Провадження № 2/344/788/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

14 травня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківській міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді
Бойчука О.В.

секретар
Кондратів Х.І.,

з участю: позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Івано-Франківську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання
осіб такими, що втратили право на
користування житлом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом до відповідача про
визнання її та її неповнолітню дитину
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що
втратили право на користування житлом -
приміщенням будинку АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач та її
представник позовні вимоги підтримали
з підстав, викладених у позовній заяві.
Суду пояснили, що квартира перебуває у
власності місцевої ради. Відповідач з
дитиною в ній не проживає більше року.
Просили позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча про час і місце слухання
справи повідомлявся належним чином.
Виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України,
та того, що позивач не заперечив проти
заочного розгляду справи та подав
достатньо матеріалів, які свідчать про
взаємовідносини сторін, суд вважає за
можливе провести заочний розгляд
справи за відсутності відповідача,
надавши йому можливість подати заяву
про перегляд заочного рішення з
моменту його отримання, що не позбавить
його права на справедливий судовий
розгляд.

Свідок ОСОБА_5 дала суду показання,
відповідно до яких вона є сусідкою
позивача та знає що відповідач не
проживає у цьому будинку. Не бачила
жодного разу відповідача, а дитину
бачила два місяці тому, оскільки вона
інколи приходить до позивача у гості.

Вислухавши пояснення позивача,
показання свідка, дослідивши подані
позивачем письмові докази, суд дійшов
висновку, що позов підлягає до
задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право
на захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Згідно вимог статті 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається в
обґрунтування своїх вимог чи
заперечень, крім випадків наявності
підстав для звільнення від
доказування, передбачених статтею 61
ЦПК України.

У судовому засіданні встановлено, що
позивач та відповідач з дитиною
зареєстровані в домі АДРЕСА_1, яка є
власністю місцевих Рад, що
підтверджується довідкою № 02-02/4087 від
02.07.2013 року ЄРЦ (а.с.8).

Відповідач та дитина в квартирі не
проживають без поважних причин більше
одного року, що підтверджується
поясненнями позивача та показаннями
свідка.

Згідно ст. 72 Житлового кодексу України,
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 71
Житлового кодексу України, при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. Якщо наймач або члени його
сім'ї були відсутні з поважних причин
понад шість місяців, цей строк за
заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем, а в разі спору -
судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 311 ЦК України,
фізична особа не може бути виселена або
іншим чином примусово позбавлена
житла, крім випадків, встановлених
законом. Судом
встановлено, що відповідач з дитиною не
проживає в жилому приміщенні будинку
АДРЕСА_1 понад рік, і доказів, які б
підтвердили поважність причин їх
відсутності суду не представлено, а
тому їх слід визнати такими, що
втратили право на користування
житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України,
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Тому з
відповідача слід стягнути на користь
позивача понесені ним судові витрати
по справі

На підставі наведеного, відповідно до
ст.8, 24, 47, 55, 124 Конституції України, ст. 15,
16, ч. 4 ст. 311 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу України,
керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 88, 212, 213-215, 224-233
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання
осіб такими, що втратили право на
користування житлом м - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право
на користування житловим приміщенням
будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, 114
гривень 71 копійку сплаченого судового
збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому
Цивільним процесуальним кодексом
України. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, установлених
статтею 294 Цивільного процесуального
кодексу України, залишається без
розгляду, якщо апеляційний суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Суддя
Бойчук О.В.