Справа № 456/529/14-ц
Провадження № 2/456/694/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2014 р. Стрийський
міськрайонний суд Львівської області
в
складі: головуючої - судді
Гули Л. В.

з участю секретаря
Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Стрию справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ :

Позивачка ОСОБА_1 уточнила позовні
вимоги та просить стягувати з
відповідача аліменти на утримання
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі
1000 грн. щомісячно, починаючи стягнення
з дня подачі позову до суду і до її
повноліття.

В обґрунтування заявлених вимог
покликалася на те, що відповідач не
приділяє належної уваги їх дитині, не
цікавиться її здоров'ям, вихованням та
забезпеченням, не надає належної
матеріальної допомоги, ухиляється
добровільно сплачувати аліменти на
утримання доньки, чим не виконує
обов'язку щодо утримання батьками
своїх дітей. Шлюбні відносини між ними
припинені. Заробітна плата в неї
невисока, а тому їй важко утримувати
дитину самостійно. Угоди про
добровільну сплату аліментів між ними
не досягнуто. Дочка знаходиться на її
утриманні. Дитина постійно потребує
повноцінного харчування, одягу, тощо.
Добровільно допомогу на її утримання
відповідач надавати відмовляється,
тому вона змушена звернутися до суду з
позовом про стягнення аліментів.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала,
покликаючись на викладені в позовній
заяві обставини.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги заперечив та просить в
їх задоволенні відмовити повністю,
обгрунтовуючи заперечення тим, що з
моменту одруження здійснює
матеріальне забезпечення доньки та
дружини і турбується про достаток у
сім'ї. Вважає вимоги позивачки
незаконними, так як вона протиправно
зняла дитину з реєстрації 12.11.2013 року в
м. Мукачево без його згоди та
протиправно зареєструвала в АДРЕСА_1
13.11.2013 року теж без його згоди, чим
самочинно змінила місце проживання
доньки, у зв'язку з чим ним були подані
скарги на неправомірні дії посадових
осіб Стрийського ГУ ДМС України та
Мукачівського ГУ ДМС України до
Стрийської та Мукачівської
міжрайонної прокуратури, а також позов
до суду про встановлення місця
проживання дитини.

Заслухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи, суд дав
оцінку зібраним доказам, приходить до
висновку, що позов слід задовольнити
частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

На підставі ст., ст. 11, 60, 61 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони перебувають у зареєстрованому
шлюбі, про що свідчить свідоцтво про
одруження серії НОМЕР_3 /а.с. 4/ та є
батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_4 від 15.04.2009 року
/а.с. 5/. Донька ОСОБА_3 зареєстрована і
проживає з позивачкою за адресою:
АДРЕСА_1 та знаходиться на її утриманні,
що стверджується довідками Дулібської
сільської ради № 112 від 30.01.2014 року та №
380 від 06.05.2014 року /а.с. 8, 85/.

Поясненнями позивачки в судовому
засіданні з'ясовано, що дитина
знаходиться на повному її утриманні,
сама вона не взмозі повністю
забезпечити сім'ю та потреби дитини,
так як має невисокі доходи. Для
належного фізичного та розумового
розвитку дитина потребує повноцінного
харчування, одягу та взуття. Відповідач
має можливість утримувати свою дитину,
так як є приватним підприємцем, працює
та інших утриманців не має. Вважає, що
на утримання доньки він спроможний
сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн.,
що буде відповідати потребам дитини та
можливостям відповідача.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

За роз'ясненнями п. 17 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, за
відсутності домовленості між батьками
про сплату аліментів на дитину той із
них, з ким вона проживає, вправі
звернутися до суду з відповідним
позовом.

Встановлено, що між сторонами відсутня
домовленість про сплату аліментів на
дитину.

Частиною 3 статті 181 СК України
передбачено, що за рішенням суду кошти
на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України
частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Стягнення аліментів у твердій грошовій
сумі допускається лише у випадках,
передбачених положеннями ст. 184 СК
України.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з
положень ст. 184 СК України, за змістом
якої суд визначає аліменти у твердій
грошовій сумі, якщо платник аліментів
має нерегулярний, мінливий дохід,
частину доходу одержує в натурі, а
також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 працює у ПП «Гранітбуд» в м.
Мукачево Закарпатської області на
посаді менеджера у сфері оренди машин і
устаткування. Місячна заробітна плата
відповідача складає 1500 грн. /а.с. 93/. Він
має на праві власності двохкімнатну
квартиру загальною площею 100,50 кв.м в
АДРЕСА_2 /а.с. 41/.

Окрім того, відповідач є приватним
підприємцем, що стверджується
свідоцтвом про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця серії
НОМЕР_5, та згідно з довідкою, виданою
Стрийською ОДПІ Головного Управління
Міндоходів у Львівській області №
3528/1703 від 24.04.2014 року, ОСОБА_2, РНОКПП
НОМЕР_6, який проживає за адресою :
АДРЕСА_1, згідно податкової декларації
про майновий стан і доходи за IV квартал
2013 року та І квартал за 2014 року доходу
не одержав /а.с. 64, 87/.

Згідно з довідкою Навчально-виховного
комплексу Дулібського
загальноосвітнього навчального
закладу І-ІІ ступенів - дошкільного
навчального закладу № 212 від 24.04.2014 року
ОСОБА_3 дійсно виховується у середній
групі НВК «Дулібський ЗНЗ І-ІІ ст. - ДНЗ»
і перебуває на неповному державному
забезпеченні /а.с. 84/.

Як вбачається із заключення ЛКК № 141
від 25.04.2014 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
часто хворіє на простудні
захворювання, алергічний реніт,
атопічний дерматит, рецидивуючі
ларинготрахеїти /а.с. 83/.

Судом встановлено, що позивачка є
приватним підприємцем, що
стверджується свідоцтвом про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця
серії НОМЕР_7, та згідно з довідкою,
виданою Стрийською ОДПІ Головного
Управління Міндоходів у Львівській
області № 3355/17-03 від 16.04.2014 року, ОСОБА_1,
РНОКПП НОМЕР_1, яка проживає за адресою :
АДРЕСА_1, згідно податкової декларації
платника єдиного податку - фізичної
особи - підприємця за 2013 рік отримала
дохід, що становить 14100,00 грн. /а.с. 65-71/.

Доказів наявності у відповідача на
утриманні інших дітей, непрацездатних
дружини, батьків, ним не надано, як і
доказів того, що за станом свого
здоров'я відповідач неспроможний
надавати матеріальну допомогу на
утримання доньки, і таких у судовому
засіданні не здобуто.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про
права дитини в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
охорону дитинства» кожна дитина має
право на рівень життя, достатній для її
фізичного розвитку. Батьки або особи,
які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до Законів України.

З квитанцій, наданих відповідачем,
вбачається, що останній купував
продукти, одяг та іграшки, що свідчить
про часткове надання ним матеріальної
допомоги на утримання доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, розмір якої з урахуванням
стану її здоров'я є недостатнім для
забезпечення всебічного розвитку
дитини та не може слугувати підставою
для відмови в позові про стягнення
аліментів /а.с. 48, 62, 88/.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України
місцем проживання фізичної особи, яка
не досягла десяти років, є місце
проживання її батьків (усиновлювачів)
або одного з них, з ким вона проживає.

Судом встановлено і не заперечується
сторонами, що донька ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з матір'ю. Суд не
бере до уваги покликання відповідача
на незаконність проживання дитини з
позивачкою як на підставу його
заперечень проти позову про стягнення
аліментів, оскільки такі можуть бути
підставою для звернення його до суду з
позовом про визначення місця
проживання дитини.

Таким чином, судом встановлено, що в
позивачки були всі підстави звернутися
до суду з даним позовом, оскільки
розмір доходу позивачки ОСОБА_1 є
очевидно недостатній для самостійного
утримання доньки ОСОБА_3, чим були б
порушені права дитини При цьому,
визначаючи розмір аліментів у твердій
грошовій сумі, суд виходить з того, що
обов'язком щодо утримання дитини є
рівною мірою як матері, так і батька,
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів, стан
здоров'я та матеріальне становище
доньки ОСОБА_3, на утримання якої
підлягають стягненню аліменти, та інші
обставини, визначені ст. 182 СК України,
що мають значення для справи, в тому
числі, на які покликаються сторони.

Відтак, суд приходить до висновку, що з
врахуванням обставин справи, фактичних
доходів та можливостей відповідача, за
наявності підстав для стягнення з
відповідача аліментів у твердій
грошовій сумі з огляду на те, що його
дохід носить мінливий характер та є
нестабільним, з нього на утримання
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, слід
стягувати до досягнення донькою
повноліття по 800 грн. щомісячно, що
відповідає вимогам ч. 2 ст. 182 СК України,
потребам дитини і можливостям
платника.

Керуючись ст., ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК
України, ст., ст. 180-184 Сімейного кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (ІПН
НОМЕР_2), на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1)
аліменти на утримання доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 800 грн.
щомісячно, починаючи з 31 січня 2014 року і
до досягнення нею повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (ІПН
НОМЕР_2) 243 грн. 60 коп. судового збору в
дохід держави.

Рішення в частині стягнення аліментів
в межах суми платежу за один місяць
звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
Л.В.Гула