АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа 22-ц/796/6072/2014
Головуючий у 1-й інстанції -Притула Н.Г.
Доповідач Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі
:

головуючого
судді Рубан С.М.

суддів
Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі
Онищенко О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргу
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 18 березня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа -
Шевченківський районний відділ
Головного управління Державної
міграційної служби в місті Києві про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1
про усунення перешкод у користуванні
житловим приміщенням, вселення,
визначення порядку користування
квартирою,-

В С Т А Н О В И
Л А :

Рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 18 березня
2014 рокув задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа -
Шевченківський районний відділ
Головного управління Державної
міграційної служби України в місті
Києві про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням- відмовлено.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про усунення перешкод в
користуванні житловим приміщенням,
вселення, визначення порядку
користування квартирою - задоволено
частково.

Зобов'язано ОСОБА_1 не чинити перешкод
ОСОБА_3 в користуванні квартирою
АДРЕСА_1.

Вселено ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 подали апеляційні скарги, в
яких просять рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити первісний позов ОСОБА_1 та
відмовити в задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_3, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

В судовому засіданні позивач та її
представники підтримали апеляційні
скарги.

Відповідач та її представники
заперечили проти апеляційних скарг.

Інші учасники процесу в судове
засідання не з'явились, про час і місце
розгляду справи повідомлені належно,
тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх
неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання, доводи
апеляційних скарг, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, дійшла
наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи і це
встановлено судом, ОСОБА_1 є власником
квартири АДРЕСА_1, що підтверджується
копією Свідоцтва про право власності
на житло від18.07.2012 року (а.с.11). Квартира
складається з однієї кімнати жилою
площею 20,40 кв. м., загальною площею 38,30
кв. м.

В квартирі, згідно з довідкою №31 від
20.08.2013 року, виданою ЖБК «Імпульс»
зареєстровані: ОСОБА_1 з 21.08.1976 року та
ОСОБА_3 з 10.02.1988 року (а.с.16).

Як вбачається з копій квитанцій,
витрати по утриманню квартири несла
ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_3 та її представники в
судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_3
передала матері 10 000, 00 грн. та перевела
рахунки в банківських установах на ім'я
ОСОБА_1, для сплати за
житлово-комунальні послуги. ОСОБА_1
заперечувала цей факт. Проте суду не
було надано належних та допустимих
доказів на підтвердження зазначеної
обставини.

З актів про непроживання особи в
житловому приміщенні та відсутності
особистих речей особи, що складені
22.01.2013 року та 10.08.2013 року комісією
Житлово-будівельного кооперативу
«Імпульс» вбачається, що ОСОБА_3 не
проживає в житловому приміщенні за
адресою: АДРЕСА_1 протягом останнього
року і по цей день. ОСОБА_3
зареєстрована в даній квартирі, але
ніякої участі в утриманні житла не
приймає, особистих речей та речей
повсякденного використання, які б
належали даній особі не виявлено.
Відомості про непроживання ОСОБА_3 за
вказаною адресою підтверджені
мешканцями цього будинку, які
зазначають, що протягом останніх шести
місяців не бачили дану особу в квартирі
НОМЕР_1, на сходовому майданчику, у
під'їзді та прилеглій території
будинку.

З висновку, що складений 03.09.2013 року
дільничним інспектором міліції
Шевченківського РУ ГУМВС України в м.
Києві Кічук А.С. вбачається, що 30.08.2013
року до Шевченківського РУ ГУМВС
України в м. Києві звернулась ОСОБА_3 з
приводу того, що матір ОСОБА_1 не пускає
її до квартири АДРЕСА_1.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в суді першої
інстанції пояснили, що вони 30.08.2013 року
були присутні, коли ОСОБА_1 не впускала
дочку в квартиру.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 регулярно проходить медичні
обстеження в поліклініці за місцем
реєстрації.

Стаття 47 Конституції України визначає,
що кожен має право на житло. Ніхто не
може бути примусово позбавлений житла
інакше як на підставі закону за
рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї, інших осіб і не має
права використовувати його для
промислового виробництва (ч. 1 ст. 383 ЦК
України).

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 156 ЖК України
члени сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

Згідно ч. 2 ст. 64 ЖК України до
членів сім'ї наймача належать дружина
наймача, їх діти і батьки.

Частина 2 статті 405 ЦК України визначає,
що член сім'ї власника житла втрачає
право на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Судом встановлено та не заперечувалося
сторонами, що ОСОБА_3 покинула квартиру
АДРЕСА_1 13.02.2012 року після сварки між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 через її майбутнє
заміжжя з ОСОБА_8, оскільки ОСОБА_1 була
проти шлюбу дочки з ОСОБА_8

Після сварки ОСОБА_3 покинула квартиру
АДРЕСА_1, на даний час між дочкою та
матір'ю існують неприязні
стосунки, до моменту пред'явлення
позову до суду ОСОБА_3 зверталась до
Шевченківського РУ ГУМВС України в м.
Києві щодо неможливості проживання за
місцем реєстрації, тому суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
ОСОБА_3 з поважних причин не проживає за
місцем реєстрації.

Оскільки ОСОБА_3 зареєстрована в
АДРЕСА_1 та судом не встановлено
підстав для визнання її такою, що
втратила право на користування
квартирою, а позивач ОСОБА_1 чинить
перешкоди ОСОБА_3 в користуванні
квартирою, у відповідача ОСОБА_3
відсутні ключі від квартири, що
підтвердила позивач ОСОБА_1, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про
усунення перешкод в користуванні
квартирою, вселення її та зобов'язання
ОСОБА_1 надати дублікат ключів від
квартири.

Доводи апеляційної скарги про те, що
відповідачем не було надано суду
жодних доказів поважності причин не
проживання в АДРЕСА_1 колегія суддів не
приймає до уваги, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом ОСОБА_3 покинула
квартиру АДРЕСА_1 після сварки з
матір'ю, на даний час між дочкою та
матір'ю існують неприязні стосунки, що
не заперечує позивач ОСОБА_1, до моменту
пред'явлення позову до суду ОСОБА_3
зверталась до Шевченківського РУ ГУ
МВС України в м. Києві щодо
неможливості проживання за місцем
реєстрації, тому суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про те, що
ОСОБА_3 з поважних причин не проживає за
місцем реєстрації.

Крім цього, доводи апеляційної скарги
про те, що відповідач не сплачує
квартплату та комунальні послуги за
спірну квартиру спростовуються
переведенням відповідачкою на рахунок
матері 10 000,00 грн., твердження позивача,
що переведені кошти з рахунку дочки на
її рахунок були коштами самої
позивачки, колегія суддів оцінює
критично.

Інші доводи апеляційної скарги
також були предметом розгляду суду
першої інстанції, висновків суду не
спростовують і не впливають на
правильність ухваленого у справі
рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи, колегія суддів не вбачає
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 18 березня 2014 року
-залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий : підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя: С.М. Рубан

Помічник судді: М.В. Мурга