Справа № 452/1230/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"20" травня 2014 р.
м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд
Львівської області

у складі: головуючого судді Казана
І.С.

при секретарі Кафтан О.Ю.,

із участю: представників позивача
адвоката ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в місті Самборі
Львівської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про
визнання права власності на майно в
порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернулася в суд із позовною
заявою про визнання за нею права
власності на спадкове майно, а саме на
2/3 частин будинковолодіння в АДРЕСА_1. В
обґрунтування своєї позиції позивач
посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3
померла її мати ОСОБА_6, після смерті
якої на все її майно, яке належало на
праві власності та на майно, на яке вона
мала право на день смерті, відкрилася
спадщина. При житті 11.11.2005 року ОСОБА_6
склала заповіт, яким заповіла все своє
майно ОСОБА_4 Позивач звернулася до
Самбірської державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини, однак, їй було відмовлено, так
як даний житловий будинок належав
членам колгоспному двору на праві
спільної сумісної власності, частка
якої в свідоцтві про право особистої
власності не визначена. Оскільки
іншого порядку переходу права
власності немає, ОСОБА_4 просить в
судовому порядку постановити рішення,
яким визнати її власником спадкового
майна.

У судовому засіданні представники
позивача адвокат ОСОБА_1 та ОСОБА_2
підтримали звернення ОСОБА_4 до суду та
посилалися на обставини, зазначені в
позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 позов по суті
визнала та пояснила, що не заперечує
проти визнання права власності на
спадкове майно на користь ОСОБА_4, що
рідний брат відповідач у справі ОСОБА_5
володіє 1/6 часткою майна, а решта 1/6
спадкуватиметься у нотаріальному
порядку, оскільки є правовстановлюючий
документ.

Відповідач ОСОБА_5 на виклик в суд не
з'явився; хоча належним чином був
повідомлений про час і місце розгляду
справи у встановленому законом
порядку; із заявою про розгляд справи у
його відсутності чи про відкладення до
суду не звертався.

Вислухавши пояснення сторін,
з'ясувавши обставини справи, суд
вважає, що позов слід задовольнити
повністю з наступних підстав:

Судом установлено, що згідно свідоцтва
про право особистої власності на
житловий будинок від 28.06.1996 року, ОСОБА_6
належав житловий будинок з належними
до нього спорудами в АДРЕСА_1, який на
той час відносився до суспільної групи
селянський двір.

Із довідки №252, виданої Самбірським
МБТІ 03.03.2014 року вбачається, що ОСОБА_6,
як голові колгоспного двору належали 4/6
частин житлового будинку №49 по вул.
Терешковій в с. Язи Самбірського
району.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1.

Згідно довідки №114, виданої виконавчим
комітетом Воютицької сільської ради
Самбірського району Львівської
області 27.01.2014 року, вбачається, що
ОСОБА_6, якій 28.06.1996 року Самбірським
МБТІ було видано свідоцтво про право
особистої власності на житловий
будинок і ОСОБА_6, яка згідно свідоцтва
про смерть серії НОМЕР_1 померла
ІНФОРМАЦІЯ_3, - одна і та ж сама особа,
яка проживала в с. Язи Самбірського
району.

Із заповіту від 11.11.2005 року відомо, що
ОСОБА_6 на випадок своєї смерті
розпорядилася про все своє майно, де б
воно не знаходилося і з чого б не
складалося, - відповідно заповіла своїй
дочці ОСОБА_4, - позивачу в цивільній
справі.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у постанові від 22.12.1995 року «Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності»
п. 6«а» право власності на майно, яке
належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, котрі
до 15.04.1991 року не втратили право на
частку в його майні. За п. 6«г» даної
постанови згідно із ст. 4 постанови
Верховної Ради України «Про введення в
дію Закону «Про власність» загальні
правила спадкування щодо частки члена
колгоспного двору в майні двору
застосовуються з 01.07.1990 року.

Із повідомлення нотаріальної контори
убачається, що посвідчити перехід
права власності в порядку спадкування
неможливо вирішити нотаріально,
оскільки дане домоволодіння АДРЕСА_1
належало членам колгоспного двору, а
саме ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_10 та ОСОБА_8 на праві спільної
сумісної власності.

Згідно п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 30.05.2008
року в разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину, особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Також відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст. 1233 ЦК України ОСОБА_4
являється спадкоємцем по заповіту
майна ОСОБА_6

У судовому засіданні встановлена
необхідність переходу права власності
на 4/6 частин будинковолодіння. Для
формального здійснення права особи на
спадкування необхідно в судовому
порядку визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
- право власності на 2/3 частин
будинковолодіння в селі АДРЕСА_1, як
майна колишнього колгоспного двору,
успадковане за заповітом після смерті
спадкодавця ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки нотаріальна
контора не може видати свідоцтво про
право на спадщину на дане майно.

Главою 5 Цивільного-процесуального
Закону регламентовано поняття доказів,
їх належність та допустимість;
обов'язок доказування і подання
доказів. Тому, при задоволенні позову
суд виходить із засад змагальності
щодо подання таких, їх дослідження та
доведеності перед судом їх
переконливості, диспозитивності
цивільного судочинства; з аналізу
представлених і наявних у цивільній
справі документів. У тому числі в
судовому засіданні позивач ОСОБА_4
просила визнати її власником
спадкового майна ОСОБА_6 за заповітом.
Відповідач ОСОБА_3 позов по суті
визнала. Судом не встановлено підстав
для відмови у прийнятті визнання
відповідачем позову, а тому визнання
позову не суперечить закону та не
порушує прав, свобод чи інтересів
ОСОБА_4 чи інших осіб.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214 - 215, 218 ЦПК
України, ст. ст. 392, 1216 - 1223, 1233, 1235, 1236 ЦК
України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка
зареєстрована і проживає у с. Воютичі
Самбірського району Львівської
області, - право власності 2/3 частини
будинковолодіння в АДРЕСА_1, - в порядку
спадкування за заповітом після смерті
матері ОСОБА_6, котра померла
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд
першої інстанції протягом десяти днів
із дня його проголошення; відповідачем
ОСОБА_5 - протягом цього ж строку із дня
отримання його копії.

Суддя
підпис І.С.
Казан

Згідно з оригіналом

Суддя Самбірського

міськрайонного суду
І.С. Казан.