пенсії, державних пільг, субсидій,
наявність в батьків майна, що може
приносити дохід тощо.

Відповідно до копії посвідчення серії
НОМЕР_2 ОСОБА_1 отримує пенсію за віком
/а.с. 4/. Згідно довідки № 2087104/48 від 25.01.2014
року виданої Управлінням Пенсійного
фонду України в Центрально-Міському
районі м. Макіївка розмір пенсії ОСОБА_1
становить 4244,50 гривень на місяць.

ОСОБА_1 відповідно до медичних довідок
перебуває під наглядом у зв'язку з
діабетом 2 типу середньої важкості на
інсуліні /а.с. 5/.

У судовому засіданні достовірно
встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не
працевлаштований, отримує мінімальний
дохід. Відповідно до копії паспорту
перебуває у зареєстрованому шлюбі
/а.с.7/.

Визначаючи чи потребує позивач
матеріальної допомоги при вирішенні
питання щодо відмовлення у задоволенні
позовних вимог, суд виходить з того, що
відповідно до статті 7 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2013
рік» прожитковий мінімум на одну особу
в розрахунку на місяць для осіб, які
втратили працездатність встановлено: з
1 січня - 894 гривні, з 1 грудня - 949 гривень.
Таким чином, дохід позивача, а саме
пенсія, яку він отримує у розмірі 4244,50
гривень на місяць, значно перевищує
розмір встановленого законом розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Враховуючи
викладене, суд приходить до висновку,
що позивача не можна визнати таким, що
потребує матеріальної допомоги.

Крім того, позивач також має ще одну
дитину - повнолітню доньку ОСОБА_4,
однак позивачем не були заявлені
вимоги до останньої, незважаючи на той
факт що відповідно до закону вона та
відповідач мають рівні права та
обов'язки по утриманню батьків.

На підставі вищенаведеного, враховуючи
всі заслуговуючи на увагу інтереси
сторін, а саме непрацездатність батька
та його потреба у матеріальній
допомозі, матеріальне становище
дитини, сімейний стан сторін, суд
приходить до висновку, що заявлені
позовні вимоги є такими, що не
підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею та
документально підтверджені судові
витрати. У зв'язку з тим, що у задоволені
позовних вимог відмовлено, а позивач
звільнений від сплати судового збору
по даній категорії справи, вони
компенсуються за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 202-205 СК України, ст.ст. 3-7, 10-13, 15, 60,
61, 88, 208-213, 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання батька - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через суд першої інстанції протягом
10-ти днів з дня проголошення. Особи, які
не були присутні під час проголошення
судового рішення можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з
дні отримання копії рішення.

Рішення постановлено у нарадчій
кімнаті у 1-му примірнику.

Суддя
А.В.Суханова