Справа № 748/922/14-ц Провадження №
22-ц/795/1007/2014 Головуючий у I інстанції
-Кухта В. О. Доповідач - Мамонова О.
Є.Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Мамонової О.Є.,

суддів: Вінгаль В.М.,
Позігуна М.І.,

при секретарі: Остапенко Г.С.

з участю: сторін та їх
представників

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Чернігові
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Чернігівського
районного суду Чернігівської області
від 02 квітня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів і додаткових витрат на
дитину, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Чернігівського районного
суду Чернігівської області від 02
квітня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено
частково. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
розірвано; стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 аліменти на утримання
неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 в
твердій грошовій сумі розміром 600 грн.
щомісячно, починаючи з 03 березня 2014
року і до досягнення дитиною
повноліття; стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 додаткові витрати на
дитину ОСОБА_3 в розмірі 100 грн.
щомісячно і до досягнення дитиною
повноліття; вирішено питання розподілу
судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
вказане рішення суду першої інстанції
в частині стягнення з нього на користь
ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої
доньки ОСОБА_3 аліментів у розмірі 600
грн. та додаткових витрат у розмірі 100
грн. скасувати та ухвалити нове
рішення, яким стягнути з нього на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі
400 грн., посилаючись на порушення судом
норм матеріального і процесуального
права та неповне дослідження обставин
справи. В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що судом не було прийнято до уваги
того факту, що відповідач (апелянт)
офіційно не працює, допомоги по
безробіттю не отримує, так як при
зверненні до центру зайнятості йому
було відмовлено у реєстрації у зв'язку
з тим, що його баба має у власності
землю. Апелянт зазначає, що єдиним
джерелом його доходу є підробітки в
селі, сам він проживає зі своєю бабою 1925
року народження, яку доглядає, а також
на його утриманні знаходяться батьки
пенсійного віку, які у силу свого віку
мають потребу у ліках та посиленому
харчуванні, натомість позивач офіційно
працює, має працюючих батьків, тобто
матеріальний стан позивача значно
кращий.

В письмових запереченнях ОСОБА_2
просить апеляційну скаргу відхилити, а
рішення Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 02 квітня 2014
року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
відповідача ОСОБА_1 та його
представників, які підтримали
апеляційну скаргу, позивачки ОСОБА_2 та
її представника, які наполягали на
законності рішення суду першої
інстанції, дослідивши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду без змін.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасовано правильне
по суті і справедливе рішення з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2
про стягнення аліментів та визначаючи
їх розмір районний суд врахував стан
здоров'я і матеріальне становище
дитини, розмір заробітної плати
позивача, яка є майже мінімальною, те що
вона має двох батьків пенсійного віку
(мати до того ж є інвалідом ІІІ групи), а
також, те що відповідач ніде не працює,
хоча є працездатним, також має батьків
пенсійного віку та проживає разом з
бабою 1925 року народження, якій потрібен
догляд. Задовольняючи позов в частині
стягнення додаткових витрат суд
врахував наявне захворювання зору у
дитини, що носить триваючий характер,
яке потребує «Д» нагляду двічі на рік
та носіння окулярів.

З таким висновком районного суду
повністю погоджується апеляційний суд,
оскільки він ґрунтується на матеріалах
справи та відповідає вимогам чинного
законодавства.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 25.06.2005 року
перебували у зареєстрованому шлюбі,
від якого мають доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що мешкає разом з матір`ю
та знаходиться на її утриманні (а.с. 7, 8).

ОСОБА_2 має двох батьків пенсійного
віку (мати є інвалідом 3 групи) та згідно
довідок про доходи позивачка з травня
2013 року по січень 2014 року отримала
дохід в розмірі 9236,10 грн., що в
середньому становить 1026,23 грн. на
місяць (а.с. 20,21, 23-30).

Відповідач ОСОБА_1 є працездатним
чоловіком, на даний момент ніде не
працює, на обліку в центрі зайнятості
не перебуває, соціальної допомоги не
отримує, має батьків пенсійного віку
(а.с. 43, 52-57). Згідно довідки від 31.03.2014
року № 03-19/80 зареєстрований та проживає
за адресою АДРЕСА_1, також за даною
адресою проживає його бабуся ОСОБА_4 1925
року народження, яка потребує
сторонньої допомоги та догляду (а.с. 47,
51). За його твердження отримує дохід від
тимчасових підробіток у селі, який має
мінливий характер.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України
аліменти на дитину присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) в твердій грошовій сумі.

Приписами ст. 182 Сімейного кодексу
України закріплено, що при визначенні
розміру аліментів суд враховує: стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини; стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення;
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

За правилом, встановленим ст. 184 СК
України, якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Виходячи із вищевикладеного, районний
суд дійшов вірного висновку про
необхідність стягнення на користь
позивача аліментів у твердій грошовій
сумі на утримання малолітньої дитини
ОСОБА_3, врахувавши, що відповідач
ОСОБА_1 проживає окремо від дитини,
матеріальної допомоги на її утримання
не надає, жодних достовірних доказів
стосовно перебування на його утриманні
батьків пенсіонерів та бабусі з якою
проживає матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги стосовно
того, що призначена сума аліментів в
розмірі 600 грн. є завищеною не
заслуговують на увагу, оскільки
районний суд розглядаючи спір повно та
всебічно з'ясував обставини справи, та
те, що відповідач є працездатним
чоловіком 36-річного віку, а отже може та
має можливість працювати і надавати
своїй дочці матеріальну допомогу.

Згідно копій виписок із медичної карти,
малолітня ОСОБА_3 має захворювання
зору, у зв'язку з чим потребує
постійного носіння окулярів, „Д"
нагляду двічі на рік, а також у виписках
міститься план реабілітації „Д"
хворого (а.с. 14-17). На підтвердження
витрат, понесених у зв'язку із наявним
захворюванням дочки, позивачкою було
надано копії квитанцій на ім'я ОСОБА_3
(а.с. 18-19).

Згідно з ч. 1 ст. 185 СК України той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була поставлена,
зобов'язані брати участь у додаткових
витратах на дитину, що викликані
особливими обставинами (розвитком
здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо).

Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення. Додаткові витрати на дитину
можуть фінансуватися наперед або
покриватися після їх фактичного
понесення разово, періодично або
постійно (ч. ч. 2, 3 ст. 185 СК України).

У пунктах 18, 19 постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" від 15.05.2006 року № 3
зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК
України участі в додаткових витратах
на утримання дитини, викликаних
особливими обставинами (розвитком її
здібностей, хворобою, каліцтвом тощо),
можна притягати лише батьків. У цих
випадках ідеться про фактично зазнані
або передбачувані витрати, тому їх
необхідно визначати у твердій грошовій
сумі. При одночасному розгляді вимог
про стягнення аліментів і додаткових
витрат їх має бути визначено у рішенні
окремо.

Суд першої інстанції визначаючи розмір
понесених додаткових витрат
позивачкою на дочку врахував зазначені
вимоги закону та передбачений законом
порядок їх відшкодування, навів в
своєму рішенні докази в обґрунтування
особливих обставин та такого розміру і
виходив з доводів позивачки, які
відповідають обставинам справи.

Перевіряючи оскаржуване рішення в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, апеляційним судом не
встановлено таких порушень
матеріального і процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення спору.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324
ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 02 квітня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: