Провадження № 2/752/1660/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27.03.2014 року Голосіївський районний суд
м. Києва у складі

головуючого судді
Шевченко Т.М.

з участю секретаря
Крекотень О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Шевченківського РУ ГУ МВС
України в м. Києві про звільнення майна
-під арешту,

в с т а н о в и в:

у грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до Шевченківського РУ ГУ
МВС України в м. Києві, в якому просила
зняти арешт з нерухомого майна, а саме
квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову зазначала, що 23
липня 2012 року постановою слідчого СВ
Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.
Києві по кримінальній справі № 60-4525
було накладено арешт на квартиру
АДРЕСА_1, чим її як власника позбавлено
можливості вільно володіти та
розпоряджатися своєю власністю. Вона
не являється учасником кримінального
процесу та зверталася із клопотанням
про зняття арешту з майна до слідчого,
проте у задоволенні її клопотання було
відмовлено.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги та
просила суд задовольнити позов з
вищевказаних підстав.

Відповідач Шевченківське РУ ГУ МВС
України в м. Києві в судове засідання не
забезпечив явку свого представника,
хоча про час та місце розгляду справи
був повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення представника
позивача та дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
власником квартири АДРЕСА_1 на підставі
договору купівлі-продажу квартири,
посвідченого 11 грудня 20009 року
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_2,
зареєстрованого Київським міським
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об"єкти
нерухомого майна у реєстровій книзі №
81-246 за реєстровим № 820 від 01 березня 2010
року. (а.с. 5)

В провадженні прокуратури
Шевченківського району м. Києва
перебувала кримінальна справа № 60-4525,
порушена першим заступником прокурора
Шевченківського району м. Києва
Вдовиченко О.О. щодо ОСОБА_4 за ч. ст. 190
КК України. (а.с. 23)

Дана кримінальна справа для
організації досудового слідства
направив до слідчого відділу
Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.
Києві. (а.с. 21-22)

Постановою слідчого СВ
Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.
Києві Остапенка О.Г. від 12 вересня 2012
року порушена кримінальна справа №
60-4525 щодо ОСОБА_6 За ознаками в її діях
складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190
КК України. Кримінальну справу № 60-4525,
порушену щодо ОСОБА_4 за ознаками
складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190
КК України, об"єднано з кримінальною
справою № 60-4525, порушеною щодо ОСОБА_6
за ознаками в її діях складу злочину,
передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України під
єдиним реєстраційним номером 60-4525.

В рамках зазначеної кримінальної
справи постановою слідчого СВ
Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.
Києві Остапенка О.Г. Від 27 червня 2012
року було накладено арешт на нерухоме
майно, а саме квартиру АДРЕСА_1, що
належить позивачу на праві власності.

22 листопада 2011 року слідчим
Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.
Києві Коломієць В.І. Матеріали
кримінальної справи 3 60-4525 внесено до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000095.

19 серпня 2013 року в порядку ст. 291 КПК
України обвинувальний акт з
матеріалами вищевказаного
кримінального провадження направлено
старшому прокурору у кримінальному
провадженні № 0000095 прокуратури
Шевченківського району м. Києва Музиці
А.В. (а.с.37)

На даний час кримінальне провадження №
0000095 перебуває на розгляді у
Шевченківському районному суді м.
Києва.

Позовні вимоги ОСОБА_1 грунтуються на
вимогах закону, з оггляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до правової позиції,
викладеної у постанові Верховного Суду
України від 15.05.2013 року № 6-26 цс 13 вимоги
особи, що ґрунтуються на її праві
власності на арештоване майно,
розглядаються за правилами,
установленими для розгляду позовів про
звільнення майна з - під арешту. В
порядку, передбаченому кримінальним
процесуальним законодавством, коли
арешт на майно накладено при
провадженні в кримінальній справі,
розглядаються заяви боржників на
правильність арешту майна.

Кримінальне провадження відкрите
відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_4 за ознаками
складу злочину, передбаченого за ч. 4 ст.
190 КК України, за фактом заволодіння
чужим майном шляхом обман та
зловживання довірою (шайрайство),
вчинене за попередньою змовою групою
осіб в особливо великих розмірах.

З постанови про порушення кримінальної
справи вбачається, що ОСОБА_4 за
попередньою змовою з ОСОБА_6 З метою
збагачення за рахунок чужого майна,
шляхом вчинення шахрайських дій,
протягом часу з 19 листопада 2007 року по
невстановлений слідством день 20122 року
вчинили дії, спрямовані на заволодіння
грошовими коштами в особливо великому
розмірі, що належать ВАТ "Універсальний
Банк розвитку та Партнерства",
правонаступником якого є ПАТ "Банк
Перший". 11 грудня 2007 року між ВАТ
"Унверсальний Банк розвитку та
Партнерства" і ОСОБА_4 укладено
кредитний договір № 189, відповідно до
якого ОСОБА_4 надано кредит в розмірі 530
тис. Доларів США.

Суд звертає увагу на те, що позивач не є
боржником у кримінальному провадженні
та у неї відсутній правовий механізм
оскарження постанови про накладення
арешту у рамках кримінального
провадження.

З постанови про накладення арешту
вбачається, що арешт накладено з метою
забезпечення виконання в майбутньому
цивільного позову. Відповідач будь -
яких доказів заявлення цивільного
позову, що стосується спірної
квартири не надав.

В забезпечення виконання зобов»язань
ОСОБА_4 за кредитним договором № 189 від
11 грудня 2007 року між ВАТ "Універсальний
Банк розвитку та Партнерства" та
ОСОБА_6, як майновим поручителем ОСОБА_4,
був укладений договір іпотеки,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_11, за умовами якого
іпотекодавець передав, а
іпотекодержатель прийняв в наступну
іпотеку належне іпотекодавцю на праві
власності нерухоме майно, а саме
житловий будинок, загальною площею 399,6
кв.м, житловою площею 176,3 кв.м, що
розташований за адресою: АДРЕСА_2, та
земельну ділянку, на якій він
розташований загальною площею 0,211 га,
кадастровий номер 010190021.

Кримінальне провадження № 0000095 за
обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_4 за
ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.
358, ч. 3 ст. 358 та ч. 4 ст. 190 КК України, на
даний час знаходиться в провадженні
Шевченківського районного суду м.
Києва.

Відповідачем не надано доказів
порушення кримінального провадження
щодо незаконності придбання спірної
квартири. У разі ж з порушення
кримінального провадження за даним
фактом будь - яких перешкод у
накладенні арешту в рамках такого
кримінального провадження на спірну
квартиру немає.

За таких обставин, коли позивач не є
боржником у кримінальному провадженні,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, оскільки
відповідно до положень ст. 15 ЦК України
та ст. 3 ЦПК України захисту в порядку
цивільного судочинства підлягає лише
порушене право.

Керуючись ст. ст. 317, 319, 321, 334, 346 та 391 ЦК
України, ст.ст. 10, 12. 30, 60, 212 та 213 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Звільнити з під арешту квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 75,80 кв.м,
житловою площею 50,30 кв.м, яка належить
на праві власності ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: