Справа №442/1797/14-ц
Провадження №2/442/903/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З а о ч н е

24 квітня 2014 року Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Хомика А.П.

з участю секретаря - Галин Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Дрогобичі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, з участю третіх осіб - ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача та третіх осіб про
стягнення боргу. В обґрунтування
позову посилається на те, що 07.10.2011 року
між ним та відповідачем було укладено
письмовий договір позики, згідно якого
він як позикодавець передав у
власність, а відповідачка як
позичальник прийняла у нього 17000
доларів США. Відповідачка
зобов'язалася повернути зазначені
кошти в термін до 07.04.2012 року.

08.04.2012 року за борговою розпискою
відповідачка отримала у нього як
позику ще 18000 доларів США, які
зобов'язувалась повернути до 07.11.2012
року у гривневому еквіваленті до курсу
гривні у співвідношенні до доларів США.
В обох боргових розписках вказано, що
спів відповідальними за повернення
грошей є треті особи - діти
відповідачки - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яким
було відомо про те, що відповідачка
отримала у нього безпроцентну позику
по вказаних вище боргових розписках та
були згідні зі змістом цих розписок,
які він та відповідачка розцінюють як
письмові договори позики.

Свої зобов'язання по договору позики
він виконав в повному обсязі - передав
зазначені в розписці кошти, однак
відповідачка до сьогоднішнього дня
отриманих коштів не повернула. Остання
не заперечує факту боргу по вказаних
розписках, про що свідчать її письмові
зобов'язання, останнє з яких дано 06.11.2013
року, в якому вона зобов'язується
повернути борг до 22.01.2014 року. Просить
суд постановити рішення яким стягнути
з відповідачки 35000 доларів США, що в
гривневому еквіваленті по курсу
Нацбанку становить 336000 грн.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав, послався на
обставини, викладені у позовній заяві,
просить позов задоволити, провівши
заочний розгляд справи, оскільки
відповідачка не бажає з'являтись в
судове засідання.

Відповідачка та треті особи в судове
засідання не з'явились, не повідомивши
причин, хоча повістка їм була
направлена своєчасно на останню відому
судові адресу і, керуючись ст. 224 ЦПК
України, суд вважає цих осіб
повідомленими про час та місце
судового засідання. При таких
обставинах суд визнав неявку
відповідачки та третіх осіб неповажною
та розглянув справу у їх відсутності,
провівши заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення позивача,
перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що позов є підставним та
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

Небажання відповідача надавати докази
в обґрунтування своїх заперечень проти
позову, зокрема з причини ухилення від
участі в судових засіданнях, дає суду
право при заочному розгляді справи
обмежитися доказами, наданими
позивачем, що повністю відповідає
положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Ст. 1046 ЦК України передбачено, що за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальнику) грошові
кошти, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.

Як вбачається з матеріалів справи, то
згідно боргової розписки від 01.10.2011
року відповідачка ОСОБА_2 позичила у
позивача ОСОБА_1 грошові кошти в сумі
136000 гривень, що на той час в еквіваленті
становило 17000 доларів США, які
зобов'язувалась повернути до 07.04.2012
року, а згідно боргової розписки від
08.04.2012 року - 144000 грн., що складає в
еквіваленті по курсу НБУ на квітень 2012
року 18000 доларів США, які зобов'язалась
повернути до 07.11.2012 року.

Відповідно до письмових зобов'язань
ОСОБА_2 визнає борг по двох розписках та
в останній з них зобов'язується
повернути його до 22.01.2014 року.

Згідно вимог ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Позика
вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

Враховуючи вище наведене, той факт, що
відповідачем взятих на себе
зобов'язань по поверненню позики не
виконано, суд вважає, що позов є
підставним, оскільки позикодавець
вправі вимагати повернення позики, так
як позичальник - відповідач, отримавши
у власність передані йому позикодавцем
- позивачем гроші в сумі 300000 грн., що на
той час в еквіваленті становило 35000
доларів США, став зобов'язаним
повернути позикодавцю предмет позики в
обумовлений розпискою строк.

Таким чином, суд приходить до
переконання, що вимога позивача про
стягнення з відповідача в його користь
суми боргу в розмірі 35000 доларів США, що
еквівалентно 336000 грн. по курсу НБУ
станом на день звернення позивача до
суду, є підставною та підлягає до
задоволення.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує
питання як слід розподілити між
сторонами судові витрати, а тому на
підставі ст. 79, 81, 88 ЦПК України з
відповідача слід стягнути судовий збір
в розмірі 3360 грн. в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 79, 81, 88, 209, 212-215, 224-226
ЦПК України, ст. ст. 625, 1046, 1047, 1049-1050 ЦК
України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, проживає АДРЕСА_1) в
користь ОСОБА_1 борг за договором
позики в сумі 35000 доларів США, що
еквівалентно 336000 грн. по курсу НБУ
станом на 17.03.2014 року

Стягнути з ОСОБА_2 3360 грн. судового
збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, з подачею
її копії до апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя