Справа № 302/330/14-ц
Номер рядка звіту 26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14.05.2014

Міжгірський районний суд
Закарпатської області в

особі головуючого судді Кривка В. П

при секретарі Гажук Н.В.,

з участю: позивача представників:
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Міжгір'я справу за
позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поновлення строку
позовної давності і стягнення боргу за
позикою в сумі 95706 грн. 80 коп., -

В С Т А Н О В
И В:

17.03.2014 р. в суд подано указаний
позов з таким обґрунтуванням.

30.07.2003 р. відповідач отримав від
позивачки ОСОБА_3 в борг 5000 дол.США,
04.02.2004 р. - 3000 дол.США, про що надав
боргові розписки. Опісля відповідач,
обіймаючи посаду заступника голови
управління ЗАТ «Поріччя» в м.Хуст у
період 2003-2004 р.р., пообіцяв позивачці,
яка на той час працювала в
підприємстві і орендувала в цього
підприємства приміщення магазину для
торгівлі, що вказані кошти, одержані в
борг внесе в касу підприємства для
врахування при продажі орендованого
позивачкою магазину АДРЕСА_1. Однак
відповідач цього не вчинив, а борг
відмовився повернути. Дізнавшись про
це тільки в 2010 р., позивачка звернулась
в Хустську міжрайонну прокуратуру із
заявою про порушення кримінальної
справи за ознаками шахрайства. 29.03.2010 р.
прокурор порушив кримінальну справу за
ст.ст. 366 ч. 2, 191 ч. 4 КК України,
розслідування якої тривало майже 4 роки
і завершилось винесенням постанови
слідчим Хустського МВ УМВС від 28.03.2013 р.
про закриття кримінального
провадження у зв'язку з відсутністю
складу кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України.
Цією постановою встановлено, що
відповідач визнав одержання 8000 дол.
США як позику і визнав себе боржником
на вказану суму. Позивачка просить ці
обставини визнати поважними і поновити
строк позовної давності. Позивачка
розмір позовних вимог обґрунтувала
посиланням на зміст статей 526, 530, 610, 625,
1047, 1050 ЦК України з таким розрахунком:

- 3000 дол.США за курсом НБУ станом на
07.03.2014 р. становить 28140 грн. (3000х9,38 грн.)
відповідно - 5000 дол.США х 9,38 грн./дол.. =
46900 грн.

За прострочення боргових зобов'язань
просить стягнути 3% річних, а саме: - 46900
х 3% : 365 днів = 3 грн. 85 коп. в день. Строк
прострочення виконання зобов'язання з
30.09.2003 р. до 10.03.2014 р. становить 3814 днів х 3
грн. 85 коп. /день = 14683 грн. 90 коп.; - 28140 х 3% :
365 днів = 2 грн.31 коп. в день. Строк
прострочення цього зобов'язання з
04.02.2004 р. до 10.03.2014 р. становить 2590 днів х
2грн. 31 коп./день = 5982 грн.90 коп. Загальна
сума боргу відповідача, яка нарахована
позивачем, становить 95706 грн. 80 коп.

Представники позивача позов
підтримали, просять узяти до уваги, що
відповідач одержання в позику 8000
дол.США не заперечив, а його заяву про
застосування строку позовної
давності просять відхилити на основі
вищевикладених мотивів.

Відповідач у судове засідання
два рази поспіль не з'явився, будучи
належно повідомленим про час і місце
розгляду справи, про що є відповідні
підтвердження. 28.04.2014 р. відповідач
подав у суд заяву про застосування
позовної давності і вимогою
відмовити за цією підставою в позові,
оскільки позивачці із змісту
боргових розписок, поданих їй
відповідачем, видно що перебіг цього
строку розпочався з 30.09.2003 р. Окрім
цього, за цими обставинами і мотивами
Міжгірський районний суд в справі №
2/302/115/14 відмовив у задоволенні позовних
вимог Хустського міжрайонного
прокурора в інтересах ОСОБА_2 (батька
ОСОБА_3) до відповідача і ОСОБА_5

За згодою позивача судом ухвалено
про заочне провадження в справі.

Оцінивши зміст позовних вимог,
позиції і доводи сторін, подані в
справу докази, суд установив такі
обставини.

30.07.2003 р. відповідач позичив у
позивачки 5000 дол.США і цей борг
зобов'язався повернути до 30.09.2003 р.

04.02.2004 р. відповідач одержав від
позивачки 3000 дол.США.

Установлені обставини
підтверджені змістом письмових
розписок, виконаних особисто
відповідачем. Одержання коштів у
вказаних сумах і валюті відповідачем
не оспорюється. Сторонами також не
оспорюється, що позивачка передала, а
відповідач прийняв гроші на умовах
повернення.

Отже, між сторонами виникли
договірні зобов'язання у виді позики.
Ці правовідносини передбачені ст.ст. 151,
153, 154, 161, 162, 214 ч. 1, 374 ЦК України в
редакції закону 1963 р. із наступними
змінами і доповненнями, що регулюють
зобов'язання за позикою в 2003 р.
Натомість зобов'язання про одержання
грошей в борг у 2003 р., передбачені
вимогами ст.ст. 827 - 831, 509, 510, 526, 530, 533, 536,
625 ЦК України - 2003 р. і застосовуються до
цих правовідносин згідно правил,
передбачених пунктами 1, 6, 10
Прикінцевих та Перехідних положень
цього Кодексу.

Суд вважає, що заява позивачки
про поновлення строку позовної
давності підлягає задоволенню,
виходячи з такого.

Для встановленого виду
зобов'язання ст.ст. 256, 257 ЦК України 2003
р. передбачено позовна давність
тривалістю три роки і у межах цього
строку особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Початок перебігу
позовної давності передбачений ст. 261
ЦК України, зокрема:

- за ч. 1 - від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила;

- за ч. 5 - за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання. За
зобов'язаннями, строк виконання яких
не визначений або визначений моментом
вимоги, перебіг позовної давності
починається від дня, коли у кредитора
виникає право пред'явити вимогу про
виконання зобов'язання.

Ст. 267 ч. 5 ЦК України 2003 р.
передбачено, що якщо суд визнає
поважними причини пропущення
позовної давності, порушене право
підлягає захисту.

Із змісту розписки відповідача
про одержання 3000 дол. США видно, що ці
кошти надані позивачкою без
визначення строку повернення. Отже,
по цим вимогам строк виконання
зобов'язання обумовлюється моментом
вимоги позивачки, а тому строк
позовної давності по цим вимогам не
сплив (ст. 261 ч. 5 абз. 2 ЦК України 2003 р. ).

Суд вважає, що строк позовної
давності за вимогами про повернення
боргуза позикою 5000 дол.США підлягає
поновленню з таких поважних причин.
Повернення цих коштів сторонами за
розпискою обумовлено 30.09.2003 р. Отже,
загальний строк позовної давності за
цими вимогами згідно з ст.ст. 257, 261 ч. 5
абз. 1 ЦК України 2003 р. спливав 30.09.2006 р.
Натомість з обставин справи, не
спростованих відповідачем, видно, що
відповідач після спливу строку
повернення цього боргу, пообіцяв
позивачці внести цю суму в касу
підприємства в рахунок зарахування
цих коштів у придбання позивачкою
орендованого магазину в ЗАТ «Поріччя».
Однак цього відповідач не виконав. Про
це позивачка дізналась після
пред'явлення претензій про звільнення
приміщення новим власником і у
зв'язку з цим у 2010 р. звернулась в
прокуратуру м.Хуст про притягнення
відповідача до кримінальної
відповідальності за шахрайство і
зловживання службовим становищем.
Розслідування кримінальної справи
завершилось винесенням постанови
слідчого Хустського МВ УМВС від 28.03.2013
р., згідно якої кримінальне
провадження закрито за відсутністю в
діях відповідача злочину. Наведені
обставини слід визнати поважними
причинами, а тому порушене право
позивачки підлягає захисту за
вказаними зобов'язаннями.

Суд вважає, що обґрунтування
розміру заборгованості позивачка
вказала неправильно, а тому суд
застосовує такий розрахунок боргу
відповідача.

Офіційний курс долара США станом
на вересень 2003 р. за відомостями НБУ
становив 5,33 грн. За цим курсом 5000
дол.США в гривнях відповідає сумі 26650
грн. Відповідач прострочив виконання
зобов'язання на 10 років і 224 дні (з 23.09.2003
р. і по 14.05.2014 р. - день винесення
рішення), а тому має нести
відповідальність за прострочення
виконання грошового зобов'язання в
розмірі 3% річних від простроченої
суми, а саме:

- 26650 грн. х 0,03 = 799,50 грн. (на рік) , 7995
грн. (10 років)

- 224 дні х 2,19 грн./день = 490 грн. 56 коп.

Всього 3% річних за прострочення
повернення 5000 дол.США становитиме за
вказаний період - 8485 грн. 56 коп.

Оскільки сторонами позика 3000
дол.США не була обумовлена строком
повернення, тому застосування до цього
зобов'язання ст. 625 ЦК України 2003 р. є
безпідставним.

Стягненню з відповідача підлягає
сума цього боргу за курсом НБУ станом
на час винесення рішення суду: 3000
дол.США х 11,65 грн./дол. = 34950 грн.

Всього до стягнення з
відповідача на користь позивачки
підлягає: 26650 грн. х 8485 грн. 56 коп. + 34950
грн. = 70085 грн. 56 коп., а також судовий
збір за ставкою 1 % до вказаної суми - 700
грн. 86 коп.

Тому керуючись ст.ст. 212- 215, 218,
224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И
В:

Поновити строк позовної
давності ОСОБА_3 за зобов'язаннями
позики ОСОБА_4

Стягнути з ОСОБА_4 в користь
ОСОБА_3:

- 70085 грн. 56 коп. боргу за зобов'язаннями
позики і 700 грн. 86 коп. судового збору,
всього: 70786,42 (сімдесят тис. сімсот
вісімдесят шість грн. 42 коп.)

В решті позовних вимог відмовити
.

Копію рішення надіслати
відповідачу.

Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано відповідачем
у Міжгірський районний суд протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційну скаргу на рішення суду
може бути подано в апеляційний суд
Закарпатської області через райсуд
протягом десяти днів з дня
проголошення.

Рішення набирає законної сили
згідно з ст. 223 ЦПК України.

Суддя: В. П. Кривка