Справа № 354/766/13-ц
Провадження по справі № 2/354/11/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2014 року
м.Яремче
Яремчанський міський суд
Івано-Франківської області
в складі
головуючого судді Марчака Ю.І

секретаря
Абрам'юк В.М.

позивача ОСОБА_1

представник відповідача
ОСОБА_2
адвоката
ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду в місті Яремче цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 та
третьої особи без самостійних вимог на
стороні відповідача приватного
нотаріуса Яремчанського
нотаріального округу ОСОБА_7 про
визнання договорів дарування
недійсними,-

В С Т А Н О В
И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом
про визнання договорів дарування
недійсними. Із змісту позовної заяви
вбачається , що 27 квітня 2012 року
приватним нотаріусом Яремчанського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
було посвідчено, укладений між ним та
ОСОБА_5, договір дарування належної
йому на праві власності земельної
ділянки площею 0,1005га, кадастровий
номер 110040018, розташованої в с.
Микуличин урочище Горби Яремчанської
міської ради Івано-Франківської
області, цільове призначення - для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд та житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами АДРЕСА_1, який зареєстровано
в реєстрі за № 628. Право власності на
житловий будинок зареєстровано за
відповідачем 18.05.2012р. в ОКП
«Коломийське МБТІ», реєстраційний
номер 36494654. Право власності на земельну
ділянку зареєстровано за відповідачем
29.01.2013року реєстраційною службою
Яремчанського міського управління
юстиції, реєстраційний номер 54603.

27 квітня 2012 року між ним
та відповідачем було укладено договір
дарування земельної ділянки площею
0,1625га, кадастровий номер 110040019,
розташованої в с. Микуличин урочище
Горби Яремчанської міської ради
Івано-Франківської області, цільове
призначення - для ведення особистого
селянського господарства, посвідчений
приватним нотаріусом Яремчанського
МНО ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі
за № 632. Право власності на
земельну ділянку зареєстровано за
ОСОБА_5 30.01.2013 р. реєстраційною службою
Яремчанського міського управління
юстиції, реєстраційний номер 58686.
Вважаю, що зазначені договори
дарування житлового будинку та двох
земельних ділянок підлягають визнанню
недійсними, так як укладені ним під
впливом помилки, оскільки вважав, що
укладає насправді договір довічного
утримання. Вказана помилка була ним
допущена у зв'язку із його похилим
віком оскільки він народився в
ІНФОРМАЦІЯ_1. Тривалий період часу
хворіє на цукровий діабет і у зв'язку
із цим має поганий зір. Після смерті
дружини проживає сам, оскільки син
проживає в Російській Федерації, а
дочка за межами області і вони не мають
можливості здійснювати за ним догляд.

Відповідача знає з дитинства, оскільки
є хресним батьком останнього.
Незадовго перед підписанням
оспорюваних договорів, ОСОБА_5 почав
його провідувати, приносив молоко,
допомагав по господарству. В квітні
2011року він посвідчив заповіт , згідно
якого відповідач мав бути єдиним
спадкоємцем всього майна після його
смерті. Увійшовши в довіру, відповідач
запропонував постійно здійснювати за
ним догляд, допомагав по господарству,
утриманню будинку і присадибної
ділянки в належному стані. В свою чергу
він повинен був переоформити на нього
будинковолодіння і належні йому
земельні ділянки. На вказану
пропозицію він погодився , оскільки
потребував сторонньої допомоги і був
впевненим, що майном буде й надалі
вільно користуватися до смерті.
Відповідачем було підготовлено всі
документи і 27 квітня 2012 року в
нотаріуса він підписав два договори,
не читаючи їх. Нотаріус ОСОБА_7 усно
йому пояснила, що він має повне право
проживати в своєму будинку та
користуватися земельними ділянками, а
відповідач не зможе до його смерті їх
продати або подарувати . Після
оформлення у нотаріуса угод,
відповідач інколи відвідував його, а з
кінця січня 2013 року став його уникати.

Влітку 2013 року він
побачив на своєму городі чужих людей,
які ходили і розглядали його земельну
ділянку. На його запитання з приводу
причини їх перебування на його
території, вони пояснили, що ОСОБА_5
продає вказані земельні ділянки. Не
повіривши їхнім словам, він пішов в
будинок та приніс документи, які йому
повернув відповідач після оформлення
угод в 2012 році. Оглянувши вказані
документи вказані особи повідомили, що
згідно договорів дарування ОСОБА_5 є
власником будинку та земельних ділянок
і може самостійно розпоряджатися ними,
і він ніяких прав на землю не має. Крім
цього, вказані особи повідомили, що
всі документи є кольоровими
фотокопіями. Звернувшись до знайомих
йому роз'яснили , що власником землі
та будинку є відповідач, який в
любий час може безперешкодно
відчужити його майно.

Підписуючи оспорюванні
договори він вважав, що їх змістом
передбачено обов'язок відповідача
здійснювати за ним догляд, а майном
останній зможе розпоряджатися тільки
після його смерті. Безоплатно
відчужувати будинковолодіння він
наміру не мав, так як в такий спосіб
позбавив би себе єдиного житла. Після
підписання договорів він і надалі
проживає в будинку, сплачує комунальні
послуги. Якби на момент підписання
договорів йому належно було роз'яснено,
що ОСОБА_5 жодних зобов'язань перед ним
не матиме і зможе безперешкодно
відчужувати його майно, то він нізащо б
не погодився на такі умови і не
підписав би спірні угоди.

Ним було
допущено помилку в сприйнятті
предмету договору, його істотних умов
та щодо правових наслідків договору,
оскільки вони суттєво відрізняються.
Важливою істотною обставиною щодо якої
він помилявся було те, що набуття права
власності за договором дарування дає
можливість обдарованому вільно
розпоряджатися майном, а при договорі
довічного утримання набувач не має
такого права. Якби він усвідомлював це
на момент вчинення правочину, то не
погодився б на його підписання. Таким
чином, його волевиявлення було
спрямоване на укладення договору
довічного утримання, а не договору
дарування, так як бажав отримати від
відповідача догляд та необхідну
допомогу, а тому в нього не було
безоплатно відчужити будинок.

Статтею 203 ЦК України
встановлені загальні вимоги до
правочинів. Зокрема, волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати внутрішній волі, а
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним, їх невиконання є
підставою для визнання правочинів
недійсними. Недійсний правочин не
створює юридичних наслідків, крім тих,
що пов'язані з його недійсністю (ч. 1 ст.
216 ЦК України). Відповідно до ст. 229 ЦК
України, якщо особа, яка вчинила
правочин, помилилася щодо обставин, які
мають істотне значення, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним.
Істотне значення має помилка щодо
природи правочину, прав та обов'язків
сторін, таких властивостей і якостей
речі, які значно знижують її цінність
або можливість використання за
цільовим призначенням.

Враховуючи викладене просить
визнати недійсним договір дарування
земельної ділянки площею 0,1005га,
кадастровий номер 110040018,
розташованої в с. Микуличин урочище
Горби Яремчанської міської ради
Івано-Франківської області, цільове
призначення - для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд та
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами АДРЕСА_1,
укладений 27.04.2013року ним з ОСОБА_5 та
посвідчений приватним нотарісом
Яремчанського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 та зареєстрованого в
реєстрі за № 628. Також просить визнати
недійсним договір дарування
земельної ділянки площею 0,1625га,
кадастровий номер 110040019,
розташованої в с. Микуличин урочище
Горби Яремчанської міської ради
Івано-Франківської області, цільове
призначення - для ведення особистого
селянського господарства, укладений
27.04.2014року ним з ОСОБА_5 та посвідчений
приватним нотарісом Яремчанського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
і зареєстрованого в реєстрі за № № 632.
Всі судові витрати просить стягнути
із відповідача в його користь.

В судовому засіданні
ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав
в повному обсязі та додатково
пояснив , що останніх 6 років після
смерті дружини проживає сам. Син
постійно проживає в Росії, а дочка
проживає за межами Івано-Франківської
області і рідко коли його відвідують.
Десь приблизно з 2007року відповідач,
який є його хресником почав його
відвідувати і при цьому час від часу
приносив продукти харчування та
надавав незначну допомогу по
господарству. В 2008році до нього
звернувся відповідач , який
запропонував періодично приносити
йому молоко та інші молочні продукти
взамін трави та сіна скошених на його
земельних ділянках. На вказану
пропозицію він погодився і з того
часу приблизно раз в тиждень
відповідач приносив йому 3літри
молока та 0.5л сметани. За вказану
послугу він дозволив забирати сіно та
траву, а також він в себе в
господарстві самостійно різав січку
для корови відповідача. По
господарству він не потребує жодної
сторонньої допомоги оскільки сам
спроможний нарубати дров, принести
води приготувати їжу, піти в магазин і
придбати продукти харчування або
господарські товари. До
сьогоднішнього дня він самостійно
обробляє город, садить картоплю,
цибулю, часник і в цьому йому ніхто не
допомагає. Жодних боргів або
непогашених кредитів в нього не має ,
йому достатньо пенсії в сумі
приблизно1300грн., яку отримує
регулярно. Житло в якому він проживає
опалює дровами , які купляє приблизно
раз на 4-5років.

Десь в 2011році його стан здоров'я
погіршився і він вирішив
запропонувати відповідачу доглядати
його і за це складе в його користь
заповіт. Він переживав , що може
захворіти і тому переживав , що
декілька днів може лежати хворий і в
цей час його ніхто не буде
відвідувати. Також він вважав за
необхідне знайти людину , яка його
поховає та облаштує і буде доглядати
могилу. Відповідач ОСОБА_5 на вказану
пропозицію погодився і пообіцяв , що
буде ним опікуватись. Після цього
він звернувся до Державного
нотаріуса в м. Яремче де посвідчив
заповіт в користь відповідача.
Оскільки в нього є проблеми із зором
то вказаний заповіт він не читав , а
тільки підписав після того як нотаріус
його підготувала. Аналогічно він
скасував заповіт в державного
нотаріуса в 2013році і при цьому
особисто не перечитуючи вказаний
документ.
Після посвідчення
заповіту він вирішив укласти договір
довічного утримання і згідно його
бажання у вказаному договорі повинно
було відображено, що особа , яка
підпише договір довічного утримання
повинна його в майбутньому доглядати
, лікувати , опалювати житло, за свій
кошт похоронити та виготовити
пам'ятник на могилі. Оскільки в той
час він дуже багато спілкувався із
відповідачем то запропонував
останньому укласти такий договір
довічного утримання. На вказану
пропозицію відповідач погодився і
особисто за власні кошти виготовив
всі потрібні довідки , які подав до
приватного нотаріуса ОСОБА_7 послуги ,
якої також оплатив за свої кошти. В
квітні 2012р. в нього погіршився стан
здоров'я і він з високим тиском ліг
в Яремчанську ЦМЛ де перебував з 23 по 30
квітня. У зв'язку із високим тиском та
погіршення зору він не міг
нормально оцінювати навколишні події
, читати документи та давати їм
належну оцінку. В цей час до нього
підійшов ОСОБА_5 , який сказав , що
потрібно на декілька хвилин підійти
до приватного нотаріуса для
підписання договору довічного
утримання. В нотаріуса йому ніхто
нічого не читав та не роз'яснював.
Нотаріус принесла і дала йому , якість
листки паперу із змістом яких він
зміг ознайомитись у зв'язку із
погіршенням самопочуття та поганим
зором і на вимогу відповідача
підписав всі документи та одразу ж
пішов у лікарню. В літку 2013року , коли
йому стало відомо , що відповідач має
намір продати землю та будинок він
завертався в міліцію із заявою , що
відповідач шахрайським способом
нібито для підготовки заповіту
заволодів його документами та без
його участі посвідчив договори
дарування земельних ділянок та
будинку. Він не заперечує , що особисто
звертався в Микуличинську сільську
раду із заявою про уточнення своєї
адреси та що в 2012р. звертався в
Коломийське міжрайонне бюро технічної
інвентаризації із замовленням
провести поточну інвентаризацію
нерухомого майна для відчуження . Не
заперечує , що влітку 2013р. ОСОБА_8, який
приїхав із США від його імені
пропонував відповідачу кошти для
того , що б останній погодився
розірвати договори дарування.

Враховуючи , що він підписав договори
дарування під впливом помилки
відповідно до вимог ст. 229 ЦК України,
просить визнати недійсним договір
дарування земельної ділянки площею
0,1005га, кадастровий номер 110040018,
розташованої в с. Микуличин урочище
Горби Яремчанської міської ради
Івано-Франківської області, цільове
призначення - для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд та
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами АДРЕСА_1,
укладений 27.04.2012року ним з ОСОБА_5 та
посвідчений приватним нотарісом
Яремчанського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 та зареєстрованого в
реєстрі за № 628. Також просить визнати
недійсним договір дарування
земельної ділянки площею 0,1625га,
кадастровий номер 110040019,
розташованої в с. Микуличин урочище
Горби Яремчанської міської ради
Івано-Франківської області, цільове
призначення - для ведення особистого
селянського господарства, укладений
27.04.2012року ним з ОСОБА_5 та посвідчений
приватним нотарісом Яремчанського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
і зареєстрованого в реєстрі за № № 632.
Всі судові витрати просить стягнути
із відповідача в його користь.

Відповідач та його
представник позов не визнали та суду
пояснили , що позивач є хресним
батьком відповідача з яким перебував
раніше в хороших відносинах. Разом із
своє дружиною він допомагав та
опікувався позивачем оскільки
позивач в останні роки проживав сам і
в зв'язку із похилим віком потребував
допомоги. Він завжди відкликався на
прохання позивача допомогти по
господарству і допомагав ОСОБА_1
обробляти земельну ділянку ,
ремонтувати будинок, забезпечував
останнього продуктами харчування.
Позивач бачив його безкорисну
допомогу і тому 06.04.2011року посвідчив
заповіт згідно якого він повинен був
успадкувати все майно після смерті
ОСОБА_1 . В приватних розмовах з
позивачем вони неодноразово це
обговорювали і він пояснював заявнику ,
що допомагає безкорисно діючи чисто з
християнських міркувань. Через деякий
час позивач повідомив йому , що хоче
подарувати йому житловий будинок та
земельні ділянки оскільки бачить , що
він безкорисно допомагає та
опікується ним. При цьому ОСОБА_1
неодноразово уточнював, що розуміє
наслідки своїх дій однак впевнений в
його порядності і в тому що він разом
із своєю дружиною будуть ним
опікуватись до самої смерті.
На вказану
пропозицію він повідомив позивачу , що
не має потреби вчиняти договори
дарування оскільки він свого
відношення до позивача не змінить , а
останній посвідчив в його користь
заповіт. Однак ОСОБА_1 настоював на
своєму і тому вони вдвох звернулись
до державного нотаріуса Яремчанської
державної нотаріальної контори, яка
пояснила які документи необхідні для
вчинення договорів дарування та
порекомендувала в подальшому
посвідчувати вказані договори в
приватного нотаріуса. Для вчинення
договору дарування земельних ділянок
потрібно було здійснити експертну
оцінку земельних ділянок та уточнити
технічну документацію на житловий
будинок позивача. З цього приводу
ОСОБА_1 особисто звернувся до ОКП
«Коломийське МБТІ» із заявою про
проведення поточної інвентаризації
нерухомого майна для відчуження та
оплатив всі їхні послуги. Слід
відмітити , що ОСОБА_1 особисто був
присутнім при виконанні працівниками
ОКП «Коломийське МБТІ» вказаних
робіт. Роботи по експертній оцінці
земельних ділянок та інші послуги з
підготовки до оформлення договорів
він оплачував особисто оскільки
вважав, що позивач не має інших доходів
окрім пенсії , обдаровує його і тому
з моральної точки зору вважав за
доцільне особисто оплатити вказані
послуги.

Зібравши всі необхідні документи
вони звернулись до приватного
нотаріуса Яремчанського
нотаріального округу ОСОБА_7 , яка
перевірила подані ними документи та
27.04.2012р. підготувала договори дарування
житлового будинку та земельних
ділянок для підписання. В призначений
час він разом із ОСОБА_1 підійшли до
нотаріуса , яка ознайомила їх із
підготовленими документами , а потім
прочитала в голос та роз'яснила зміст
та суть вказаних договорів дарування.
Зауважень в нього та у позивача не
було, тому він та ОСОБА_1 особисто
кожний прочитав вказаний договір та
одразу ж їх підписали.

Відповідно до укладеного договору
дарування земельної ділянки та
житлового будинку та другого договору
дарування земельної ділянки він
набув право власності на житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами АДРЕСА_1, що розташований на
земельній ділянці кадастровий номер
110040018 площею 0,1005га., та став
власником другої земельної ділянки
кадастровий номер 110040019 площею
0,1625га..
Після цього він продовжував
піклуватись позивачем , як і раніше.
Стосунки в них залишались хорошими
до літа 2013року , коли до ОСОБА_1
звернувся родич, який приїхав із-за
кордону ОСОБА_8 та запропонував
позивачу викупити його земельні
ділянки . Тоді позивач звернувся до
нього , щоб він розірвав договори
дарування та повернув йому все майно.
Він погодився однак просив повернути
йому затрачені кошти в сумі 23тисячі
гривень. З цього приводу вони всі
разом їздили до приватного нотаріуса
ОСОБА_7 , яка пояснила порядок
відчуження вказаного майна. Позивач
та ОСОБА_8 запропонували йому одну
тисячу доларів США і на їхню
пропозицію він не погодився і він
відмовився розірвати укладені угоди
та повернути все майно. Враховуючи
викладене просять в задоволенні
позовних вимог відмовити в повному
обсязі.
Третя особа приватний нотаріус
Яремчанського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала та
пояснила, що в квітня 2012року до неї
звернулись сторони з проханням
посвідчити договори дарування
житлового будинку та земельних
ділянок. На її вимогу заявники подали
всі необхідні документи і нею було
підготовлено договори дарування
майна, з якими сторони ознайомились
27.04.2012року. Одразу ж нею в голос було
прочитано зміст договорів та
роз'яснено їхню суть. При цьому вона
звернула увагу позивача на те , що
останній вже не буде власником майна
і відповідно не зможе ним
розпоряджатись. Позивач на її
запитання відповів , що йому все
зрозуміло і він добровільно з власної
волі , без впливу сторонніх осіб,
обману, помилки, примусу підписує
вказані договори дарування. Виконавши
всі дії передбачені її посадовими
обов'язками нею було посвідчено
договір дарування земельної ділянки
та житлового будинку та другий
договір дарування земельної ділянки.
В літку 2013року до неї звернувся
позивач разом із ОСОБА_8, які
консультувались з приводу можливості
розірвати договори дарування
земельних ділянок та житлового
будинку. Суд
заслухавши пояснення сторін та
свідків вивчивши матеріали справи,
дослідивши письмові докази вважає, що
позов не підлягає до задоволення з
наступних підстав.
Згідно Державного акту серія ІФ №
004674 від 24.05.2005 року на право
власності на земельну ділянку у
власності ОСОБА_1 до 27.04.2012 року
знаходилась земельна ділянка площею
0,1005 га, кадастровий номер: 110040018
для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських
будівель та споруд, розташована в
АДРЕСА_1. На підставі
посвідчувального надпису приватного
нотаріуса Яремчанського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 з 27.04.2012
року право власності на вказану
земельну ділянку набув ОСОБА_5

Згідно Державного акту серія ІФ №
004675 від 24.05.2005 року на право
власності на земельну ділянку у
власності ОСОБА_1 до 27.04.2012 року
знаходилась земельна ділянка площею
0, 1625 га, кадастровий номер: 110040019
для ведення особистого селянського
господарства, розташована в АДРЕСА_1.
На підставі посвідчувального
надпису приватного нотаріуса
Яремчанського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 з 27.04.2012
року право власності на вказану
земельну ділянку набув ОСОБА_5.

Згідно Технічного паспорта на
садибний (індивідуальний) житловий
будинок за адресою: АДРЕСА_1
вказаний документ був складений
працівниками Коломийського МБТІ
20.03.2012 року на ім'я ОСОБА_5
Згідно Договору дарування земельної
ділянки та житлового будинку,
укладеного 27.04.2012 року між ОСОБА_1
та ОСОБА_5 і нотаріально
посвідченого цього дня приватним
нотаріусом Яремчанського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 по
реєстру № 628 , ОСОБА_1, як
"дарувальник" подарував, а ОСОБА_5,
як "обдаровуваний" прийняв у дар
належні ОСОБА_1 земельну ділянку
площею 0, 1005 га, кадастровий номер:
110040018 для ведення особистого
селянського господарства,
розташовану в АДРЕСА_1 загальною
площею 87, 0 кв.м.
Згідно Договору дарування
земельної ділянки, укладеного 27.04.2012
року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 і
нотаріально посвідченого цього дня
приватним нотаріусом Яремчанського
міського нотаріального округу
ОСОБА_7 по реєстру № 632, ОСОБА_1, як
"дарувальник" подарував, а ОСОБА_5, як
"обдаровуваний" прийняв у дар
належну ОСОБА_1 земельну ділянку
площею 0, 1625 га, кадастровий номер:
110040019 для ведення особистого
селянського господарства,
розташовану в АДРЕСА_1.

Згідно витягу з Державного реєстру
прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності № 182447
від 29.01.2013 року за ОСОБА_5
зареєстровано право власності на
земельну ділянку кадастровий номер:
110040018, розташовану в с.
Микуличин участок Горби
Яремчанської м/р Івано - Франківської
області. Згідно
витягу з Державного реєстру прав
на нерухоме майно про реєстрацію
права власності № 196121 від 30.01.2013
року за гр. ОСОБА_5 зареєстровано
право власності на земельну ділянку
кадастровий номер: 110040019,
розташовану в АДРЕСА_1.

Згідно витягу про державну
реєстрацію прав ОКП "Коломийське
міжрайонне бюро технічної
інвентаризації" № 34186131 від 18.05.2012
року за ОСОБА_5 зареєстровано право
власності на житловий будинок
АДРЕСА_1. З матеріалів
інвентарної справи на житловий
будинок з господарськими будівлями
АДРЕСА_1 вбачається наступне, що
05.03.2012року ОСОБА_1 звернувся особисто в
Коломийське міжрайонне бюро технічної
інвентаризації із замовленням
провести поточну інвентаризацію
нерухомого майна для відчуження, що в
судовому засіданні підтвердив
позивач. При цьому було
сплачено321.95грн. за послуги. Обстеження
будівлі позивача були проведені в
його присутності 14.03.2012року, що в
судовому засіданні підтвердив також
позивач і 05.03.2012року було видано
довідку технічної характеристики
вказаної будівлі.
Із заповіту від 06.04.2011року
вбачається,що ОСОБА_1 посвідчив в
державного нотаріуса Яремчанської
міської державної нотаріальної
контори заповіт в якому зазначено ,
що єдиним спадкоємцем його майна
повинен був бути ОСОБА_5 . Із заяви
ОСОБА_1 від 09.09.2013року вбачається , що
ОСОБА_1 скасував заповіт посвідчений
06.04.2011року.

Із довідки Яремчанської ЦМЛ від
06.08.2013р. та медичної картки ОСОБА_1
вбачається , що позивач перебував на
лікуванні в терапевтичному відділі з
23.04.2012р по 30.04.2012р. з діагнозом
кардіосклероз дифузний, шлуночкові
екстрасистолія, гіпертонічна хвороба
ІІ, гіпертензивне серце, цукровий
діабет ІІтип.
Із пояснення свідка
ОСОБА_4 вбачається, що дійсно позивач
перебував на стаціонарному лікуванні
в період та з діагнозом зазначеному в
довідці Яремчанської ЦМЛ від 06.08.2013р.
Вказане захворювання є вікове і особи
похилого віку дуже часто мають
проблеми із підтриманням нормального
тиску. Підчас проходження лікування в
ОСОБА_1 не було виявлено жодних
відхилень в поведінці, тобто позивач
поводився адекватно відповідно до
поведінки громадян його вікової
групи. Вказані захворювання жодним
чином не могли бути перешкодою для
читання документів , нормальної оцінки
текстових документів та укладення
договорів.
Із
пояснень свідка ОСОБА_9 вбачається ,
що позивач є його родичем і він був
присутнім , коли в 2011р. ОСОБА_1
запропонував , щоб відповідач його
доглядав та утримував до смерті ,
тобто сторони повинні були укласти
договір довічного утримання. Він знає ,
що відповідач його часто відвідував
та допомагав по господарству. Із
пояснень позивача він вважав , що
останній посвідчив заповіт в користь
відповідача , а потім ОСОБА_1 йому
пояснив ,що ОСОБА_5 його обдурив та
замість договору довічного утримання
дав підписати договір дарування. Він
ніколи не чув , щоб позивач мав намір
подарувати своє майно відповідачу.
Влітку 2013р. позивач пропонував
відповідачу розірвати договір
дарування та компенсувати витрати
понесені відповідачем на укладення
договору дарування в сумі 13 тисяч
гривень. Вказані кошти позивачу мав
надати громадянин ОСОБА_8, який приїхав
із США. На вказану пропозицію
відповідач не погодився і пояснив ,
що всі його витрати становлять
23тисячі гривень.
Як
вбачається з пояснень державного
нотаріуса Яремчанської міської
державної нотаріальної контори
ОСОБА_14, що ОСОБА_1 06.04.2011року особисто
звернувся до неї із заявою про
посвідчення заповіту. Вказана особа
особисто написала заяву, що хоче
скласти заповіт, сплатила в банку
мито, прочитала заповіт та особисто
підписала вказаний заповіт. Через два
роки 09.09.2013року ОСОБА_1 сам аналогічно
звернувся із проханням про скасування
вказаного заповіту і прочитав та
підписав заяву про скасування
заповіту. Також позивачем самим
особисто було сплачене державне мито.
Кожного разу в неї не виникало
сумніві в дієздатності вказаної особи.
Вона не пам'ятає чи приходили
сторони до неї з проханням укласти
договори дарування.
Із
пояснень ОСОБА_1 та змісту ухвали
Яремчанського міського суду від
02.08.2013року провадження по справі
№1-кс/354/98/13 про арешт майна вбачається
, що 27.07.2013року в Яремчанському МВ УМВС
було зареєстровано кримінальне
провадження №0000218 за ст.190 ч.1 КК
України за заявою ОСОБА_1 про те,
ОСОБА_5 шляхом обману та зловживання
довірою заволодів правовстановлюючими
документами на його дві земельні
ділянки та житловий будинок , після
чого оформив право власності на
вказане нерухоме майно на себе, і на
даний час має намір його відчужити. У
вказаній ухвалі зафіксовано також
наступне, що допитаний в якості
потерпілого ОСОБА_1 пояснив, що згідно
усної домовленості з ОСОБА_5 останній
мав здійснювати за ним догляд та
допомагати по господарству, а
ОСОБА_1 - заповісти йому все своє
майно. Для цього ОСОБА_1 надав ОСОБА_5
оригінали документів, а саме:
Державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0, 1625 га;
Державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0, 1005 га і
Технічний паспорт на житловий
будинок ОСОБА_1, які зі слів ОСОБА_5
йому були необхідні для оформлення
заповіту. 27.04.2012 року в приймальні
приватного нотаріуса Яремчанського
нотаріального округу ОСОБА_7 ОСОБА_1
підписав документи, які надав йому для
підпису ОСОБА_5, не ознайомившись з
повним текстом цих документів,
вважаючи , що підписує заповіти. В
січні 2013 року ОСОБА_5 передав ОСОБА_1
документи, запевнивши , що це є начебто
оригінали документів на земельні
ділянки та житловий будинок, хоча в
подальшому з"ясувалося , що це фактично
були кольорові ксерокопії оригіналів
документів , виготовлені за допомогою
копіювальної техніки. 16.07.2013 року до
господарства ОСОБА_1 прийшли
незнайомі особи з метою придбання
земельної ділянки у ОСОБА_5, в зв"язку з
чим ОСОБА_1 зрозумів, що є загроза
відчуження його майна .

Згідно пояснень ОСОБА_5 та заяв про
надання витягу з Поземельної книги та
заяви про надання витягу з технічної
документації вбачається , що
відповідач особисто звертався із
вказаними заявами, оплатив сам мито
та отримав вказані документи в
державних установах.

Із довідки
Яремчанської ЦМЛ від 06.08.2013р. та
медичної картки ОСОБА_1 вбачається , що
позивач перебував на лікуванні в
терапевтичному відділі з 23.04.2012р по
30.04.2012р. з діагнозом кардіосклероз
дифузний, шлуночкові екстрасистолія,
гіпертонічна хвороба ІІ, гіпертензивне
серце, цукровий діабет ІІтип.
Із
пояснення свідка ОСОБА_4 вбачається,
що дійсно позивач перебував на
стаціонарному лікуванні з діагнозом
зазначеним в довідці Яремчанської ЦМЛ
від 06.08.2013р. Вказане захворювання є
вікове і особи похилого віку дуже
часто мають проблеми із підтриманням
нормального тиску. Підчас проходження
лікування в ОСОБА_1 не було виявлено
жодних відхилень в поведінці, тобто
позивач поводився адекватно
відповідно до поведінки громадян
його вікової групи. Вказані
захворювання жодним чином не могли
бути перешкодою для читання
документів , нормальної оцінки
текстових документів та укладення
договорів.

Із пояснень свідка ОСОБА_9 вбачається
, що позивач є його родичем і він був
присутнім , коли в 2011р. ОСОБА_1
запропонував , що б відповідач його
доглядав та утримував до смерті ,
тобто сторони повинні були укласти
договір довічного утримання. Він знає ,
що відповідач його часто відвідував
та допомагав по господарству. Із
пояснень позивача він вважав , що
останній посвідчив заповіт в користь
відповідача , а потім ОСОБА_1 йому
пояснив ,що ОСОБА_5 його обдурив та
замість договору довічного утримання
дав підписати договір дарування. Він
ніколи не чув , щоб позивач мав намір
подарувати своє майно відповідачу.
Влітку 2013р. позивач пропонував
відповідачу розірвати договір
дарування та компенсувати витрати
понесені відповідачем на укладення
договору дарування в сумі 13 тисяч
гривень. Вказані кошти позивачу мав
надати громадянин ОСОБА_8, який приїхав
із США.На вказану пропозицію
відповідач не погодився і пояснив ,
що всі його витрати становлять
23тисячі гривень.
Із
пояснень свідка ОСОБА_11 вбачається , що
влітку 2013р. позивач йому розповідав
про обставини укладення договору
дарування. Із пояснень позивача він
зрозумів , що ОСОБА_1 вказані договори
посвідчив в період коли був хворий і
«під гарячу руку все підписав» тобто
не дуже розумів, що робить. Позивач
мав намір залишити все своє майно
особі , яка б мала за ним опікуватись
до смерті.
Згідно вимог ст. 215ЦК
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3;5
та 6 ст.203ЦПК України

Відповідно до вимог ст. 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
вимогам ЦК Україниу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам. Особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом. Правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.
Вимогами
ст..717 ЦК України передбачено , що за
договором дарування одна сторона
(дарувальник) передає або
зобов'язується передати в майбутньому
другій стороні (обдаровуваному)
безоплатно майно (дарунок) у власність.
В
судовому засіданні із пояснень
позивача вбачається, що до укладення
договору дарування, в день укладення
договору дарування та на даний час
ОСОБА_1 не перебував та не перебуває в
будь-якій залежності від сторонніх
осіб. Тобто має можливість як
фінансову так і фізичну себе особисто
забезпечити і опіки сторонніх осіб
не потребує . При вирішенні
справи суд критично оцінює пояснення
ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_9 в
тій частині , що позивач у зв'язку із
хворобою та похилим віком не міг
прочитати та ознайомитись із змістом
договорів дарування підписаних ним
27.04.2012р. в приватного нотаріуса ОСОБА_7,
а також що ним було допущено помилку
в сприйнятті предмету договору ,
його істотних умов , щодо правових
наслідків договору. Вказані пояснення
позивача суд вважає неправдивими і
такими, що спростовуються показами
свідка ОСОБА_4, нотаріусів ОСОБА_12 та
ОСОБА_14. Також при цьому суд в
сукупності оцінює поведінку та дії
ОСОБА_1, який в 2011році посвідчив
заповіт в користь відповідача і тому
потреби в посвідченні нового заповіту
не було. Одночасно позивач особисто
звертався в Микуличинську сільську
раду для уточнення адреси будинку та
Коломийське міжрайонне бюро технічної
інвентаризації із замовленням
провести поточну інвентаризацію
нерухомого майна для відчуження. Із
пояснень позивача та відповідача , а
також ухвали Яремчанського міського
суду від 02.08.2013року провадження по
справі №1-кс/354/98/13 про арешт майна
вбачається , що 27.07.2013року в
Яремчанському МВ УМВС було
зареєстровано кримінальне
провадження №0000218 за ст.190 ч.1 КК
України за заявою ОСОБА_1 про те,
ОСОБА_5, який мав підготовити
документи для посвідчення заповіту,
шляхом обману та зловживання довірою
заволодів правовстановлюючими
документами на його дві земельні
ділянки та житловий будинок , після
чого оформив право власності на
вказане нерухоме майно на себе.
Встановлені факти свідчать , що
ОСОБА_1 спочатку стверджував про
бажання посвідчити заповіт. Потім , що
відповідач шахрайським способом під
виглядом підготовки посвідчення
заповіту без його участі виготовив
та підписав від його імені договори
дарування. При зверненні до суду
вказав, що ОСОБА_5 скористався його
хворобливим станом та неможливістю
особисто ознайомитись із змістом
підготовлених документів підсунув
для підпису , а він будучи хворим та
не маючи можливості через хворобу
підписав договори дарування хоча мав
намір підписати догори довічного
утримання. В судовому засіданні
позивач не зміг викласти , які були
його вимоги до договору довічного
утримання як це передбачено вимогами
ст..ст.749, 751ЦПК України та зазначив , що
відповідач повинен ним був опікуватись
у випадку хвороби. Тобто твердження
позивача з приводу мети укладення
договорів в 2012році, обставин та умов
при яких було укладено договори,
відповідач постійно змінював і коли
виявляли, що його пояснення
суперечать дійсним подіям , ОСОБА_1
одразу ж змінював свої пояснення та
вимоги. Встановлені в судовому
засіданні факти в сукупності
свідчать , що пояснення ОСОБА_1 є
неправдивими і тому вимоги ОСОБА_1 в
частині того , що договори дарування
ним було вчинено під впливом помилки
щодо обставин , які мають істотне
значення і такий правочин згідно
ст..229 ЦПК України слід визнати
недійсним не підлягають .
В судовому засіданні не було
отримано доказів із яких би
вбачалось , що при укладенні
оспорюваних договорів дарування було
порушено вимоги ст..203ЦПК України.
Тобто вказані правочини вчинялись
особами , що мали повний обсяг
цивільної дієздатності, на час
укладення правочинів їхнє
волевиявлення було вільним та
відповідало внутрішній волі і
сторони спрямовували свої дії на
реальне настання правових наслідків ,
що обумовлені ними. При цьому зміст
договорів дарування не суперечив
вимогам ЦПК України , інтересам
держави і суспільства та його
моральним підставам. Тобто судом не
було встановлено порушень загальних
вимог необхідних для чинності
правочину як це передбачено вимогами
ст..203ЦПК України.
Також судом
не було встановлено обставин, які б
свідчили про підстави недійсності
правочину передбачені вимогами
ст..215ЦПК України.
Враховуючи викладене слід
відмовити повністю в задоволенні
позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_5 та
третьої особи без самостійних вимог на
стороні відповідача приватного
нотаріуса Яремчанського
нотаріального округу ОСОБА_7 про
визнання договорів дарування
недійсними.

На підставі вимог ст.ст.203, 215, 229, 717, 744,
749, 751ЦК України керуючись вимогами
ст..ст.213-215ЦПК України

В И Р І Ш И В

Відмовити повністю в задоволенні
позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_5 та
третьої особи без самостійних вимог на
стороні відповідача приватного
нотаріуса Яремчанського
нотаріального округу ОСОБА_7 про
визнання договорів дарування
недійсними.
Після набрання
рішенням законної сили, скасувати
забезпечення позову про накладення
арешту на - житловий будинок АДРЕСА_1,
реєстраційний номер : 36494654 ; - на
земельну ділянку площею 0,1625 га,
кадастровий номер: 110040019, для
ведення особистого селянського
господарства, розташовану в с.
Микуличин, участок Горби,
Яремчанської міської ради Івано -
Франківської області, реєстраційний
номер об"єкта нерухомого майна :
; - на земельну ділянку площею 0,
1005 га, кадастровий номер: 110040018,
для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських
будівель та споруд, розташовану в с.
Микуличин участок Горби
Яремчанської міської ради Івано -
Франківської області , реєстраційний
номер об"єкта нерухомого майна :
371842610, які на праві власності належать
ОСОБА_5 шляхом заборони йому
розпоряджатися вказаним майном .
Апеляційна
скарга на рішення суду подається до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області через Яремчанський міський
суд протягом десяти днів з дня
проголошення рішенн. Для осіб, які не
брали участі в розгляді справи цей
строк рахується з дня отримання копії
рішення.

Суддя:
Ю.І.Марчак

.

Суддя: Ю. І. Марчак