Номер провадження: 22-ц/785/4912/14
Номер справи місцевого суду: 501/1306/13-ц
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Варикаша О. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - судді - Варикаші О.Д.

суддів - Ступакова
О.А.

- Станкевича
В.А.

при секретарі -
Стадніченко А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Іллічівського міського суду Одеської
області від 01.08.2013 року по справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
встановлення факту родинних відносин,
визнання права власності в порядку
перерозподілу спадщини,-

встановила:

Позивач звернувся з вказаним позовом
до суду (а. с. 4-6), який уточнив в ході
розгляду справи (а. с. 51-53) та просив:
встановити факт родинних відносин між
ним, ОСОБА_4 та його батьком ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року у місті
Іллічівськ, Одеської області (про, що
зроблено запис в Книзі реєстрації
актів про смерть 21 червня 2012 року запис
за № 412); визнати за ним, ОСОБА_4 право
власності за земельну ділянку АДРЕСА_1
загальною площею 0,0324 га., згідно
спадкування за заповітом, після смерті
ОСОБА_5, та згідно схеми розподілу, що є
додатком до заповіту; визнати за ним,
ОСОБА_4 право власності на житловий
будинок АДРЕСА_1 згідно спадкування за
заповітом, що залишено після смерті
ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Свої позовні вимоги позивач, як
зазначено в рішенні суду,
обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер його батько ОСОБА_5, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть від 21 червня 2012 року, серія
НОМЕР_1 Після його смерті відкрилася
спадщина, яка складається з житлового
будинку з господарськими спорудами по
АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом
про право власності від 03.04.1995 року, та
земельної ділянки загальною площею 0,053
га. за тією ж адресою, що
підтверджується державним актом на
право власності на земельну ділянку
від 21 серпня 2008 року серія ЯЖ № 311385.

Спадкоємцями за законом після смерті
батька є він, його мати та дружина його
померлого батька, ОСОБА_6, та його
рідний брат ОСОБА_3. Крім того, залишено
заповіт від 19 березня 2009 року,
зареєстрований в реєстрі за № 2024, яким
батько після його смерті заповів йому
житловий будинок з господарчими
спорудами та будівлями, що
розташований в АДРЕСА_1 та земельну
ділянку, площею 0,0324 га., яка розташована
на території АДРЕСА_1 згідно наданої
схеми, що є додатком до заповіту.

26 вересня 2012 року він звернувся до
приватного нотаріуса ОСОБА_7
Іллічівського міського нотаріального
округу із заявою про прийняття
спадщини, але йому було відмовлено, в
зв'язку з відсутністю окремого
державного акту на земельну ділянку,
площею 0,0324 га., яка буде
успадковуватися.

Також підставою для звернення до суду
стало неправильне написання
українською мовою прізвища його
батька, а саме, ОСОБА_5, у свідоцтві про
смерть прізвище його батька зазначено
ОСОБА_5, тоді як російською мовою у
свідоцтві про одруження його батьків
ОСОБА_5. Згідно українському правопису
при перекладі на українську мову
російська «е» в українському правопису
перекладається «є», тому у його
паспорті та паспорті його матері їх
прізвище перекладено «ОСОБА_5, та
ОСОБА_6. Зазначені факти
підтверджуються свідоцтвом про
одруження його батьків видане 14 липня
1958 року ЗАГС Ширяєвського району
Миколаївської області, серія НОМЕР_2,
свідоцтвом про його народження видане
01 жовтня 1958 року серія НОМЕР_3

Вказана розбіжність перешкоджає йому
вирішити питання щодо належного
оформлення спадкових прав.

Вирішити дане питання в
адміністративному порядку неможливо,
оскільки прізвище батька згідно всіх
правовстановлюючих документів дійсно
значилось як ОСОБА_5 (копія паспорта
батька додається), тобто при видачі
свідоцтва про смерть відділом
реєстрації актів цивільного стану не
було допущено помилки. Тоді коли при
отриманні паспорта його батьком
громадянина України, Іллічівським МВ
УМВС України в Одеській області від 20
травня 2002 року. Свого часу його батько,
його мати, та він, не звернули увагу на
дану обставину, яка потягла за собою
видачу інших документів, що пов'язані з
їхньою родиною, що також було підставою
звернення його батьком до суду та
постановленням рішення від 16.06.2007 року
по справі № 2-0-87/2007, копія рішення
додається.

Відсутність окремого державного акту
унеможливлює видачу йому свідоцтва про
спадкування.

Він вважав, що єдиним правовим способом
поновлення його порушеного права, є
звернення до суду з заявою про
встановлення факту родинних відносин
між ним та його померлим батьком -
ОСОБА_5, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Від встановлення вказаного факту
родинних відносин залежить реалізація
його права на спадщину за заповітом, та
подальше розпорядження спадковим
майном. ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його
мати - ОСОБА_6

В судовому засіданні в суді
першої інстанції, як зазначено в
рішенні суду, позивач і його довірена
особа підтримали позовні вимоги і
просили їх задовольнити. Відповідач не
заперечував проти заявлених позовних
вимог.

Рішенням Іллічівського міського суду
Одеської області від 01.08.2013 року позов
ОСОБА_4 задоволено в повному обсязі.
Встановлено факт родинних відносин між
ОСОБА_4 і його батьком ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Визнано за
ОСОБА_4 право власності на земельну
ділянку АДРЕСА_1 загальною площею 0,0324
га., згідно спадкування за заповітом
після смерті ОСОБА_5, та згідно зі
схемою розподілу, що є додатком до
заповіту. Визнано за ОСОБА_4 право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1,
згідно спадкування за заповітом.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3
подав апеляційну скаргу на рішення
Іллічівського міського суду Одеської
області від 01.08.2013 року, в якій просить
скасувати рішення суду від 01.08.2013 року,
в частині визнання за ОСОБА_4 права
власності на земельну ділянку
загальною площею 0,0324 га. та житловий
будинок за адресою: АДРЕСА_1 ухвалити
нове рішення, яким відмовити позивачу в
задоволенні позову, в цій частині,
посилаючись на те, що рішення суду, в
оскаржуваній частині, не відповідає
вимогам щодо законності і
обґрунтованості, оскільки його
прийнято з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
за неповного з'ясування та
недоведеності обставин, що мають
значення для справи, а також за
невідповідності висновків суду
обставинам справи.

Позивачем рішення суду не
оскаржується.

В судовому засіданні відповідач та
його представник підтримали
апеляційну скаргу, позивач та його
представник заперечували проти
задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду скасуванню,
в частині: визнання за ОСОБА_4 права
власності на земельну ділянку АДРЕСА_1
загальною площею 0,0324 га., згідно
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_5., та згідно зі схемою розподілу,
що є додатком до заповіту та, в частині
визнання за ОСОБА_4 права власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 згідно
спадкування за заповітом з ухваленням
нового рішення, в цій частині, з
наступних підстав. При цьому, судова
колегія зазначає, що не робить
висновків стосовно не оскаржуваної
частини рішення, щодо встановлення
факту родинних відносин між ОСОБА_4 і
його батьком ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є, зокрема: неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Задовольняючи позов ОСОБА_4, суд першої
інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що в свідоцтві про
одруження серія НОМЕР_4 виданого
Миколаївським сільським бюро ЗАГС
Ширяєвського району Одеської області,
від 14.06.1950 року записано, що шлюб
зареєстровано між «ОСОБА_5 і ОСОБА_6»,
після реєстрації шлюбу дружина стала
ОСОБА_6 (а. с. 26).

Позивач в свідоцтві про народження
записаний, як ОСОБА_4 а його батьки:
«ОСОБА_5 і ОСОБА_6» (а. с. 27).

За паспортом серії НОМЕР_5, виданим
Іллічівським МВ УМВС 20.05.2002 року,
померлий спадкодавець українською
мовою, як «ОСОБА_5», а російською мовою,
як «ОСОБА_5» (а. с. 31).

В паспорті серії НОМЕР_6, виданий
Іллічівським МВ УМВС України в
Одеській області 22.09.1997 року позивач
записаний українською мовою як
«ОСОБА_4», а російською, як «ОСОБА_4 (а. с.
32).

В рішенні Іллічівського
міськвиконкому «Про оформлення права
власності на житловий будинок літ «Б»
за адресою: АДРЕСА_1, померлий
спадкодавець записаний як, ОСОБА_5 (а .с.
22, 25).

В технічному паспорті на будинок
АДРЕСА_1 власником записано «ОСОБА_5.»
(а. с. 12-18).

У відповідності з державним актом на
право власності на земельну ділянку -
серія ЯЖ № 311385, власником значиться
«ОСОБА_5.» (а. с. 19).

За випискою з домової книги про склад
сім'ї від 21.11.2012 року, в будинку АДРЕСА_1
проживав до смерті «ОСОБА_5» (а. с. 9).

За заповітом від 19.03.2009 року померлий
спадкодавець записаний, як «ОСОБА_5.» і,
заповідає він своє майно синові
«ОСОБА_4» (а. с. 28), тобто спадкодавець
правильно вказав прізвище спадкоємця
(позивача).

Норми статей 234 і 256 ЦПК України
передбачають, що суд розглядає справи
про встановлення фактів родинних
відносин між фізичними особами при
неможливості відновлення втрачених
документів (спадкодавець помер).

Відмова приватного нотаріуса ОСОБА_7 в
видачі свідоцтва про право на спадщину
за заповітом на земельну ділянку
ОСОБА_4 від 26.09.2012 року за № 22/01-16 є
безпідставною так як спадкодавець мав
державний акт на земельну ділянку (а. с.
10, 19-21, 29).

За таких обставин, суд першої
інстанції, керуючись ст. ст. 1268, 1272 ЦК
України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 234, 256 ЦПК
України, задовольнив позов ОСОБА_4 в
повному обсязі.

Однак, судова колегія не погоджується з
висновками суду першої інстанції, в
оскаржуваній частині рішення, щодо
визнання за ОСОБА_4 права власності на
земельну ділянку АДРЕСА_1 загальною
площею 0,0324 га., згідно спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_5., та
згідно зі схемою розподілу, що є
додатком до заповіту та щодо визнання
за ОСОБА_4 права власності на житловий
будинок АДРЕСА_1, згідно спадкування за
заповітом, так як суд дійшов до них з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Оскільки, в судовому засіданні
встановлено не заперечується
сторонами та підтверджується
матеріалами справи, що після смерті
ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, (а.
с. 9) спадкоємцями першої черги за
законом є його діти (ОСОБА_4, 1958 року
народження, - позивач, ОСОБА_3, 1960 року
народження, - відповідач та його
дружина - ОСОБА_6, 1938 року народження).

За життя ОСОБА_5 залишив заповіт, яким
заповів позивачеві житловий будинок з
господарчими спорудами та будівлями,
що розташований в АДРЕСА_1 та земельну
ділянку, площею 0,0324 га., яка розташована
на території АДРЕСА_1, згідно наданої
схеми, що є додатком до заповіту (а. с.
28-29).

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України,
малолітні, неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 померла (а. с.
54). Докази, які б підтверджували, що
ОСОБА_6, яка проживала та була
зареєстрована по місцю відкриття
спадщини після смерті ОСОБА_5
(чоловіка), за життя відповідно до ст.
ст. 1273, 1274 ЦК України відмовилася від
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5
(чоловіка) на обов'язкову частку в майні
згідно заповіту від 19.03.2009 року, яким
померлий заповідав спірне майно
позивачеві (а. с. 28), в матеріалах справи
відсутні та суду апеляційної інстанції
не надані.

Заяву ОСОБА_6, яку надано позивачем в
суді апеляційної інстанції, копія якої
приєднана до матеріалів справи, судова
колегія, надавши їй оцінку, не приймає
до уваги, оскільки вона не підтверджує
відмову від прийняття спадщини ОСОБА_6
відповідно до ст. ст. 1273, 1274 ЦК України
на обов'язкову частку в спірному майні
згідно заповіту від 19.03.2009 року, а лише
свідчить про наявність спору між
сторонами з приводу спадкового майна.

Після смерті ОСОБА_6 спадкоємцями є
позивач та відповідач, в тому числі і на
обов'язкову частку ОСОБА_6 в спірному
спадковому майні.

За таких обставин, враховуючи позовні
вимоги позивача, відсутні правові
підстави для їх задоволення та
визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом на все спірне
спадкове майно за позивачем, оскільки
це порушує права відповідача, який
зареєстрований та проживає за місцем
відкриття спадщини, від прийняття
спадщини не відмовлявся (докази
протилежного в матеріалах справи
відсутні) та також має право на спірне
спадкове майно, враховуючи обов'язкову
частку ОСОБА_6

Крім того, судова колегія приймає до
уваги те, що оформлення права на
спадщину здійснюється відповідно до
Глави 89 ЦК України.

Як роз'яснено в п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008
року «Про судову практику у справах про
спадкування», за наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Проте, відповідно до оскаржуваного
рішення, яке не оскаржується позивачем
(а. с. 61), судом першої інстанції
встановлено, що відмова приватного
нотаріуса ОСОБА_7 в видачі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом на
земельну ділянку ОСОБА_4 від 26.09.2012 року
за № 22/01-16 є безпідставною, так як
спадкодавець мав державний акт на
земельну ділянку.

Відмова нотаріуса в видачі позивачеві
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на спірний житловий будинок,
в матеріалах справи відсутня.

Однак, суд першої інстанції не звернув
на вищевказане уваги та помилково
задовольнив позовні вимоги позивача в
оскаржуваній частині.

Таким чином, на підставі
наведеного, судова колегія, не роблячи
висновків стосовно не оскаржуваної
частини рішення, частково погоджується
з доводами апеляційної скарги та
вважає, що рішення Іллічівського
міського суду Одеської області від
01.08.2013 року в частині: визнання за
ОСОБА_4 права власності на земельну
ділянку АДРЕСА_1 загальною площею 0,0324
га., згідно спадкування за заповітом
після смерті ОСОБА_5., та згідно зі
схемою розподілу, що є додатком до
заповіту; визнання за ОСОБА_4 права
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
згідно спадкування за заповітом,
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні цих позовних вимог
позивача. В іншій частині рішення
підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Іллічівського
міського суду Одеської області від
01.08.2013 року по справі за позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_3 про встановлення факту
родинних відносин, визнання права
власності в порядку перерозподілу
спадщини скасувати, в частині: визнання
за ОСОБА_4 права власності на земельну
ділянку АДРЕСА_1 загальною площею 0,0324
га., згідно спадкування за заповітом
після смерті ОСОБА_5, та згідно зі
схемою розподілу, що є додатком до
заповіту; визнання за ОСОБА_4 права
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
згідно спадкування за заповітом.

Ухвалити нове рішення, в цій частині,
яким відмовити в задоволенні цих
позовних вимог.

В іншій частині рішення залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області
О.Д. Варикаша

О.А. Ступаков

В.А. Станкевич