АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 216/5385/13-ц 22-ц/774/707/К/14
Справа № 216/5385/13-ц
Головуючий у 1-й інстанції
№ провадження 22ц/774/707/К/14
Доповідач Митрофанова
Р І Ш Е Н НЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області

в складі : головуючого судді:
Митрофанової Л.В.

суддів:
Остапенко В.О., Савіної Г.О.

при секретарі:
Кузьміній Н.В.

за участі: представника Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" - Подолінного Романа
Георгійовича

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк" на рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 24 січня 2014 року по
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2013 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
"ПриватБанк" (надалі - ПАТ КБ
"ПриватБанк") звернулось із позовом до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором №DNH4KS84010585 від
14.12.2005 року в розмірі 75049 грн. 74 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що 14.12.2005 року між ПАТ КБ
"ПриватБанк" та ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір № DNH4KS84010585, згідно
умов якого відповідач отримала
кредитні кошти у національній валюті, у
розмірі 6707,14 грн., зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 25,08%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом, з кінцевим терміном
повернення 15.06.2009 року.

Відповідач умови Договору належним
чином не виконала, у зв'язку з чим,
виникла заборгованість, яка станом на
11.06.2013 року, складає: 75049 грн. 74 коп., яку
позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Ц.Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 24 січня 2014 року в
позові ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
"ПриватБанк" ставить питання про
скасування рішення суду першої
інстанції із ухваленням нового рішення
про задоволення позовних вимог,
посилаючись на те, що судом першої
інстанції невірно застосовано норми
матеріального права, а саме
застосовано до спірних правовідносин
вимоги ст. 257 ЦПК України щодо строку
позовної давності, в той час як до
спірних правовідносин необхідно
застосовувати вимоги ст.ст. 259,260 ЦК
України.

Крім того, судом не враховано, що
правовідносини між сторонами не
припинилися, оскільки клієнт не
виконав свої зобов'язання перед Банком.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Так судом першої інстанції
встановлено, що 14.12.2005 року між ПАТ КБ
"ПриватБанк" та ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір DNH4KS84010585, згідно умов
якого відповідач отримав кредитні
кошти у національній валюті, у розмірі
6707,14 грн., зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 25,08% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом, з кінцевим терміном
повернення 15.06.2009 року.

Банк свої зобов'язання виконав
повністю, а ОСОБА_3 зобов'язання з
повернення кредиту не виконала.

15 липня 2013 року, у зв'язку із
невиконанням ОСОБА_3 зобов'язань по
поверненню кредиту позивач звернувся
до суду із зазначеним позовом.

Вирішуючи спір та відмовляючи в
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
пропущено строк позовної давності,
передбачений ст. 257 ЦК України.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору у
встановлені строки і боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти, позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти) у такій самій
сумі, що були передані йому
позикодавцем у строк та в порядку, що
встановлені договором, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625 цього
кодексу.

Вимогами ЦК України передбачено, що
позовна давність - це строк у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу

Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України,
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

ч.1 ст. 260 ЦК України передбачено, що
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі.

Я убачається із матеріалів справи,
відповідно до п.5.5 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт), термін
позовної давності по вимогах про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки-пені, штрафів за даним
договором встановлюється сторонами
тривалістю в 5 років.

Таким чином, відповідно до вимог ч.1
ст.260 ЦК України, сторони у справі
відповідно до Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт) досягли домовленості про
збільшення строку позовної давності з
трьох до п'яти років, тому висновок суду
першої інстанції щодо пропуску
позивачем строку позовної давності є
необґрунтованим.

Крім того, відповідно до п. 31 Постанови
Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 березня 2012
року за № 5 "Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин" з наступними змінами та
доповненнями, при застосуванні
положення пункту 7 частини одинадцятої
статті 11 Закону України «Про захист
прав споживачів», яким кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув, суди мають виходити з того,
що у системному зв'язку з частиною
одинадцятою статті 11 зазначеного
Закону ця вимога стосується
позасудового порядку повернення
споживчого кредиту і спрямована на те,
щоб встановити судовий контроль за
вирішенням таких вимог кредитодавця з
метою захисту прав споживача як
слабшої сторони договору споживчого
кредиту.

У зв'язку із цим та враховуючи, що ЦК не
передбачає заборони пред'явлення
окремих вимог у зв'язку з пропущенням
строку позовної давності, при
вирішенні таких спорів, суди повинні
враховувати положення ЦК про позовну
давність.

Таким чином колегія суддів приходить
до висновку, що суд першої інстанції
безпідставно відмовив позивачу у
задоволенні позовних вимог у зв'язку із
впливом строку позовної давності, та
вважає що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню із зменшенням
розміру пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором.

Згідно із ч. 2 ст. 258 ЦК України
встановлена спеціальна позовна
давність в один рік до вимог, у тому
числі, про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

За правилами ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати,
або настання події, з якою пов'язано
його початок.

Отже, застосування строку позовної
давності в один рік щодо стягнення
неустойки обмежується останніми 12
місяцями перед зверненням до суду, а
починається окремо за кожен день, за
який вона нараховується, у межах строку
позовної давності за основною вимогою.

На підставі викладеного колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
зменшення пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором з
39706,30 грн. до 12566,70 грн., з урахуванням
вимог ст. 253 ЦК України, тобто стягненню
підлягає пеня в межах строку позовної
давності в один рік.

Таким чином, виходячи з положень
ст.ст.253, 526, 527, 530, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України
колегія суддів приходить до висновку
про необхідність про часткове
задоволення позовних вимог позивача та
стягнення із відповідача
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 47910 грн. 14 коп., з яких:
заборгованість за кредитом - 6100,99 грн.;
заборгованість по відсоткам - 25192,46 грн.;
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 12566,70 грн.;
штраф - 500,00 грн. (фіксована
частина);штраф - 3549,99 грн. (процентна
складова).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати, тому з відповідача
підлягають стягненню на користь
позивача судові витрати за подачу
позовної заяви в розмірі 479 грн. 10 коп.
та за подачу апеляційної скарги в
розмірі 375 грн. 25 коп.

Керуючись ст.ст.303,307,п.1ч.1 ст.309, ст. 316 ЦПК
України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" задовольнити.

Рішення Центрально-Міського районного
суду м. Кривого Рогу від 24 січня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" 47910 (сорок
сім тисяч дев'ятсот десять) грн. 14 коп.
заборгованість за кредитним договором
№DNH4KS84010585 від 14.12.2005 року, укладеного
між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним
товариством комерційний банк
"ПриватБанк", яка складається із
заборгованості за кредитом - 6100,99 грн.;
заборгованості по відсоткам - 25192,46 грн.;
пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 12566,70 грн.;
штрафу - 500,00 грн. (фіксована частина);
штрафу - 3549,99 грн. (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" судові
витрати за подачу позовної заяви в
розмірі 479 грн. 10 коп. та судові витрати
за подачу апеляційної скарги в розмірі
375 грн. 25 коп., а всього судових витрат
стягнути 854 (вісімсот п'ятдесят чотири)
грн. 35 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: