Номер провадження 2/489/346/14
РІШЕННЯ

Іменем України

20 травня 2014 року
місто
Миколаїв

Ленінський районний суд міста
Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Дельта банк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

встановив

В грудні 2013 року ПАТ «Дельта Банк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, мотивуючи свої
вимоги тим, що 29.09.2006 між ТОВ
«Комерційний Банк «Дельта»
(правонаступником якого є ПАТ «Дельта
Банк») та відповідачем було укладено
Кредитний Договір № 002-14062-29090061,
відповідно до умов Договору Банк надав
відповідачу кредит у сумі 1 980,00 грн. на
придбання певного майна зі сплатою 10%
річних. Відповідно до Договору
відповідач була зобов'язана щомісячно
у встановлені строки здійснювати
погашення заборгованості за кредитом
та сплачувати проценти за користування
кредитним коштами.

Оскільки, відповідач, не виконує
належним чином взяті на себе кредитні
зобов'язання, позивач просив суд
стягнути з неї суму заборгованості у
розмірі 1 965,00 грн.

Позивач в судове засідання свого
представника не направив, в пункті
четвертому своїх позовних вимог
просить розглядати справу без
присутності представника позивача,
позовні вимоги підтримує, не заперечує
проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, надала письмові заперечення
проти позову та заявила клопотання про
застосування строків позовної
давності.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено такі обставини та
відповідні правовідносини.

29.09.2006 між ТОВ «Комерційний Банк
«Дельта» та ОСОБА_1 було укладено
Кредитний Договір № 002-14062-29090061,
відповідно до умов Договору Банк надав
відповідачу кредит у сумі 1 980,00 грн. на
придбання певного майна зі сплатою 10%
річних. Відповідно до Договору
відповідач була зобов'язана щомісячно
у встановлені строки здійснювати
погашення заборгованості за кредитом
та сплачувати проценти за користування
кредитним коштами. З умовами договору
ОСОБА_1 була ознайомлена, нею він
підписаний.

Відповідно до п. 1.2 Статуту Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
воно є правонаступником Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Комерційний банк «Дельта».

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
глави 71 ЦК України, якщо інше не
встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до наданого позивачем
розрахунку, станом на 29.09.2013, сума
заборгованості відповідача складає - 1
592 грн. 28 коп., а саме: 1 150,00 грн. -
заборгованість за сумою кредиту; 15,40
грн. - заборгованість за відсотками; 426,88
грн. - заборгованість за комісіями.

Строк і умови повернення кредиту та
сплати відсотків визначені п. 2.1 - 2.13
Договору.

Статтями 525, 526, 530 ЦК України
встановлено, що зобов'язання повинні
виконуватися належним чином і в строк,
вказаний в договорі, одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається.

Відповідачем в односторонньому
порядку порушені умови зазначеного
договору.

Відповідач у заяві просила
застосувати строк позовної давності.

Позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Частиною 1 статті 360-7 ЦПК України
встановлено, що рішення Верховного
Суду України, прийняте за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

В постанові Верховного Суду України
від 19 березня 2014 року у справі № 6-14-цс-14
висловлено таку правову позицію:
"Відповідно до правил користування
платіжною карткою, які є складовою
кредитного договору, картка діє в межах
визначеного нею строку. За таким
договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору."

Відповідно до п. 2.8 Кредитного Договору
починаючи з місяця, що слідує за
місяцем, в якому наданий кредит,
позичальник щомісячно не пізніше 28
числа кожного місяця сплачує кредитору
рівними частками суму грошових коштів,
яка включає заборгованість за
кредитом, заборгованість по сплаті
процентів та плати за ведення
кредитної справи, у розмірі 246,00 грн. -
"платіж". В місяці, на який припадає
закінчення терміну користування
кредитом, зазначений в п. 1.1, платіж
повинен бути сплачений позичальником
не пізніше кінцевого терміну
повернення кредиту (а. с. 5). Відповідно
до Договору та умов надання кредитного
продукту "Стандарт ПЛЮС аванс/довідка"
(анкета позичальника) (а. с. 7) строк дії
кредиту становить 12 місяців, тобто
закінчився 29.09.2007.

За таких обставин, останній щомісячний
обов'язковий платіж мав бути сплачений
відповідачем 29.09.2007.

Суд вважає, що перебіг строку позовної
давності щодо останнього обов'язкового
щомісячного платежу почався 30.09.2007 та
сплинув 30.09.2010. Оскільки позивач
звернувся до суду лише у грудні 2013 року
суд дійшов висновку про те, що
позивачем пропущено строк позовної
давності.

Відповідно до вимог ст. 267 ЦК України
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Дослідивши докази долучені до
матеріалів справи щодо їх належності і
допустимості, оцінивши їх в сукупності,
суд дійшов висновку про те, що в
задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України суд

вирішив

В задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
"Дельта банк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ 002-14062-290906 від 29 вересня 2006 року
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області через Ленінський районний суд
м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
В. В.
Кокорєв