АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ [1]

14 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Мазурик
О.Ф.,Росік Т.В.

при секретарі: Калініній Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1

на рішення Деснянського районного суду
м. Києва від 24 лютого 2014 року

в цивільній справі за позовом
Підприємства з іноземними
інвестиціями «ВІП-РЕНТ» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року Підприємство з
іноземними інвестиціями «ВІП-РЕНТ»
звернулося із позовом до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості. Зазначало,
що протягом часу з лютого 2012 року по
січень 2013 року відповідач брав у
позивача на прокат автомобілі різних
марок, проте плату за користування
автомобілями вносив несвоєчасно та не
в повному обсязі внаслідок чого
утворилася заборгованість в розмірі 64
022.00 грн. Посилаючись на те, що
відповідач, не дивлячись на укладений
між сторонами договір про
реструктуризацію боргу,
заборгованість не погашає, позивач
просив стягнути з нього суму
заборгованості, 3% річних в сумі 705.12 грн.
та судові витрати.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 24 лютого 2014 року позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на
користь Підприємства з іноземними
інвестиціями «ВІП-РЕНТ» 64 727 .12 грн.
заборгованості та судові витрати у
розмірі 647.27 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить
питання про скасування судового
рішення. Апелянт зазначає, що він
визнає лише заборгованість за
договором прокату у розмірі 11 796.95 грн.,
в інший частині вважає рішення
незаконним. Посилається на неповноту
з'ясування обставин, що мають значення
для справи та помилковість висновків
суду в частині визначення розміру
заборгованості. Вказує, що суд не
звернув уваги на наявність у договорі
прокату різних виправлень та дописок
щодо заміни марки прокатного
автомобіля, в той час коли мали
укладатися окремі договори на кожний
автомобіль, а в договорах про
реструктуризацію боргу є розбіжності
щодо номерів рахунків.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_1 не
з'явився. За відсутності доказів
поважності причин неявки його та його
представників, колегія суддів не
убачає підстав для задоволення його
заяви про відкладення розгляду справи
та зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305
ЦПК України, визнала повідомлення
належним, а неявку такою, що не
перешкоджає апеляційному розглядові
справи.

Представники Підприємства з
іноземними інвестиціями «ВІП-РЕНТ»
вважали апеляційну скаргу
безпідставною, а рішення суду законним
та обґрунтованим.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в цій частині, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Задовольняючи позовні вимоги суд
виходив з того, що між сторонами в
установленому законом порядку
укладені договори прокату автомобілів
у порушення умов яких відповідач не
сплатив плату за прокат у повному
обсязі, тому заборгованість у
визначеній позивачем сумі підлягає
стягненню з нього на користь позивача
із стягненням 3 % річних за прострочення
виконання грошового зобов'язання.

Колегія суддів з такими висновками
суду погоджується і вважає їх
правильними.

Як убачається з матеріалів справи та
установлено судом 02.09.2012 року між
Підприєм-ством з іноземними
інвестиціями «ВІП-РЕНТ» та ОСОБА_1 був
укладений договір прокату
транспортних засобів № 459896581 строком
дії до 25.12.12 року, відповідно до якого,
позивач передав відповідачу
автомобіль "Ауді А6", реєстраційній
номер НОМЕР_1, що підтверджується актом
технічного стану автомобіля від 02.09.2012
року. Денний тариф був встановлений у
розмірі 88.42 дол. США (а.с.5-6,45).

07.11.2012 року у зв'язку із пошкодженням
зазначеного автомобіля з вини ОСОБА_1,
йому був наданий інший автомобіль
марки "Тойота Кемрі", д.н.з. НОМЕР_2,
строком на 113 днів, з тарифом 88,42 доларів
США за день користування автомобілем
(а.с.46,50-51).

Загальна вартість прокату автомобіля
за 113 днів становила 83 275,30 грн. (а.с.5).

Відповідачем було сплачено за прокат
автомобіля 31 050,00 грн., що
підтверджується копією чеків від 07.11.12
року та 10.12.12 року (а.с.11).

25.12.2012 року ОСОБА_1 повернув автомобіль
"Тойота Кемрі" д.н.з. НОМЕР_2 та в цей же
день уклав з позивачем договір прокату
№ 459896581/А202084 строком дії з 25.12.12 року по
25.01.13 року (а.с.7-8).

Відповідно до цього договору прокату
від 25.12.2012 року, відповідачу був
переданий автомобіль «Ауді А6»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
підтверджується актом технічного
стану орендованого автомобіля (а.с.47).

04.01.2013 року відповідач повернув
вказаний автомобіль та взяв інший
транспортний засіб «Форд Куга»,
реєстраційний номер НОМЕР_3 (а.с.48).

15.01.2013 року ОСОБА_1 повернув позивачу
автомобіль «Форд Куга» та взяв «Тойота
Кемрі», реєстраційний номер НОМЕР_4,
який повернув 25.01.2013 року (а.с.49).

Відповідно до договору прокату від
25.12.2012 року, автомобіль надавався
відповідачу на 31 день за тарифом 39,675
доларів США за день. Розмір оплати за 31
день дорівнював 11796,95 грн. (а.с.7-8).

Згідно до поданого позивачем
розрахунку загальна заборгованість
відповідача за договорами прокату
склала 64 022,00 грн.

04.02.2013 року між сторонами укладено
угоду про реструктуризацію даної
заборгова-ності за якою ОСОБА_1
зобов'язався погасити заборгованість в
сумі 64 022,01 грн. в строк до 12.02.2013 року (
а.с.9).

Оскільки ОСОБА_1 заборгованість не
погасив, суд підставно стягнув її з
нього на користь позивача із
застосуванням положень ст. 625 ЦК
України.

Посилання в апеляційній скарзі на
неправильне обрахування суми
заборгованості колегія суддів вважає
безпідставними. Заборгованість
обрахована відповідно до діючих у
позивача тарифів та кількості днів
користування відповідачем
транспортними засобами, що
підтверджується договорами прокату та
актами приймання - передачі
автомобілів. Крім того, ОСОБА_1,
надсилаючи позивачу свою пропозицію
щодо укладення угоди про розстрочення
сплати заборгованості від 01.05.2013 року
сам зазначав суму заборгованості саме
у розмірі 64 022,01 грн.

Доводи апеляційної скарги про
невідповідність номерів виставлених
йому до оплати рахунків номерам
договорів прокату не можуть бути взяті
до уваги оскільки це різні за своїм
змістом та належністю документи й
можуть мати неоднакові номери. Не
зазначення в рахунках для сплати
заборгованості за прокат автомобілів
номеру договору за яким нарахована
заборгованість не звільняє
відповідача від здійснення оплати за
користування ним взятими у позивача
автомобілями.

Виправлення та дописки у договорі
прокату укладеного сторонами
стосуються лише марки, державного
реєстраційного номеру прокатного
автомобіля та строку прокату і не
містять зміни тарифу. Оскільки
передання та приймання автомобілів
відповідних марок та терміни
користування ними підтверджено
відповідними актами з власноручними
підписами відповідача і фактично ним
не заперечуються, таке порушення не
може бути підставою для зміни розміру
заборгованості . Тому колегія суддів в
цій частині доводи апеляційної скарги
не приймає.

Виходячи з наявних у матеріалах справи
та досліджених судом першої інстанції
письмових доказів колегія суддів
вважає, що висновки суду відповідають
обставинам справи та положенням
матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно
до спірних правовідносин застосовані
правильно.

Всі висновки суду першої інстанції
щодо пред'явлених у рамках даної справи
позовних вимог повно та послідовно
викладені у мотивувальній частині
оскаржуваного рішення.

Обставин, які б давали суду
апеляційної інстанції підстави для
спростування указаних висновків суду,
апеляційна скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними
правовідносини, суд першої інстанції
ухвалив правильне по суті рішення,
підстав для скасування якого колегія
суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315,317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- відхилити.

Рішення Деснянського районного
суду м. Києва від 24 лютого 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів шляхом подання
до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 754/10688/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5267/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Клочко І.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Прокопчук Н.О.