Справа № 256/1582/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року

Калінінській районний суд м. Донецька
в Донецькій області в складі:

головуючої судді
- Токарєвої Н.М.,

при секретарі
- Тільної О.В.,

за участю:

представника позивача
- ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 та за зустрічним позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_2 про визнання права власності
на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до відповідача про
визнання права власності на спадкове
майно вказавши в обґрунтування позову
наступне ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4 її
та відповідача мати, про що відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Калінінського районного
управління юстиції в м. Донецьк 03.06.2013
року актовий запис №553 було видано
свідоцтво про смерть. Їх батько ОСОБА_5
помер ще раніше ІНФОРМАЦІЯ_3, про що
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Пролетарського
районного управління юстиції в м.
Донецьк 17.06.2011 року Серія НОМЕР_1,
актовий запис №590 було видано
свідоцтво про смерть. У батьків в шлюбі
були народжені діти: позивач - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження, виданим
Калінінським відділом РАГС м. Донецька
04.11.1980 року Серії НОМЕР_2 і відповідач -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується свідоцтвом про
народження, виданим Прокоп'євським
ЗАГС Кємєровської області від 02.12.1974
року Серії НОМЕР_3. Тобто, спадкоємцями
є позивач та відповідач по справі.
Інших спадкоємців після смерті матері
немає.

Відповідач ОСОБА_3 звернулась
до суду с зустрічним позовом до ОСОБА_2
про визнання права власності на
спадкове майно вказавши в
обґрунтування позову тіж самі
обставини. До суду надала також
свідоцтво про шлюб, на підтвердження
зміни прізвища, що було видано відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Кіровського районного
управління юстиції в м. Донецьк 05.09.2003
року Серії НОМЕР_4

У судовому засіданні
представник позивача по первісному
позову ОСОБА_1 дала пояснення, що
позивачем ОСОБА_2 та відповідачем
ОСОБА_3 були подані заяви приватному
нотаріусу ОСОБА_7 про вступ до спадщини,
яка складається з ? частини квартири
номер АДРЕСА_1. Проте, 05.02.2014 року була
отримана відмова в здійсненні
нотаріальної дії, а саме видачі
свідоцтва про право на спадщину з
наступних підставах: спадкове майно - ?
частини квартири номер АДРЕСА_1
належить спадкодавцеві, ОСОБА_4 на
підставі свідоцтва про право власності
на житло №6796, виданого 24.11.2006 році
Управлінням комунальних ресурсів
Донецької міської Ради. Згідно з
довідкою КП БТІ м. Донецьк від 17.12.2013
року №262660 право власності не
зареєстровано і у витягу за
результатами пошуку інформації про
зареєстроване речове право на об'єкт
нерухомого майна вказано, що ? вказаної
квартири зареєстрованої на ім'я ОСОБА_2.
Дані про реєстрацію права власності на
? частини вказаної квартири на ім'я
ОСОБА_4 в державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно відсутні.
Відповідно, на підставі ст. 49 Закону
України «Про нотаріат» їм було
відмовлено, про що були видані
Постанови про відмову в здійсненні
нотаріальних дій на ім'я позивача і
відповідача.

В зустрічному позові ОСОБА_3 також
зазначила, що квартиру номер АДРЕСА_1
отримала їх мати в 1997 році і у квартирі
були зареєстровані вона - ОСОБА_4 і
позивач (відповідач по зустрічному
позову) - ОСОБА_2, що підтверджується
довідкою, виданою ЖЭО Калінінського
районі. Весь цей час вони проживали в
цій квартирі. У 2006 році, а саме 24
листопада квартира була приватизована,
про що було видано свідоцтво про право
власності на житло №6796, Управлінням
комунальних ресурсів Донецької
міської Ради. Проте, останнє по
невідомих причинах не було
зареєстровано матір'ю у КП БТІ м.
Донецьк, що стало відомо при отримані
відмови в здійсненні нотаріальних дій
у нотаріуса ОСОБА_7. Згодом, а саме 27.11.2013
році ОСОБА_2 своє право на ? частини
квартири зареєструвала в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
про що було отримано витяг №13487807 від
27.11.2013 року. Мати постійно мешкала в
квартирі, сплачувала комунальні
послуги і несла всі витрати по її
утримувані. Проте, позивач ОСОБА_2 та
відповідач ОСОБА_3 не можуть вступити у
спадщину, тому що Свідоцтво про право
власності на житло від 24.11.2005 року №6796
не було зареєстроване в КП БТІ м.
Донецьк.

Розглянувши цивільну справу в
межах заявлених вимог, вислухавши
пояснення представника позивача,
відповідача, дослідивши матеріали
справи та докази в їх сукупності, суд
вважає, що основний позов та
зустрічний позов саме з заявлених
підстав та вимог є обґрунтованими та
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом
своїх порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить
загальним засадам цивільного
законодавства.

Стаття 57 ЦПК України передбачає, що
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін та інших обставин, що мають
істотне значення для вирішення справи.

Згідно до вимог ст. 60 ч.ч. 1, 4 ЦПК України,
кожна із сторін зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 61 ч. 1 ЦПК
України, обставини, визнані сторонами
та іншими особами, що беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що

Згідно ст. 1261 ЦК України: «В першу чергу
право на спадщину згідно із законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця і що
народилися після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, і батьки».

Відповідно до ст. 1216 ЦК України,
спадкоємством є перехід прав і
обов'язків від померлої фізичної особи
(спадкодавця) до інших осіб
(спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України,
спадкоємство здійснюється по заповіту
або згідно із законом. Згідно довідки
приватного нотаріуса донецького
міського нотаріального округу ОСОБА_7
крім ОСОБА_2, ОСОБА_3 ніхто більш до
нотаріальної контори не звертався.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який виявив бажання
прийняти спадок, але на якийсь час
відкриття спадку не проживав постійно
із спадкодавцем, повинен подати в
нотаріальну контору заяву про
прийняття спадщини в шестимісячний
строк з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.1. ст. 182 ЦК України
право власності підлягає державній
реєстрації.

Таким чином, враховуючи
вищенаведені норми права, суд
приходить до висновку, що позивач
ОСОБА_2 і відповідач ОСОБА_3 мають право
на рівні частки в спадковому майні
згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України, тобто по 1/4
частини квартири, розташованою за
адресою: АДРЕСА_1 кожному.

На підставі викладеного, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_2 та зустрічні позовні
вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню у
повному обсязі.

На підставі викладеного, ст.ст. 355, 356, 357
ЦК України, керуючись ст.ст. 10,11,60,61, 79,88,
174, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
права власності на спадкове майно -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності
на ? частини квартири номер АДРЕСА_1.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на спадкове майно -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності
на ? частини квартири номер АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Донецької Апеляційна скарга на рішення
суду подається до Апеляційного суду
Донецької області протягом десяти днів
з дня його оголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Токарєва Н.М.

16.04.2014