Справа № 458/1434/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року Турківський районний
суд Львівської області в складі:
головуючої, судді Строни Т.Г., при
секретарі Сисан С.І., із участю адвоката
ОСОБА_1, розглянувши в місті Турці
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
відділу культури і туризму Турківської
районної державної адміністрації
Львівської області, Турківської
районної державної адміністрації
Львівської області, Вовченської
сільської ради Турківського району
Львівської області, третя особа
Управління Державної казначейської
служби у Турківському районі
Львівської області, про поновлення на
роботі, скасування наказу, скасування
рішення сільської ради, внесення змін у
трудову книжку, стягнення
відшкодування моральної шкоди,

встановив:

14.10.2013 року до суду із даним
позовом звернувся ОСОБА_2.

Посилався на те, що із 1976 року він
працював керівником Народного дому
села Вовче Турківського району
Львівської області.

05.09.2013 року без попередження
наказом № 147/о його звільнено із
займаної посади за п. 3 ст. 40 КЗпП
України.

Звільнення вважав незаконним та
безпідставним із таких підстав:

-звільнення було проведено без
попередньої згоди профспілкового
органу;

-причини звільнення, зазначені в
наказі № 147/о, не відповідають дійсним
обставинам справи, оскільки на своїй
посаді він працював сумлінно та
професійно виконував обов'язки,
покладені на нього трудовим договором
та правилами внутрішнього трудового
розпорядку, за свою роботу
неодноразово нагороджувався грамотами
та подяками;

-належну йому трудову книжку він
отримав лише 23.09.2013 року, а повний
розрахунок із ним не проведено по день
подання позовної заяви до суду.

Крім того, внаслідок незаконного
звільнення йому завдано моральної
шкоди, яка полягає в тому, що:

-він був безпідставно позбавлений
права на отримання заробітку,
внаслідок чого змушений був прикладати
додаткові зусилля для організації
свого життя та сім'ї;

-постійні хвилювання про те, як
матеріально забезпечити себе та сім'ю,
тримали його в постійній нервовій та
психологічній напрузі. З цього приводу
він лікувався стаціонарно в м.Львові;

-незаконне звільнення призвело до
того, що він постійно хвилюється, як та
куди влаштуватися на роботу, оскільки
звільнення відбулося раптово і без
будь-яких законних підстав. Йому 58
років, іншої спеціальності він не має,
тому знайти йому роботу дуже складно. А
фактично він залишився без засобів до
існування та можливості оформити
пенсію. Моральну шкоду оцінює в 5000
гривень.

Просив суд:

-поновити його на посаді
директора Народного дому с.Вовче
відділу культури і туризму Турківської
райдержадміністрації із 05.09.2013 року;

-стягнути із відділу культури і
туризму Турківської районної
державної адміністрації Львівської
області середній заробіток за час
вимушеного прогулу;

-стягнути із із відділу культури і
туризму Турківської районної
державної адміністрації Львівської
області відшкодування моральної шкоди
в сумі 5000 гривень.

12.12.2013 року позивач збільшив свої
позовні вимоги - просив також визнати
незаконним та скасувати наказ відділу
культури і туризму Турківської РДА
Львівської області № 147/о від 05.09.2013
року як такий, що порушує його право на
працю, передбачене ст. 43 Конституції
України, оскільки він працював
сумлінно та професійно виконував свої
обов'язки. Згоди на його звільнення
профспілковим органом, членом якого
він є, надано не було.

Відповідно до ст.ст. 22, 33 ЗУ «Про
місцеве самоврядування в Україні» до
компетенції сільської ради не входить
розгляд питання про надання оцінки
роботі комунального закладу -
Народного дому с.Вовче, оскільки це є
структурний підрозділ відділу
культури і туризму Турківської РДА і
відповідно до вимог КЗпП України
заохочення, стягнення та звільнення
працівника може застосовуватися
виключно власником або уповноваженим
ним органом.

12.02.2014 року позивач уточнив свої
позовні вимоги.

Посилається на те, що наказом
Міністерства культури і туризму № 35
від 23.05.2007 року затверджено Примірне
положення про клубний заклад, у п. 1.2
якого вказано, що клубний заклад є
бюджетною неприбутковою організацією
і у своїй діяльності керується
Конституцією України, Законом України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», рішеннями місцевих органів
виконавчої влади та органів місцевого
самоврядування, цим Положенням та
іншими нормативно-правовими актами, що
регулюють діяльність в галузі
культури.

Відповідно до ухвали Вовченської
сільської ради від 24.12.2009 року «Про
утворення комунального закладу
«Народний дім села Вовче Вовченської
сільської ради Турківського району
Львівської області» сільською радою
утворено комунальний заклад. Власником
народного дому є територіальна громада
в особі Вовченської сільської ради.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» до
повноважень сільських рад належить
створення, ліквідація, реорганізація
та перепрофілювання підприємств,
установ та організацій комунальної
власності відповідної територіальної
громади.

До відання виконкомів сільських рад
належить управління закладами
культури, які належать територіальним
громадам або передані їм, організація
їх матеріально-технічного та
фінансового забезпечення.

Законом України «Про місцеві державні
адміністрації» визначено повноваження
та компетенція районних державних
адміністрацій. Місцева державна
адміністрація є місцевим органом
виконавчої влади і входить до системи
органів виконавчої влади, який
здійснює виконавчу владу на території
адміністративно-територіальної
одиниці, а також реалізує повноваження,
делеговані їй відповідною радою.

В силу ст. 35 вказаного Закону місцеві
державні адміністрації на відповідній
території взаємодіють із сільськими
радами, їх виконкомами, сприяють їм.
Представники місцевого самоврядування
мають право приймати участь у розгляді
питань, які зачіпають інтереси
місцевого самоврядування,
висловлювати зауваження і пропозиції.
Місцеві державні адміністрації не
мають права втручатися у здійснення
органами місцевого самоврядування
власних повноважень.

Враховуючи положення ст.ст. 19,140,143,144,146
Конституції України, п. 4 Рішення
Конституційного Суду України від
16.04.2009 року, Вовченська сільська рада
правомірно прийняла рішення про
утворення комунального закладу та як
власник цієї установи затвердила
директором комунального закладу
позивача із 24.12.2009 року.

В силу ст. 40 КЗпП України трудовий
договір, укладений на невизначений
строк, може бути розірваний власником.
Тому наказ відділу культури
Турківської РДА від 05.09.2013 року № 147/о є
незаконним, оскільки прийнятий
неналежним органом, з перевищенням
своїх повноважень.

В силу ст. 147-1 КЗпП України
дисциплінарні стягнення
застосовуються органом, якому надано
право прийняття на роботу працівника.
Посилання відповідача на притягнення
його до дисциплінарної
відповідальності є незаконними,
оскільки самі накази відділу культури
є прийняті неправомочним органом.

А тому просив суд:

-визнати незаконним та скасувати наказ
відділу культури і туризму Турківської
РДА Львівської області № 147/о від 05.09.2013
року;

- зобов'язати відділ культури і туризму
Турківської РДА внести зміни у його
трудову книжку про звільнення його із
посади директора сільського будинку
культури (СДК) з 24.12.2009 року у зв'язку із
затвердженням його на посаді директора
комунального закладу «Народний дім
села Вовче Вовченської сільської ради
Турківського району Львівської
області» (підстава - рішення
Вовченської сільської ради від 24.12.2009
року «Про утворення комунального
закладу «Народний дім села Вовче
Вовченської сільської ради
Турківського району Львівської
області»);

- зобов'язати Вовченську сільську раду
Турківського району Львівської
області зробити запис у трудову книжку
про затвердження його на посаді
директора комунального закладу
«Народний дім села Вовче Вовченської
сільської ради Турківського району
Львівської області» з 24.12.2009 року
(підстава - рішення Вовченської
сільської ради від 24.12.2009 року «Про
утворення комунального закладу
«Народний дім села Вовче Вовченської
сільської ради Турківського району
Львівської області»);

-зобов'язати Вовченську сільську раду
Турківського району Львівської
області негайно допустити його до
роботи на посаді директора
комунального закладу «Народний дім
села Вовче Вовченської сільської ради
Турківського району Львівської
області». Рішення суду в цій частині
допустити до негайного виконання;

-стягнути із Вовченської сільської
ради на його користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу із
05.09.2013 року по день прийняття рішення.
Допустити негайне виконання рішення в
цій частині за один місяць;

-стягнути із відділу культури і туризму
Турківської РДА на його користь 5000
гривень відшкодування моральної шкоди.

31.03.2014 року позивач знову збільшив свої
позовні вимоги, внісши такі зміни:
просить також скасувати рішення
Вовченської сільської ради
Турківського району Львівської
області № 180 від 13.06.2013 року як таке, що
прийняте неправомірно, із порушенням
чинного законодавства.

Посилається на те, що підстави
розірвання трудового договору з
ініціативи власника, визначені ст.ст.
40,41 КЗпП України, перелік їх вичерпний і
тлумаченню не підлягає. Підстава
звільнення «за неетичну поведінку» не
передбачена чинним законодавством
України. Окрім того, наказом відділу
культури і туризму Турківської
райдержадміністрації № 147/о його ще раз
звільнено із посади директора
народного дому 05.09.2013 року.

В судовому засіданні позивач підтримав
свої позовні вимоги і надав суду
пояснення, аналогічні викладеним у
позовній заяві, доповненнях та
уточненнях до неї. Свою вимогу про
поновлення його на посаді директора
Народного дому с.Вовче у відділі
культури і туризму Турківської РДА
Львівської області не підтримав і
пояснив, що він не просить суд
поновлювати його на посаді директора
Народного дому с.Вовче у відділі
культури і туризму Турківської
райдержадміністрації Львівської
області, як просив у своїй першій
позовній заяві.

На даний час позивач просить суд:

-визнати незаконним та скасувати
наказ відділу культури і туризму
Турківської РДА Львівської області №
147/о від 05.09.2013 року;

-скасувати рішення Вовченської
сільської ради Турківського району
Львівської області № 180 від 13.06.2013 року;

-стягнути із відділу культури і туризму
Турківської районної державної
адміністрації Львівської області
відшкодування моральної шкоди в сумі
5000 гривень;

-зобов'язати відділ культури і туризму
Турківської райдержадміністрації
Львівської області внести зміни у його
трудову книжку про звільнення його із
посади директора сільського будинку
культури (СДК) з 24.12.2009 року у зв'язку із
затвердженням його на посаді директора
комунального закладу «Народний дім
села Вовче Вовченської сільської ради
Турківського району Львівської
області» (підстава - рішення
Вовченської сільської ради від 24.12.2009
року «Про утворення комунального
закладу «Народний дім села Вовче
Вовченської сільської ради
Турківського району Львівської
області»);

- зобов'язати Вовченську сільську раду
Турківського району Львівської
області зробити запис у трудову книжку
позивача про затвердження його на
посаді директора комунального закладу
«Народний дім села Вовче Вовченської
сільської ради Турківського району
Львівської області» з 24.12.2009 року
(підстава - рішення Вовченської
сільської ради від 24.12.2009 року «Про
утворення комунального закладу
«Народний дім села Вовче Вовченської
сільської ради Турківського району
Львівської області»);

-зобов'язати Вовченську сільську раду
Турківського району Львівської
області негайно допустити його до
роботи на посаді директора
комунального закладу «Народний дім
села Вовче Вовченської сільської ради
Турківського району Львівської
області». Рішення суду в цій частині
допустити до негайного виконання;

-стягнути із Вовченської сільської
ради на його користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу із
05.09.2013 року по день прийняття рішення.
Допустити негайне виконання рішення в
цій частині за один місяць.

В судовому засіданні представники
відділу культури і туризму Турківської
РДА Львівської області, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, позов не визнали і пояснили, що
трудові правовідносини існували між
позивачем та відділом культури і
туризму Турківської РДА; згідно п. 10.14
Положення про відділ культури і
туризму Турківської
райдержадміністрації Львівської
області начальник відділу мав право
звільнити позивача із посади директора
народного дому; хоча комунальний
заклад «Народний дім села Вовче
Вовченської сільської ради» створений
в 2009 році, однак, створення це було
формальним, до кінця процес створення
не пройшов, як юридична особа він
зареєстрований лише в серпні 2012 року;
наказу про прийом позивача на роботу в
комунальний заклад не було, сільська
рада не затверджувала штатний розпис,
не вела трудову книжку позивача; не
було проведено ліквідації Народного
дому с.Вовче відділу культури і туризму
Турківської райдержадміністрації;
позивач продовжував перебувати у
трудових стосунках із відділом
культури; в наявності існували дві
паралельні структури, які не
перетикалися між собою; наказу про
переведення позивача із роботи в
органах місцевої влади в органаи
місцевого самоврядування не було,
жодного наказу від Турківської
райдержадміністрації відділ культури
не отримував, позивач і надалі був
працівником відділу культури і
туризму; сільська рада не мала
обов'язку здійснювати таке переведення
в односторонньому порядку; заробітну
плату позивач отримував із державного
бюджету, сільська рада є лише
розпорядником бюджетних коштів. Робота
позивача оплачувалася саме із
державного бюджету, а не із бюджету
місцевого самоврядування.

Наказом № 147/о від 05.09.2013 року позивач
підставно звільнений із посади
директора народного дому, позивач
перед цим мав дві догани, які не
оскаржував; ці накази прийняті в межах
повноважень.

З приводу наказу від 03.04.2013 року -
позивач сам визнав, що не був на роботі.

Також позивач 19.07.2013 року не подав у
відділ культур звіти, про дату подачі
був повідомлений, про що також
підтвердили працівники народного дому
с.Вовче ОСОБА_7 та ОСОБА_8

05.09.2013 року позивач був звільнений за
чергове порушення трудової дисципліни.
Посилання позивача на те, що він був на
нараді, не спростовує того факту, що о
15.00 год. в цей день позивач повинен був
прийти на роботу, однак не прийшов.

Позивачу пропонувалося надати
пояснення про причини відсутності на
роботі.

Звільнення було наслідком порушення
трудової дисципліни 04.09.2013 року.
Позивач визнав в судовому засіданні
факт відсутності на роботі.

Також позивач не наводить правових
підстав для скасування рішення
Вовченської сільради № 180 від 13.06.2013
року.

Також позивач не навів причинного
зв'язку між своїми моральними
стражданнями та діями відділу культури
і туризму.

Тобто, позивач тривалий час порушував
трудову дисципліну, не виконував свої
прямі обов'язки, за що і був звільнений
з посади. Вважають, що позивач
звільнений на законних підставах.
Просять у позові відмовити.

В судовому засіданні представник
Вовченської сільської ради
Турківського району Львівської
області позов не визнав і пояснив, що,
дійсно, Вовченська сільська рада 24.12.2009
року прийняла рішення № 341 «Про
утворення комунального закладу
«Народний дім села Вовче Вовченської
сільської ради Турківського району
Львівської області». Дане рішення було
прийняте на виконання розпорядження
КМУ № 1007-р від 19.08.2009 року «Про
забезпечення цільового використання
коштів бюджетними установами
(закладами) соціально-культурної
сфери» - необхідно було відкрити до
01.01.2010 року в органах Державного
казначейства реєстраційні рахунки.

Також сільською радою було прийнято
«Положення про клубний заклад»
відповідно до наказу Міністерства
культури і туризму України від 23.05. 2007
року № 35 «Про затвердження Примірного
положення про клубний заклад».

Поряд з тим, Вовченська сільська рада
не призначала, а затвердила позивача
директором, який має подвійне
підпорядкування сільській раді та
відділу культури.

Вовченська сільська рада повідомила
позивача, що йому необхідно написати
заяву на сесію сільської ради з
проханням призначити його на посаду
керівника комунального закладу, але
він відмовився, мотивуючи свою відмову
тим, що його призначає виключно відділ
культури і туризму Турківської
райдержадміністрації, і його трудова
книжка перебуває там.

Позивач також відмовився виконувати
інші пункти рішення сільської ради,
зокрема реєстрацію комунального
закладу як юридичної особи.

Поряд з тим на своїй сесії 13.06.2013 року
Вовченська сільська рада своїм
рішенням № 180 «Про роботу комунального
закладу «Народний дім с.Вовче
Вовченської сільської ради» визнала
роботу позивача незадовільною та
звільнила його із займаної посади і
рекомендувала відділу культури і
туризму Турківської
райдержадміністрації у зв'язку із
подвійним підпорядкуванням позивача
видати відповідний наказ та провести
процедуру його звільнення.

Звертають увагу суду на те, що позивач
посилається на рішення сільської ради
№ 341 від 24.12.2009 року «Про утворення
комунального закладу «Народний дім
села Вовче Вовченської сільської ради»
і поряд з тим не визнав і не визнає
рішення сесії Вовченської сільради №
180 від 13.06.2013 року «Про роботу
комунального закладу «Народний дім
села Вовче Вовченської сільської
ради».

Всі пункти позовних вимог позивача
вважають необґрунтованими і такими, що
не підтверджені будь-якими
нормативними документами.

Просять суд у позові відмовити.

В судовому засіданні представник
Турківської районної державної
адміністрації Львівської області,
Галич М.В., позов не визнав і пояснив, що
відповідач, відділ культури і туризму
Турківської райдержадміністрації, мав
право звільняти позивача із посади
директора як належний роботодавець.

Згідно п. 10.14 Положення про відділ
культури і туризму Турківської
райдержадміністрації Львівської
області, затвердженого розпорядженням
голови райдержадміністрації № 24 від
02.01.2013 року, до повноважень начальника
відділу належить призначення на
посаду та звільнення із посади
керівників підпорядкованих йому
установ, в тому числі районного
народного дому у порядку,
передбаченому законодавством про
працю.

Позивач, як він сам указав у позовній
заяві, працює на посаді директора
народного дому. "Народний дім" - це назва
структурного підрозділу відділу
культури і туризму Турківської
райдержадміністрації, про що свідчить
запис у трудовій книжці позивача,
посадова інструкція директора
народного дому, штатний розпис відділу
культури і туризму Турківської
райдержадміністрації, особова картка
позивача як працівника відділу
культури і туризму Турківської
райдержадміністрації.

Комунальний заклад «Народний дім села
Вовче Вовченської сільської ради
Турківського району» було створено
Вовченською сільською радою в 2009 році,
зареєстровано як юридичну особу в
серпні 2012 року. Відповідно до рішення
сільської ради позивача було
затверджено керівником цього закладу.
Однак, відділ культури і туризму
Турківської райдержадміністрації як
роботодавець позивача не приймав
жодних рішень про переведення позивача
на іншу роботу, зокрема, в комунальний
заклад «Народний дім села Вовче
Вовченської сільської ради
Турківського району Львівської
області». Позивач до моменту
звільнення був працівником відділу
культури і туризму Турківської
райдержадміністрації.

За весь час існування народного дому,
починаючи із сімдесятих років, особові
справи його працівників, трудові
книжки перебувають у відділі культури
і туризму Турківської
райдержадміністрації (назва відділу
змінювалася у зв'язку зі зміною
системи органів виконавчої влади).
Тимчасове положення про клубні заклади
системи Міністерства культури України,
затверджене наказом Міністерства
культури України № 82 від 29.04.1991 року,
діяло впродовж 1991-2007 років і втратило
чинність у зв'язку із прийняттям 23.05.2007
року наказу Міністерства культури і
туризму України № 35, яким затверджено
Примірне положення про клубний заклад.
Однак, це положення не заперечує і не
скасовує підпорядкування існуючих
клубних закладів, навпаки - підтверджує
належність клубних закладів до
системи Міністерства культури і
туризму України, зокрема, в п. 1.1
зазначено, що клубний заклад - це палац,
будинок культури, клуб, народний дім,
молодіжний центр, будинок мистецтв,
будинок фольклору, будинок народної
творчості, інший заклад системи
Міністерства культури і туризму
України, діяльність якого спрямована
на створення, розповсюдження та
популяризацію культурних надбань. Цим
Примірним положенням не
зобов'язувалося відділ культури і
туризму Турківської
райдержадміністрації приймати
будь-які рішення щодо переведення
позивача на іншу роботу.

В подальшому було прийнято наказ
Міністерства культури України № 25 від
16.01.2012 року «Про визнання таким, що
втратив чинність, наказу Міністерства
культури і туризму України від 23.05.2007
року № 35», але це не мало своїм
наслідком будь-яку зміну
підпорядкованих клубних закладів.

Впродовж всього існування
Народного дому с.Вовче як структурного
підрозділу відділу культури і туризму
Турківської райдержадміністрації всі
кадрові накази приймалися відділом
культури і туризму Турківської
райдержадміністрації. Передання
особових справи до комунального
закладу не було.

Жодного владного розпорядження
від вищих органів державної влади
відділ культури і туризму Турківської
райдержадміністрації не отримував,
жодних кадрових рішень про звільнення
та переведення на іншу роботу щодо
позивача (зміна умов праці) відділом
культури і туризму Турківської
райдержадміністрації не приймалося.
Роботодавцем позивача вважається
відділ культури і туризму Турківської
райдержадміністрації.

Вовченська сільська рада є
органом місцевого самоврядування та не
є вищим органом державної влади щодо
відділу культури і туризму Турківської
райдержадміністрації. Сільська рада
взагалі не входить у структуру органів
державної влади і її рішення не мають
зобов'язальної юридичної сили для
відділу культури і туризму Турківської
райдержадміністрації.

Тому сільська рада вправі була
створювати комунальні заклади, однак
ці заклади не мають жодного відношення
до зміни посади позивача та його
трудової функції, яку він виконує у
відділі культури і туризму Турківської
райдержадміністрації.

Вважає, що Вовченську сільську раду не
можна зобов'язати зробити запис про
прийняття на роботу позивача, оскільки
сільська рада не має відношення до
працевлаштування та виконання
посадових обов'язків позивачем в
структурі відділу культури і туризму
Турківської райдержадміністрації.

Також вважає, що не підлягає до
задоволення вимога про негайне
допущення позивача до роботи на посаді
директора комунального закладу
«Народний дім села Вовче Вовченської
сільської ради Турківського району
Львівської області», оскільки
працевлаштування в цьому закладі не
має відношення до предмету даного
судового спору, із урахуванням того, що
позивач працює в структурі відділу
культури і туризму Турківської
райдержадміністрації.

Тобто, звільнення позивача наказом
начальника відділу культури і туризму
Турківської районної державної
адміністрації Львівської області
вважає законним і просить у позові
відмовити.

В судовому засіданні представник
Турківського відділення Державної
казначейської служби України у
Львівській області при вирішенні
даного позову покладався на думку суду.

Вислухавши позивача,
представників відповідачів та третьої
особи, свідків: ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_8, ОСОБА_7,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_4, ОСОБА_16,
дослідивши обставини справи, всі
наявні документи, суд приходить до
висновку, що позов до задоволення не
підлягає, із таких підстав.

Судом встановлено, що 08.01.1981 року
наказом завідуючої відділом культури
позивач переведений на посаду
директора клубного закладу - СДК
(сільського дому культури) с.Середа
відділу культури виконкому
Турківської районної ради Львівської
області.

15.04.1991 року рішенням Вовченської
сільської ради Турківського району
Львівської області село Середа
перейменовано в с.Вовче.

01.07.2005 року відділ культури
реорганізовано шляхом перетворення у
відділ культури і туризму Турківської
районної державної адміністрації, де
позивач і працював до часу звільнення
його із посади директора Народного
дому с.Вовче.

24.12.2009 року рішенням Вовченської
сільської ради «Про утворення
комунального закладу «Народний дім
села Вовче Вовченської сільської ради
Турківського району» сільською радою
утворено комунальний заклад «Народний
дім села Вовче Вовченської сільської
ради Турківського району», директором
якого затверджено позивача. На той час
позивач продовжував працювати
директором Народного дому села Вовче у
відділі культури і туризму. Заяви про
переведення його на роботу в
комунальний заклад він не подавав, із
відділу культури і туризму не
звільнявся, трудова книжка його
залишалася у відділі культури і
туризму, однак заробітну плату стала
нараховувати і виплачувати йому
сільська рада, а тому позивач став
перебувати у подвійному
підпорядкуванні відділу культури і
туризму Турківської
райдержадміністрації та Вовченської
сільської ради.

У серпні 2012 року була проведена
державна реєстрація комунального
закладу «Народний дім села Вовче
Вовченської сільської ради
Турківського району», однак ніяких
кадрових та організаційних змін у
зв'язку із цим ані відділом культури і
туризму, ані Вовченською сільрадою
проведено не було.

Працюючи директором Народного
дому села Вовче відділу культури і
туризму Турківської
райдержадміністрації Львівської
області, позивач проявив себе
різнобічно, а у 2013 році допустив
систематичне невиконання своїх
трудових обов'язків.

Так, 16.03.2013 року позивач був
відсутній на роботі без поважних
причин, за що йому 03.04.2013 року наказом №
24/о в.о. начальника відділу культури і
туризму Турківської РДА Львівської
області ОСОБА_13 йому було оголошено
догану. Із даним наказом позивач був
ознайомлений, однак його не оскаржував.

13.06.2013 року рішеням Вовченської
сільської ради Турківського району
Львівської області № 180 роботу
директора комунального закладу
«Народний дім села Вовче Вовченської
сільської ради» визнано незадовільною.
За допущені недоліки та неетичну
поведінку ОСОБА_2 звільнено з посади
директора комунального закладу
«Народний дім села Вовче Вовченської
сільської ради».

Це рішення сільської ради прийняте із
перевищенням повноважень в частині
звільнення позивача із посади і не було
обов'язковим для начальника відділу
культури і туризму Турківської
райдержадміністрації Львівської
області. Вовченська сільська рада лише
рекомендувала завідувачу (начальнику)
відділу культури і туризму
Турківської РДА ОСОБА_5 видати
відповідний наказ та провести
процедуру звільнення відповідно до
вимог чинного законодавства. Контроль
за виконанням даного рішення покладено
на сільського голову Бурича В.В.

Згідно графіку здачі звітів
працівників сільських народних домів
за другий квартал 2013 року позивач
повинен був здати звіти 19.07.2013 року,
однак у визначений графіком день звіти
не здав, а тому 09.08.2013 року начальником
відділу культури і туризму Турківської
РДА ОСОБА_5 видано наказ № 113/о, яким
позивачу оголошено догану за
несумлінне виконання своїх службових
обов'язків - нездачу звітів за другий
квартал 2013 року. Звіти за другий
квартал 2013 року позивач здав лише 15.08.2013
року, вже після видання цього наказу.
Цей наказ був повідомлений позивачу,
однак він його також не оскаржував.

04.09.2013 року позивач знову був
відсутній на роботі без поважних
причин, і наказом № 147/о від 05.09.2013 року
начальника відділу культури і туризму
Турківської райдержадміністрації
Львівської області від 05.09.2013 року
позивач був звільнений із займаної
посади директора народного дому
с.Вовче за п. 3 ст. 40 КЗпП України за
систематичне невиконання своїх
трудових обов'язків.

Профспілковий комітет відділу
культури і туризму Турківської
райдержадміністрації був згідний зі
звільненням позивача, вважав його
таким, що він не є членом
профспілкового комітету по причині
несплати членських внесків.

Наведені вище обставини
підтверджуються:

-копією трудової книжки, із якої
вбачається, що на час притягнення його
до дисциплінарної відповідальності та
звільнення позивач працював у відділі
культури і туризму Турківської
районної державної адміністрації
Львівської області, який і був його
роботодавцем (а.с. 5,6 том 1);

-копією розпорядження голови
Турківської РДА № 303 від 14.11.2013 року про
внесення змін до положення про відділ
культури і туризму Турківської РДА від
02.01.2013 року (а.с. 29 том 1);

-копією розпорядження голови
Турківської РДА № 61-о від 27.09.2010 року
про призначення ОСОБА_5 завідувачем
відділу культури і туризму Турківської
РДА (а.с 30 том 1);

- копією розпорядження голови
Турківської РДА № 8-о від 02.01.2013 року
про переведення ОСОБА_5 із посади
завідувача на посаду начальника (а.с.31
том 1);

-копією наказу № 30/3 від 01.04.2013 року
та додатком до нього, із яких
вбачається, що позивач мав працювати як
такий, що працює на 0,75 посадового
окладу, в середу, четвер і п'ятницю - із
11.00 до 14.00 та із 15.00 до 18.00, а в суботу та
неділю - із 18.00 до 24.00. Позивач про цей
наказ знав, був із ним згідний, ніде
його не оскаржував (а.с. 36-39 том 1);

- копією скарги від 06.03.2013 року, із
якої вбачається, що колеги позивача та
учасники Народного дому села Вовче
скаржилися начальнику відділу
культури і туризму Турківської РДА на
негідну поведінку позивача (а.с. 40,41 том
1);

-копією акту від 03.04.2013 року, із
якого вбачається, що 01.04.2013 року в.о.
начальника відділу культури і туризму
ОСОБА_13 було видано наказ № 30/3 від
01.04.2013 року про ознайомлення
працівників народних домів з примірним
положенням про сільський народний дім,
доручено провідному методисту РНД
ОСОБА_18 ознайомити працівників
народних домів з розробленими
посадовими інструкціями та змінено
розпорядок робочого дня для
працівників закладів культури з 01.04.2013
року. Із цим наказом під розписку був
ознайомлений також і позивач, про що
був складений даний акт (а.с. 43 том 1);

-Положенням про відділ культури і
туризму Турківської районної
державної адміністрації Львівської
області від 25.01.2013 року, із п. 10.14 якого
вбачається, що начальник відділу
культури і туризму Турківської РДА має
право призначати на посаду та
звільняти із посади керівників
підпорядкованих йому установ, в тому
числі і районного народного дому,
структурним підрозділом якого є
Народний дім села Вовче (а.с. 44-51);

-копією наказу № 113/о від 09.08.2013
року про оголошення догани ОСОБА_2, із
якого вбачається, що за несумлінне
виконання своїх службових обов'язків -
нездачу звітів за другий квартал 2013
року - позивач був притягнутий до
дисциплінарної відповідальності у
виді догани. Із цим наказом, як
засвідчили в судовому засіданні свідки
ОСОБА_13, ОСОБА_10, позивач був
ознайомлений, однак його не оскаржував
(а.с. 76 том 1);

- копією наказу начальника
відділу культури і туризму Турківської
РДА ОСОБА_5 № 147/о від 05.09.2013 року, із
якого вбачається, що позивач був
звільнений по ст. 40 п. 3 КЗпП України
після вчинення ним чергового
невиконання своїх службових обов'язків
(а.с. 35,77);

- актом комісії із участю семи
осіб від 04.09.2013 року, із якого
вбачається, що 04.09.2013 року позивач був
відсутній на роботі, як в судовому
засіданні посвідчили свідки ОСОБА_19,
ОСОБА_8, без поважних причин (а.с. 78 том 1);

- копією скарги та доповідної від
06.03.2013 року, із яких вбачається, що до
начальника відділу культури і туризму
Турківської РДА зі скаргою звернулися
художній керівник народного дому
с.Вовче ОСОБА_7 та учасники народного
дому ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_8,
ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_8, які скаржилися
на дії позивача, який з їх слів зривав
репетиції, ображав їх брутальною
лайкою, поводився неадекватно.
Одночасно до начальника відділу
культури і туризму Турківської РДА
звернулася методист ОСОБА_11, яка
повідомляла про неадекватну поведінку
позивача під час кущового огляду 06.03.2013
року - позивач у її присутності грубо
лаяв художнього керівника ОСОБА_7 та
учасників драматичного гуртка (а.с. 40-42
том 1);

- посадовою інструкцією
директора (завідуючого) клубного
закладу (народного дому), із п. 2.14 якої
вбачається, що позивач, як директор
Народного дому с. Вовче, повинен був
щоквартально звітуватися за проведену
роботу перед методичним кабінетом
районного народного дому та відділом
культури і туризму (а.с. 82 том 1);

- рішенням Вовченської сільської ради
Турківського району Львівської
області № 180 13.06.2013 року, яким роботу
директора комунального закладу
«Народний дім села Вовче Вовченської
сільської ради» визнано незадовільною.
За допущені недоліки та неетичну
поведінку ОСОБА_2 звільнено з посади
директора комунального закладу
«Народний дім села Вовче Вовченської
сільської ради». Рекомендовано
завідувачу відділом культури і туризму
Турківської РДА ОСОБА_5 видати
відповідний наказ та провести
процедуру звільнення відповідно до
вимог чинного законодавства. Контроль
за виконанням даного рішення покладено
на сільського голову Бурича В.В. (а.с. 132
том 1);

-довідкою начальника фінансового
управління Турківської РДА № 67 від
19.02.2014 року та додатком до неї, із яких
вбачається, що рішенням сесії
Турківської районної ради № 357 від
06.02.2014 року на утримання сільських
установ культури було затверджено 2801, 5
тис грвн. На підставі цього фінансовим
управлінням було розроблено
формульний розрахунок до бюджету
Турківського району на 2014 рік, згідно
якого сума коштів на утримання установ
культури Вовченської сільської ради на
2014 рік становить 110,0 тисяч грвн.(а.с. 144-147
том 1);

-копією розпорядження голови
Турківської РДА № 9 від 21.01.2014 року «Про
затвердження коефіцієнтів частки
нормативних видатків на утримання
установ, що фінансуються із бюджетів
міста, селища та сіл Турківського
району» (а.с. 148 том 1);

-копією доповідної працівника
Народного дому ОСОБА_8 від 04.09.2013 року
про те, що 04.09.2013 року із 15.00 год. до 18.00
год. позивач був відсутній на роботі
(а.с. 154 том 1);

- копією протоколу № 9-а наради
працівників народних домів району від
04.09.2013 року та списком присутніх, із
яких вбачається, що працівники
народних домів, які під час перевірок
не були на роботі, попереджені про
застосування адміністративних мір
впливу при повторних випадках. На цій
нараді був присутній і позивач. Нарада
проводилася до 11.45, і о 15 год. 30 хв.
позивач повинен був перебувати на
роботі в Народному домі села Вовче (а.с.
155-157 том 1);

-копією наказу начальника
відділу культури і туризму Турківської
РДА № 75/о від 18.06.2013 року про надання
позивачу щорічної основної відпустки
із 20.06.2013 року по 15.07.2013 року (а.с 158 том 1);

-копією графіку здачі звітів
працівниками сільських народних домів
за другий квартал 2013 року, із якої
вбачається, що позивач повинен був
здати звіти згідно даного графіку
19.07.2013 року, про що, як засвідчили в
судовому засіданні свідки ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_13, позивач знав і звіти із
урахуванням відпустки встигав здати
(а.с. 159,160 том 1);

- копією акту від 07.08.2013 року про
те, що позивач особисто начальником
відділу культури і туризму Туркіської
РДА ОСОБА_5 був повідомлений про
необхідність з'явитися до головного
спеціаліста ОСОБА_13 для надання
пояснень на доповідну провідного
методиста ОСОБА_18 відділу культури і
туризму Турківської РДА та
ознайомлення із наказом (а.с. 161 том 1);

-копією доповідної від 29.07. 2013
року про те, що позивач не здав звіт про
проведену роботу (а.с. 162 том 1);

-копією особової картки позивача,
із якої вбачається, що вона
зберігається у відділі культури і
туризму Турківської
райдержадміністрації Львівської
області (а.с. 163 том 1);

-штатним розписом по сільських
народних домах (а.с. 164-166 том 1);

-письмовими поясненнями позивача
від 15.08.2013 року про причини нездачі ним
звітів у визначений день позивач
пояснював, що перебував на лікарняному,
однак підтверджуючого документу не
представив (а.с. 176 том1);

-письмовим поясненням позивача
від 03.04.2013 року про причини його
відсутності на роботі 15.03.2013 року, із
якого вбачається, що він дійсно був
відсутній на роботі (а.с. 177 том 1);

-актом від 05.09.2013 року про те, що за
трудовою книжкою і наказом про
звільнення із роботи позивач у відділ
культури і туризму не побажав
з'являтися (а.с. 178 том 1);

-копіями протоколів зборів
профспілкового комітету від 19.03.2014
року, 26.04.2013 року, 29.04.2014 року, 30.05.2014 року,
із яких вбачається, що, незважаючи на
вимогу суду, профком не захотів
розглядати питання щодо дачі або
відмови у дачі згоди на звільнення
позивача, мотивуючи це тим, що позивач
не є членом профспілкового комітету;

-показаннями в судовому засіданні
свідків:

-ОСОБА_7, художнього керівника,
про те, що позивач 15.03.2013 року цілий
день без повідомлення був відсутній на
роботі. Протягом часу спільної роботи
була свідком того, як позивач негідно
ставився до неї; - ОСОБА_8, про
те, що протягом спільної роботи із
позивачем, останній негідно ставився
до роботи і до людей, міг появлятися на
роботі у нетверезому стані бувши
директором Народного дому села Вовче,
знав, коли він має здавати звіти, за той
проміжок часу, що він вийшов із
відпустки, він встигав підготувати і
здати звіти. 15.03.2013 року позивач був
відсутній на роботі. Також позивач
знав, що 19.07.2013 року він має здати звіти
у відділ культури, він із ОСОБА_7
особисто його про це повідомляли. Для
підготовки звіту потрібний один день, і
позивач міг своєчасно здати звіти у
відділ культури і туризму. Також 04.09.2013
року позивач був відсутній на роботі;

-свідка ОСОБА_13 про те, що вона
була свідком того, як позивач обзивав
учасників народного дому, на позивача
поступали скарги від учасників
художньої самодіяльності. Також 15.03.2013
року позивач був відсутній на роботі,
вона запросила у нього пояснення.
Оскільки поважної причини відсутності
на роботі не було, нею було винесено
наказ про оголошення догани позивачу.

Також позивач знав про щоквартальну
здачу звітів, це його обов'язок; вона
також його повідомляла, однак він у
визначений день звіти не здав. Пояснив,
що був у відпустці, однак у відпустці
він був по 15.07.2913 року і 19.07.2013 року звіти
міг здати. Також 04.09.2013 року вона разом
із начальником відділу культури і
туризму, заступником голови районної
ради Лилом Ю.Д. та іншими виїжджали по
місцю роботи позивача у Народний дім
с.Вовче. На роботі його не було.

За дорученням начальника відділу
вона особисто перед звільненням 05.09.2013
року дзвонила позивачу і вимагала
пояснень, він пояснень не надав, а із
06.09.2013 року його вже не було. 09.09.2012 року
прийшла секретарка і взяла наказ про
звільнення із роботи для передачі
позивачу.

Також вона особисто дзвонила
позивачу, щоби забрав трудову книжку,
однак він не побажав;

-ОСОБА_12 про те, що 05.09.2013 року до
позивача дзвонили працівники відділу
культури, вимагали пояснень, а після
наказу про звільнення повідомляли про
те, щоби приїхав у відділ для
ознайомлення із нказом про звільнення,
однак він не захотів;

-свідка ОСОБА_11 про те, що 06.03.2013
року вона була на кущовому огляді по
місцю роботи позивача і чула, як він
матюкався на ОСОБА_7, кричав на неї. Було
складено доповідну начальнику. Знає, що
05.09.2013 рку позивача на нараді було
повідомлений наказ про звільнення;

-свідка ОСОБА_10 про те, що вона є
головою профкому. Знає, що позивач не
здавав членські внески, і його виведено
із членів профспілки. Також знає, що
19.07.2013 року позивач своєчасно не здав
звіти. Було і таке, що вона із
працівниками відділу виїжджали по
місцю роботи позивача, а його не було на
роботі.

Не довіряти даним доказам підстав
немає.

Твердження позивача та адвоката
ОСОБА_1 на те, що позивач був звільнений
із порушенням закону, суперечить
зібраним по справі доказам, наведеним
судом у рішенні вище, не довіряти яким
підстав немає.

Суд не приймає до уваги показання
свідків: ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, які
хвалили роботу позивача, які пояснили,
що про ставлення позивача до трудової
дисципліни та причини його звільнення
їм невідомі; ОСОБА_4, який показав, що
вже 15 років не приймає участі в роботі
колективу народного дому, - оскільки
цим свідкам нічого невідомо про
відношення позивача до трудової
дисципліни та обставини звільнення
його із роботи.

Посилання позивача на упереджене
ставлення до нього як керівництва
відділу освіти і культури Турківської
райдержадміністрації, так і
Вовченської сільської ради,
спростовується документами,
представленими суду представником
сільської ради (а.с. 180-206 том 1), із яких
вбачається, що незважаючи на свавільну
поведінку позивача на роботі та
вчинення ним по місцю роботи
адміністративного правопорушення -
дрібного хуліганства, протягом
тривалого періоду часу до нього
керівництвом не застосовувалося
жодних заходів дисциплінарного впливу.

Посилання позивача на те, що
звільнення проведено із порушенням
діючого законодавства, в судовому
засіданні доказами не підтвердилося.

Посилання позивача та адвоката
ОСОБА_1 на те, що позивач із 24.12.2009 року
був директором комунального закладу
«Народний дім села Вовче Вовченської
сільської ради Турківського району»,
суперечить фактичним обставинам
справи: позивач ніякої заяви про
звільнення та перевід до відповідачів
не подавав, звітував про проведену
роботу перед відділом культури і
туризму, а не перед сільською радою,
трудова книжка та особова картка
перебувають у відділі культури і
туризму, всі кадрові питання щодо
працівників Народного дому села Вовче
вирішував відділ культури і туризму,
який є самостійною установою та не
підпорядкований Вовченській сільській
раді. Вовченська сільська рада не
приймала на роботу позивача, не
укладала із ним трудового договору, а
лише затвердила як вже працюючого на
посаді керівника народного дому.

Посилання адвоката ОСОБА_1 на те,
що начальник відділу культури і
туризму не мав права звільняти
позивача, так як згідно Положення про
відділ культури і туризму він мав право
звільняти тільки працівників
районного народного дому, не
відповідає дійсності, так як народний
дім села Вовче є клубним закладом та
структурним підрозділом районного
народного дому.

В силу ст. 40 п. 4 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, може бути
розірваний власником або
уповноваженим ним органом у випадку
систематичного невиконання
працівником без поважних причин
обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
якщо до працівника раніше
застосовувалися заходи
дисциплінарного чи громадського
стягнення.

В силу ст. 43 КЗпП України
розірвання трудового договору з
підстав, передбачених пунктами 2-4 цього
Кодексу може бути проведено лише за
попередньою згодою виборного органу
первинної профспілкової організації,
членом якої є працівник.

В силу ст. 43-1 КЗпП України
розірвання трудового договору з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу без згоди
виборного органу первинної
профспілкової організації
допускається у випадках: в тому числі
звільнення працівника, який не є членом
первинної профспілкової організації,
що діє на підприємстві, в у станові,
організації; звільнення керівника
підприємства, установи, організації,
керівних працівників, які обираються,
затверджуються або призначаються на
посади державними органами, органами
місцевого та регіонального
самоврядування.

В силу ст.ст. 147-1,148 КЗпП України
дисциплінарні стягнення
застосовуються органом, якому надано
право прийняття на роботу (обрання,
затвердження і призначення на посаду)
даного працівника. Дисциплінарне
стягнення застосовується власником
або уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв'язку із
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці.

Відповідно до статей 149,150 КЗпП
України до застосування
дисциплінарного стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
зажадати від порушника трудової
дисципліни письмові пояснення. При
обрання виду стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника. Стягнення оголошується в
наказі і повідомляється працівникові
під розписку. Дисциплінарне стягнення
може бути оскаржене працівником у
порядку, встановленому чинним
законодавством.

Незважаючи на те, що є недоведеним
виведення позивача із членів
профспілки по тій причині, що відсутні
докази повідомлення позивача про цей
факт, посилання позивача на те, що його
звільнили без згоди профспілкового
комітету, не має юридичного значення,
оскільки він в силу ст. 43-1 КЗпП України
міг бути звільнений і без згоди
профспілкового комітету.

В силу ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ним вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи наведені вище вимоги
закону та обставини справи, враховуючи
наведені позивачем правові підстави
своїх позовних вимог, суд не знаходить
законних підстав для їх задоволення.

Враховуючи наведені вище
викладені в рішенні суду обставини,
законні підстави для задоволення
позову про відшкодування моральної
шкоди відсутні.

Що стосується вимоги позивача про
визнання незаконним рішення
Вовченської сільської ради № 180 від
13.06.2013 року про звільнення позивача із
посади, в цій частині їх слід
задовольнити, оскільки, дійсно,
сільська рада перевищила свої
повноваження і всупереч Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
прийняла незаконне рішення про
звільнення із посади особи,
роботодавцем якої не була.

На підставі наведеного вище та
керуючись ст. 43 Конституції України,
ст.ст. 4,10,11,60,212-215 ЦПК України, ст.ст.
40,43,43-1, 147-149 КЗпП України, постановою
Пленуму Верховного суду України № 9
від 06.11.1992 року «Про практику розгляду
судами трудових спорів», Законом
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», суд

вирішив:

позов задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати
пункт другий рішення Вовченської
сільської ради Турківського району
Львівської області № 180 від 13.06.2013 року:
"За допущені недоліки в роботі та
неетичну поведінку звільнити ОСОБА_2 з
посади директора комунального закладу
"Народний дім села Вовче Вовченської
сільської ради".

У задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Стягнути із Вовченської
сільської ради Турківського району
Львівської області судовий збір в сумі
121 грвн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Львівської області
через Турківський районний суд
Львівської області протягом 10 днів із
дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений
16.05.2014 року.

Головуюча -