Справа № 635/172/14-ц
Провадження № 2/635/948/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 квітня 2014 року
сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської
області у складі:

головуючого - Полєхіна А.Ю.,

за участю секретаря - Смалюк О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в селищі
Покотилівка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Мереф'янської
міської ради Харківського району
Харківської області про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,-

В С
Т А Н О В И В :

До Харківського районного суду
Харківської області з позовом
звернулися ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Мереф'янської міської ради
Харківського району Харківської
області про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, в
якому позивачі просили: Відновити НВП
«ВОСТОК» - ТОВ. Відшкодувати
матеріальну та моральну шкоду,
заподіяну відповідачем, в розмірі 313788960
(триста тринадцять мільйонів сімсот
вісімдесят вісім тисяч дев'ятсот
шістдесят) гривень. Відшкодувати
матеріальну та моральну шкоду,
заподіяну відповідачем ОСОБА_2, в
розмірі 1000000 (один мільйон) гривень.
Відшкодувати матеріальну та моральну
шкоду, заподіяну відповідачем ОСОБА_3 в
розмірі 680000 (шістсот вісімдесят тисяч)
гривень. Встановити обман та
залякування ОСОБА_4. Усунути небезпеку
від членів сім'ї ОСОБА_5, в т.ч. від
ОСОБА_4. Роз'яснити ОСОБА_4, що вона
мешкає з особами, що скоїли злочини
проти неї, її батька, її родичів та НВП
«ВОСТОК» - ТОВ, а вона має право та
можливість звернутись до суду за
захистом своїх свобод та прав. Надати
письмове ствердження ОСОБА_4 про те, що
вона зрозуміла всі викладені для неї
поняття про її свободи та права.

В обґрунтування позовних вимог
позивачі в своїй позовній заяві
зазначають, що 8(17).07.2008 до
Мереф'янського міського голови було
подано заяву з трьома вимогами, на які
посилається у своїй відповіді № К - 275
від 15.09.2008 начальник Харківського РВ
ГУМВС України в Харківській області. Із
цієї відповіді видно, що вимоги заяви
не виконані. Постанова про закриття
кримінальної справи № 25050075 свідчить
про факт розкрадання майна, порушення
прав і свобод НВП «ВОСТОК» - ТОВ,
зобов'язання ОСОБА_5 повернути
викрадене майно, усунути порушення
прав і свобод. Начальник Харківського
РВ ГУМВС України в Харківській області
у листі № 10585 від 12.09.2008 стверджує, що
позивачі мають звернутися до
Харківського районного суду
Харківської області щодо виключення
ОСОБА_5 з членів НВП «ВОСТОК» - ТОВ,
повернення майна та відшкодування
збитків. Метою кримінального
провадження було усунення перешкод до
діяльності НВП «ВОСТОК» - ТОВ, яка
досягнута не була. Свободи та права НВП
«ВОСТОК» - ТОВ, у тому числі право
власності, залишилися порушеними.
ОСОБА_5 залишилася співвласницею, яка
перешкоджала використанню НВГІ
«ВОСТОК» - ТОВ. ОСОБА_5 зареєструвала на
себе половину корпоративних прав у НВП
«ВОСТОК» - ТОВ, та фіктивну адресу
останнього, для чого використала
документ, створений з ОСОБА_6 За таких
обставин цивільних і правових відносин
з ОСОБА_5 не було і не може бути. Є факт
розкрадання майна, є особи, які
зізналися у скоєному злочині, у
підробці та використанні підроблених
документів, а ОСОБА_5 зобов'язалася
усунути порушення свобод і прав та
повернути викрадене майно, вартість
якого перевищувала 8500000 (вісім з
половиною мільйонів) гривень у 2000 році.
Оскільки пограбування, порушення
свобод і прав НВП «ВОСТОК» - ТОВ не
відносяться до цивільних і правових
відносин, Харківський РВ ГУМВС України
в Харківській області мав порушити
кримінальну справу за цим фактом, але
доручив начальнику Червонозаводського
РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській
області перевірку НВП «ВОСТОК» - ТОВ,
«розташованого» за фіктивною адресою.
Без кримінального примусу ОСОБА_5 не
виконала свій обов'язок усунути
порушення прав і свобод НВП «ВОСТОК» -
ТОВ та перешкоджала його використанню.
Немає жодного підтвердження того, що
ОСОБА_5 здатна усунути порушення прав і
свобод. Немає жодного підтвердження
того, що ОСОБА_5 отримала гроші або
майно від ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 13.02.2008 на життя
власника НВП «ВОСТОК» - ТОВ ОСОБА_1 було
зроблено замах ОСОБА_8, який не
розслідуваний в повному обсязі та
свідком якого був ОСОБА_2 Мереф'янський
міський голова не тільки залишив майно
НВП «ВОСТОК» - ТОВ родині ОСОБА_8 та не
примусив членів сім'ї ОСОБА_8 до
усунення перешкод, але й створив
додаткову небезпеку від родини ОСОБА_8,
бо залишив їм на виховання ОСОБА_4, яка
проявила своє психічне негативне
ставлення до родичів, свідками чого
були позивачі. Підприємницька
діяльність ОСОБА_7 та ОСОБА_5, на яку
вказано суду, є фактом вигаданим, бо
здійснювалася протиправно, тобто за
рахунок утримання майна НВП «ВОСТОК» -
ТОВ, порушення, його свобод та прав.
Характеристика ОСОБА_5 містить
твердження, вигадані для суду, бо
вказується, що ОСОБА_5 є людиною
самостійною, шкідливих звичок не має,
матеріально незалежна... В дійсності з
такими боргами неможливо бути
незалежною та самостійною людиною. Акт
обстеження неблагополучної сім'ї
ОСОБА_5 комісією, затверджено 13.03.2008
директором Мереф'янської школи № 6, яка
вказує, що вітчим та мати ОСОБА_4 є
підприємці, але навмисно приховує, що
вони вкрали майно. Цей акт використано
як опікунською радою за дорученням
Мереф'янського міського голови, так і
судом. За дорученням Мереф'янського
міського голови на протязі чотирьох
років перевіряється сім'я ОСОБА_5
міліцією, але у листі № 713 від 31.03.2011
Мереф'янський міський голова
стверджує, що йому невідомо, хто є
членами родини ОСОБА_5. Опікунська рада
Мерефи у складі більше десяти осіб та
представника міліції діяла за рахунок
бюджету, посилалася на вказівки голови
міста Мерефи, характеристику ОСОБА_5,
акт обстеження сім'ї ОСОБА_5. Юридичної
рівності, свободного волевиявлення та
майнової незалежності у родини ОСОБА_5
немає з 22.04.2000, тому відносини з ними не
регулює цивільне законодавство згідно
з п. 1 ст. 1 ЦК України. Мереф'янський
міський голова, представник міліції та
всі члени опікунської ради порушили ч. 1
ст. 1, абз. 1, 2, 4, 6 ч. 1 ст. 3; ч. 2 - 5 ст. 13 ЦК
України. Мереф'янським міським головою
та місцевою міліцією ОСОБА_5 не
примушувалася усунути порушення прав і
свобод НВП «ВОСТОК» - ТОВ, та останнє
було ліквідовано. Створено додаткову
небезпеку від ОСОБА_4. У зв'язку з
переліченими діями з боку відповідачів
позивачі зазнали значної моральної
шкоди, яка виражається в емоційних та
душевних стражданнях, хвилюваннях та
матеріальних збитках. Залишивши майно
НВП «ВОСТОК» - ТОВ родині ОСОБА_5 та не
примушуючи їх до повернення майна,
усунення порушень прав і свобод НВП
«ВОСТОК» - ТОВ, Мереф'янський міський
голова скоїв злочин. Так відповідач
змусив позивачів переживати та
страждати матеріально, а не тільки
морально. Внаслідок протиправної
поведінки відповідача з 2008 року
використовувати НВП «ВОСТОК» - ТОВ було
неможливо, тобто було істотно порушено
право на працю. Внаслідок протиправної
поведінки відповідача позивачі
позбавлені можливості реалізувати
свої уподобання та бажання, як звичайні
люди, які вели досить енергійний спосіб
життя, що викликає в них моральні
страждання. Через протиправну
поведінку відповідача залишилася
відповідальність за ОСОБА_4 Це створює
небезпеку, бо утримується та
виховується вона тими, хто утримував
майно, порушував свободи та права
потерпілого від шахрайства НВП
«ВОСТОК» - ТОВ. Обман та залякування
ОСОБА_4 залишились, що створює
небезпеку, бо її психічний розвиток
контролюють агресивно налаштовані до
нас люди. Протиправна поведінка
відповідача створює небезпеку
протиправної поведінки ОСОБА_4, за яку
несе відповідальність ОСОБА_1 У зв'язку
з цією ситуацією позивачі відчуваємо
себе ошуканими, що негативно
позначається на їх психічному стані,
змушує позивачів відстоювати свої
права і свободи в судовому порядку.
Позивачі змушені прикладати
додаткових зусиль для організації та
налагодження звичайного режиму життя.
У 2000 році квартира в Харкові коштувала
11 000 (одинадцять тисяч) гривень. 8 500 000
(вісім мільйонів п'ятсот тисяч) гривень
у 2000 році - це 772,7 квартири (8 500 000 : 11 000 =
772,727273). Зараз квартира в Харкові коштує
приблизно 405 000 (чотириста п'ять тисяч)
гривень, тобто вартість квартири
збільшилася у 36,8 (тридцять шість цілих
вісім десятих) разів в порівнянні з 2000
роком. За цей час, якщо нічого не робити,
а тільки скористатися підвищенням цін
на нерухомість (у 36,8 разів), можна
отримати прибуток від підвищення
вартості квартир: 772,7 х 36,8 х 11 000 = 312 788 960
(триста дванадцять мільйонів сімсот
вісімдесят вісім тисяч дев'ятсот
шістдесят) гривень. Таким чином, збитки
складають 312 788 960 (триста дванадцять
мільйонів сімсот вісімдесят вісім
тисяч дев'ятсот шістдесят) гривень.
Факт заподіяння матеріальної шкоди
ОСОБА_1 та НВП «ВОСТОК» - ТОВ позивачі
оцінюють в 312 788 960 (триста дванадцять
мільйонів сімсот вісімдесят вісім
тисяч дев'ятсот шістдесят) гривень.
Крім того, за період бездіяльності
відповідача було ліквідовано фірму
ОСОБА_1 - НВП «ВОСТОК» - ТОВ, він та його
співробітники залишилися без роботи.
Факт заподіяння матеріальної і
моральної шкоди ОСОБА_2 позивачі
оцінюють в 1 000 000 (один мільйон) гривень,
бо, використовуючи підприємство, він
мав би можливість отримувати прибуток,
але внаслідок бездіяльності
відповідача цього не трапилося. Факт
заподіяння матеріальної шкоди ОСОБА_3
позивачі оцінюють в 180 000 (сто
вісімдесят тисяч) гривень, бо за період
з серпня 2008 року по серпень 2013 року вона
могла б заробити цю суму, працюючи на
цьому підприємстві. Крім того, ОСОБА_3
могла б опублікувати свої книги, на які
вона має авторські права, та отримати
прибуток, тому моральну шкоду,
заподіяну ОСОБА_3, позивачі оцінюють в
500 000 (п'ятсот тисяч) гривень. Моральну
шкоду, спричинену ОСОБА_1 фактом
розкрадання майна та фактом
залякування малолітньої ОСОБА_4,
позивачі оцінюють в розмірі 1 000000
(одного мільйону) гривень. Загальна
сума шкоди, що спричинена ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, становить 315 468 960 (триста
п'ятнадцять мільйонів чотириста
шістдесят вісім тисяч, дев'ятсот
шістдесят) гривень. Таким чином, ціна
позову становить 315 468 960 (триста
п'ятнадцять мільйонів чотириста
шістдесят вісім тисяч дев'ятсот
шістдесят) гривень.

В судовому засіданні позивачі
підтримали поданий позов, просили його
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача, в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позову, просив відмовити в
повному обсязі.

Вислухавши в судовому засіданні
пояснення сторін і дослідивши надані
суду докази, суд вважає необхідним
повністю відмовити позивачу в
задоволенні позову з наступних
підстав.

Згідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом. Суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі. Особа, яка бере
участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд. Таке право мають також
особи (за винятком тих осіб, які не
мають цивільної процесуальної
дієздатності), в інтересах яких
заявлено вимоги. Суд залучає
відповідний орган чи особу, яким
законом надано право захищати права,
свободи та інтереси інших осіб, якщо
дії законного представника суперечать
інтересам особи, яку він представляє.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження повних вимог суду
надано: лист до Мереф'янського міського
голови, лист начальника Харківського
РВ ГУМВС України в Харківській області,
лист начальника Головного управління
МВС України в Харківській області,
Протокол № 3 загальних зборів НПП
«ВОСТОК», акт обстеження
неблагополучної сім'ї ОСОБА_5, лист
Мереф'янського міського голови, акт
характеристика, лист ОСОБА_5, відповідь
на претензію, заява ОСОБА_5, заява
ОСОБА_3, лист помічника Харківського
міжрайонного прокурора, лист
начальника відділу прокуратури
області, звернення ОСОБА_3, заява
ОСОБА_3, заяви ОСОБА_1, заява ОСОБА_16,
лист ОСОБА_3, копія договору поставки.

Жоден із наданих доказів не містить
відомості про: наявність НВП «ВОСТОК» -
ТОВ, його закриття або ліквідацію
незаконним шляхом, про наявність
матеріальної шкоди ОСОБА_1, ОСОБА_16,
ОСОБА_3, встановлення обману та
залякування ОСОБА_4, наявність
небезпеку від членів сім'ї ОСОБА_5, в т.ч.
від ОСОБА_4, скоєння злочинів проти
ОСОБА_4, ОСОБА_1, її родичів та НВП
«ВОСТОК» - ТОВ.

Також позивачами заявлені вимоги про
стягнення моральної шкоди.

Відповідно до постанови пленуму
Верховного суду України № 4 від 31.03.1995
року, під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового
характеру внаслідок моральних чи
фізичних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній
чи юридичній особі незаконними діями
або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати, зокрема:
у приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні права власності (в
тому числі інтелектуальної), прав,
наданих споживачам, інших цивільних
прав, у зв'язку з незаконним
перебуванням під слідством і судом, у
порушенні нормальних життєвих
зв'язків через неможливість
продовження активного громадського
життя, порушенні стосунків з
оточуючими людьми, при настанні інших
негативних наслідків.

Постановою пленуму Верховного суду
України № 5 від 25.05.2001 року, про внесення
змін та доповнень до постанови Пленуму
Верховного ОСОБА_16 України від 31
березня 1995 р. N 4 "Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди", вказано, що
відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору,
проте позивачем не надано зазначених
доказів, що мають значення для
вирішення даної позовної вимоги.

Таким чином, позивачами не надано
жодних належних доказів в
підтвердження обставин та позовних
вимог зазначених у позовній заяві.

Судові витрати розподіляються,
відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Мереф'янської міської
ради Харківського району Харківської
області про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області шляхом подачі
апеляційної скарги, через суд який
постановив рішення, в 10-денний строк із
дня проголошення. У разі якщо рішення
було постановлено без участі особи,
яка її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя:
А.Ю.
Полєхін