Справа № 310/1815/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

19 травня 2014 року
м.Бердянськ

Бердянський
міськрайонний суд Запорізької області

у складі:
головуючого - судді Пустовіт З.П.

при
секретарі: Гоноболіній О.І.

з участю позивача ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2, представника
третьої особи Тарасенка В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бердянську цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
третя особа відділ державної
виконавчої служби Бердянського
міськрайонного управління юстиції у
Запорізькій області про зняття арешту
з майна боржника по виконавчому
провадженню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач у березні 2014 року звернувся до
суду з позовом до відповідача, в якому
просив зняти арешт з 1/2 частини
житлового будинку АДРЕСА_1, який
належить йому на праві власності. В
обґрунтування позову посилався на те,
що рішенням Бердянського
міськрайонного суду з нього на користь
ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання
неповнолітньої дочки, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Виконавчий лист ОСОБА_2
був направлений до відділу ДВС
Бердянського МРУЮ. В ході виконання
рішення суду утворилася
заборгованість по аліментам. З метою її
відшкодування державним виконавцем
було накладено арешт на майно боржника,
а саме на 1/2 частку житлового будинку
АДРЕСА_1. 11.10.2012 року у зв'язку із зміною
місця мешкання виконавче провадження
стосовно нього було закрито державним
виконавцем ВДВС Бердянського МРУЮ на
підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про
виконавче провадження», а виконавчий
лист було направлено до ВДВС
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції, де по теперішній
час перебуває виконавче провадження
про стягнення з нього аліментів на
користь відповідача. На теперішній час
заборгованості по сплаті аліментів
немає. За таких обставин він вважає, що
арешт з належного йому майна повинен
бути знятий.

При відкритті провадження у справі в
порядку ч.2 ст.35 ЦПК України до участі у
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, ухвалою від 08 квітня 2014 року було
залучено відділ державної виконавчої
служби Бердянського міськрайонного
управління юстиції, який накладав
арешт на нерухоме майно.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_4
наполягав на задоволенні позову та
пояснив суду наступне, що на теперішній
час він не має заборгованості зі сплати
аліментів, що підтверджується довідкою
відділу державної виконавчої служби
Мелітопольського МРУЮ, на виконанні
якого знаходиться виконавчий лист,
тому арешт з належної йому частки
будинку повинен бути знятий, оскільки
аліменти щомісячно утримуються з його
пенсії.

Відповідач ОСОБА_2 заперечувала проти
позову, пояснивши при цьому, що вона на
протязі півроку з вересня 2012 року по
лютий 2013 року не отримувала від
позивача аліментів на утримання
дитини, бо він, змінивши місце
проживання на м. Мелітополь та
перевівши туди пенсію, не повідомив про
це ВДВС Бердянського МРУЮ. Не
заперечувала, що на даний час він не
має заборгованості по аліментам, але
вона проти зняття арешту з половини
будинку, бо відповідач нахваляється
свою частку будинку продати.

Представник третьої особи за
довіреністю Тарасенко В.М. також
заперечував проти задоволення позову,
посилаючись на те, що в провадженні ДВС
Бердянського МРУЮ перебувало не тільки
виконавче провадження про стягнення
аліментів, але й про стягнення з ОСОБА_4
заборгованості на користь ПАТ
«Запоріжгаз» в сумі 1361,77 грн., проте
виконавчий лист було повернуто
стягувачу 26.06.2013 року за відсутності
майна, на яке можливо звернути
стягнення. На даний час у відділі ДВС
Бердянського МРУЮ виконавчих
проваджень щодо боржника ОСОБА_4 немає,
можливо, він погасив свій борг перед
ПАТ «Запоріжгаз».

Суд, заслухавши сторони, представника
третьої особи, вивчивши і дослідивши
письмові матеріали справи, аналізуючи
і оцінюючи надані докази, приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи наступне:

Так, у відповідності до витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 11.02.2010 року, позивач ОСОБА_4 є
співвласником житлового будинку
АДРЕСА_1, частка становить 1/2 у праві
приватної спільної часткової
власності. Інша 1/2 частини
домоволодіння належить відповідачу в
порядку поділу майна подружжя, як
вбачається з копії рішення
Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 19.10.2009 року.

У відповідності до постанови ВП № 30392022
від 01.03.2012 року, винесеної державним
виконавцем Писаревською О.М., накладено
арешт на все майно, в тому числі 1/2
частину домоволодіння АДРЕСА_1, що
належить боржнику ОСОБА_4, в межах суми
звернення стягнення 2128,66 грн. в порядку
виконання рішення суду про стягнення з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів на
утримання дочки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1/4 частини заробітку (доходу)
щомісячно до її повноліття.

Згідно листа в.о.начальника ВДВС
Мелітопольського МРУЮ №3093/111/4 від
27.02.2014 року станом на 01.03.2014 року
заборгованість по аліментам у ОСОБА_4
на користь ОСОБА_2 відсутня.

За вказаних обставин, суд приходить до
висновку, що обставини, які були
підставою накладення арешту та
заборони відчуження на 1/2 частину
житлового будинку АДРЕСА_1, на даний
момент відсутні. Відповідач також
підтвердила в судовому засіданні, що на
час розгляду справи заборгованості по
аліментам перед нею немає.

Відповідно до п.7 ст.52 Закону України
«Про внесення змін до Закону України
виконавче провадження» та інших
законодавчих актів України щодо
вдосконалення процедури примусового
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб) від 04.11.2010 року
№2677-УІ зазначено, що у разі, якщо сума,
що підлягає стягуванню за виконавчим
провадженням не перевищує десяти
мінімальних розмірів заробітної плати,
звернення стягнення на єдине житло
боржника та земельну ділянку, на якій
розміщене це житло не здійснюється. В
такому разі державний виконавець
зобов'язаний вжити заходів для
виконання рішення суду за рахунок
іншого майна боржника.

Відповідно ч. 2 ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження», особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Згідно з ч. 5 ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження», у випадках
незавершеного виконавчого провадження
арешт з майна чи коштів може бути
знятий за рішенням суду.

Судом встановлено, що позивачем було
виконано всі зобов'язання по сплаті
заборгованості по аліментам, тому є
всі підстави для зняття арешту з 1/2
частини житлового будинку, яка
належить позивачу, тому позов слід
задовольнити.

На підставі ст..88 ЦПК України з
відповідача в дохід держави підлягає
стягненню судовий збір, оскільки
позивач звільнений вид його сплати, бо
є інвалідом 2 групи загального
захворювання.

На підставі викладеного, керуючись п.7
ст.52 Закону України «Про внесення змін
до Закону України «Про виконавче
провадження» та інших законодавчих
актів України щодо вдосконалення
процедури примусового виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб)», ст.60 Закону України
«Про виконавче провадження», ст. ст. 10,
11, 57 -60, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя
особа відділ державної виконавчої
служби Бердянського міськрайонного
управління юстиції у Запорізькій
області про зняття арешту з майна
боржника по виконавчому провадженню
задовольнити повністю.

Зняти арешт з 1/2 частини житлового
будинку АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_4
на праві приватної спільної часткової
власності, накладений державним
виконавцем Писаревською О.М. відділу
державної виконавчої служби
Бердянського міськрайонного
управління юстиції у Запорізькій
області згідно постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження від 01 березня 2012
року.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в
дохід держави в сумі 243,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене
до апеляційного суду Запорізької
області через Бердянський
міськрайонний суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Суддя: З. П. Пустовіт