Справа № 635/391/14-ц
Провадження №2/635/983/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

15 квітня 2014 року
селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської
області у складі:

головуючого - судді О.М. Пілюгіної

за участю секретаря Бабенко І.К.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з
позовом та просить стягнути з
відповідача на свою користь
заборгованість за договором кредиту
від 18 жовтня 2012 року в розмірі 20585,48
гривень. В обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що 18 жовтня 2012 року
між позивачем та відповідачем укладено
генеральну угоду про реструктуризацію
заборгованості та приєднання до умов
та правил надання продукту кредитних
карт, відповідно до умов якої
відповідач отримала кредит у розмірі
16695,59 гривень у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
на термін до 31 жовтня 2014 року, зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 18% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Згідно умов договору відповідач
зобов'язалася щомісячно, починаючи з «
1» по « 25» число кожного місяця сплатити
позивачу грошові кошти у сумі 835,45
гривень для погашення заборгованості
за кредитом; за порушення строків
платежів для відповідача передбачена
відповідальність у вигляді пені та
штрафу. Позивач свої зобов'язання
виконав та надав відповідачу грошові
кошти у розмірі 16695,59 гривень,
відповідач зазначені кошти отримала,
але свої зобов'язання щодо виплати
коштів не виконує, в результаті чого,
станом на 26 грудня 2013 року утворилась
заборгованість у розмірі 20585,48 гривень,
що змусило позивача звернутися до суду
з позовом.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, подав суду заяву,
в якій заявлені вимоги підтримав в
повному обсязі, просив їх задовольнити
та додатково стягнути з відповідача
понесені судові витрати у розмірі 92,52
гривень, також просив справу
розглядати без його участі, не
заперечував проти ухвалення заочного
рішення.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, причини неявки суду не
повідомила, про день та час розгляду
справи сповіщалася належним чином,
тому суд, за згодою позивача, ухвалив
про заочний розгляд справи за
відсутності сторін.

Суд, дослідивши докази по справі
встановив наступні обставини та
відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що між позивачем та
відповідачем 18 жовтня 2012 року укладено
генеральну угоду про реструктуризацію
заборгованості та приєднання до умов
та правил надання продукту кредитних
карт, відповідно до умов якої
відповідач отримала кредит у розмірі
16695,59 гривень у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку,
на термін до 31 жовтня 2014 року, зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 18% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом, а
відповідач зобов'язалася повернути
кредит до 31 жовтня 2014 року сплачуючи,
щомісячно позивачу грошові кошти,
починаючи з « 1» по « 25» число кожного
місяця, у розмірі 835,45 гривень. При
порушенні відповідачем строків
повернення кредиту, сплати процентів
за його користування або комісійної
винагороди, відповідач зобов'язалася
сплатити позивачу пеню від суми
простроченого платежу та штраф.
Вказані обставини підтверджені
генеральною угодою про
реструктуризацію заборгованості та
приєднання до умов та правил надання
продукту кредитних карт від 18 жовтня
2012 року.

Позивач кредит у розмірі 16695,59 гривень
надав, а відповідач кредит отримала,
але свої зобов'язання щодо виплати
грошових коштів за договором кредиту
не виконує, в результаті чого станом на
26 грудня 2013 року виникла
заборгованість у розмірі 20585,48 гривень
з яких:

- заборгованість за кредитом у розмірі
15955,76 гривень;

- заборгованість по процентам за
користування кредитом у розмірі 3173,27
гривень;

- штраф у розмірі 500,00 гривень;

- штраф у розмірі 956,45 гривень, що
підтверджено розрахунком
заборгованості по кредитному договору
від 18 жовтня 2012 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до ЦПК
України, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушення
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України
передбачено, що якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику (кредит) частинами, то
в разі прострочення повернення
чергової частини позикодавець
(кредитор) має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
належних йому процентів.

Враховуючи, що відповідач не виконує
свої зобов'язання у строки та на умовах,
встановлених кредитним договором від 18
жовтня 2012 року, а позивач має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася та сплати
належних йому процентів, суд вважає що
сума боргу підлягає стягненню з
відповідача у примусовому порядку, а
позов підлягає задоволенню в повному
обсязі.

Позивачем сплачено судовий збір у сумі
243,60 гривень, про що свідчить платіжне
доручення № ВОТМ9BOFK9 від 09 січня 2014 року
та витрати на оплату відправлення
телеграми відповідачу у розмірі 92,52
гривень про що свідчить квитанція № 3497
від 14 березня 2014 року.

Судові витрати по справі підлягають
стягненню з відповідача на корить
позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 224-226
ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 612, ч. 1 ст. 610, 1049,
ч. 2 ст. 1050 ЦК України, суд ,

ВИРІШИВ:

позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Приватбанк" - повністю
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "Приватбанк" суму
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 20585 (двадцять тисяч п'ятсот
вісімдесят п'ять) гривень 48 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "Приватбанк" суму
понесених судових витрат в розмірі 336
(триста тридцять шість) гривень 12
копійок.

На рішення суду позивачем може
бути подано апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня проголошення рішення
суду, в апеляційний суд Харківської
області через Харківський районний суд
Харківської області.

Відповідач має право звернутися
до Харківського районного суду
Харківської області з заявою про
перегляд заочного рішення протягом
десяти днів з дня отримання копії
заочного рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляцію не
буде подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
О.М.
Пілюгіна