УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:

Головуючого Макарчука М.А., суддів:
Мазур Л.М., Писаної Т.О.,Нагорняка В.А.,
Юровської Г.В.,розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом
публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» до ОСОБА_6, третя особа -
ОСОБА_7, про звернення стягнення на
предмет іпотеки, за касаційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк», яке діє через
представника Кочіна Геннадія
Івановича, на рішення апеляційного
суду м. Києва від 23 червня 2011 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2010 ПАТ «УкрСиббанк»
звернулося до суду з указаним позовом,
мотивуючи свої вимоги тим, що 11 липня 2008
року між банком та ОСОБА_7 укладено
договір про надання споживчого
кредиту, відповідно до умов якого
останній отримав кредит у розмірі 75 000
дол. США зі сплатою 14,50 % річних за
користування кредитом з кінцевим
терміном повернення коштів не пізніше
11 липня 2018 року. З метою забезпечення
виконання ОСОБА_7 своїх зобов'язань за
вказаним кредитним договором між
банком та ОСОБА_6 укладено договір
іпотеки, згідно з яким відповідач
передав позивачу в іпотеку квартиру
АДРЕСА_1. ОСОБА_7 порушив взяті на себе
зобов'язання в частині повернення
кредиту та сплати відсотків за
користування коштами, а тому у нього
утворилась заборгованість у розмірі 89
383,29 дол. США. Оскільки зобов'язання за
кредитним договором не виконані,
позивач просив звернути стягнення на
предмет іпотеки для задоволення своїх
вимог.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 19 серпня 2010 року позов
задоволено. Звернуто стягнення на
предмет іпотеки за договором № 89978 від
11 липня 2008 року, а саме, квартиру
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_6 на праві
приватної власності, для задоволення
вимог ПАТ «УкрСиббанк» щодо стягнення
заборгованості з ОСОБА_7 за договором
про надання споживчого кредиту №
0 від 11 липня 2008 року у розмірі 89
383,29 дол. США, що станом на 09 квітня 2010
року за офіційним курсом НБУ
еквівалентно 708 478,84 грн. Зазначено
спосіб реалізації предмета іпотеки -
шляхом проведення публічних торгів з
продажу вказаної квартири. Вирішено
питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
23 червня 2011 року рішення суду першої
інстанції скасовано і ухвалено нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі представник ПАТ
«УкрСиббанк», посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить вказане
рішення апеляційного суду скасувати і
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю - доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню на таких
підставах.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про відмову в задоволенні позову,
апеляційний суд виходив із того, що
позивачем не дотримано процедури
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Проте з таким висновком апеляційного
суду погодитися не можна.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таким умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Під час розгляду справи судами
встановлено, що 11 липня 2008 року між АКІБ
«УкрСиббанк», правонаступником якого є
ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_7 було
укладено договір про надання
споживчого кредиту №0, за умовами
якого останній отримав кредит у
розмірі 75 000 дол. США зі сплатою 14,50 %
річних за користування кредитом з
кінцевим терміном повернення коштів не
пізніше 11 липня 2018 року.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_7
своїх зобов'язань за кредитним
договором, між позивачем та
відповідачем було укладено договір
іпотеки №89978 від 11 липня 2008 року, за
умовами якого останній передав банку в
іпотеку нерухоме майно - квартиру
АДРЕСА_1.

Відповідно до статей 1049, 1050 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Внаслідок порушення ОСОБА_7 договірних
зобов'язань станом на 09 квітня 2010 року у
нього утворилась заборгованість у
розмірі 89 383,29 дол. США, що
еквівалентно 708 478,84 грн.

Згідно з п. 4.1.1. вказаного договору
іпотеки іпотекодержатель має право
звернення стягнення на предмет іпотеки
у разі порушення іпотекодавцем
будь-якого зобов'язання за цим
договором або будь-якого зобов'язання,
забезпеченого іпотекою за цим
договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основними зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про
іпотеку» передбачено, що у разі
порушення основного зобов'язання
та/або умов іпотечного договору
іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у не
менш ніж тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

За змістом частин 2, 3 ст. 35 Закону
України «Про іпотеку», положення
частини першої цієї статті не є
перешкодою для реалізації права
іпотекодержателя звернутись у
будь-який час за захистом своїх
порушених прав до суду у встановленому
законом порядку. Вимога, встановлена
частиною першою цієї статті, не
перешкоджає іпотекодержателю
здійснювати свої права, визначені
статтею 12 цього Закону, без
попереднього повідомлення
іпотекодавця, якщо викликана таким
повідомленням затримка може
спричинити знищення, пошкодження чи
втрату предмета іпотеки.

У п. 37 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» № 5 від 30 березня 2012
року роз'яснено, що невиконання вимог ч.
1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» про
надіслання іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмової вимоги про усунення
порушення зобов'язання не є перешкодою
для реалізації права іпотекодержателя
звернутись у будь-який час за захистом
своїх порушених прав до суду (на
відміну від інших способів звернення
стягнення (ч. 3 ст. 33 цього Закону),
оскільки іпотекодавець у судовому
засіданні має можливість заперечувати
проти вимог іпотекодержателя, що
відповідає положенням ст. 124
Конституції України.

Апеляційний суд наведених положень
закону не врахував та дійшов
передчасного висновку, що банк не має
права на звернення стягнення на
предмет іпотеки, оскільки ним не
дотримано процедури повідомлення
позичальника та іпотекодавця про
порушення зобов'язань.

Відповідно до ч. 3 ст. 338 ЦПК України
справа направляється до суду
апеляційної інстанції на новий
розгляд, якщо є порушення норм
процесуального права, що унеможливило
встановлення фактичних обставин
справи, що мають значення для
правильного вирішення справи, допущені
тільки цим судом.

За таких обставин, рішення суду
апеляційної інстанції підлягає
скасуванню із направленням справи на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись статтями 336, 339, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»,
яке діє через представника Кочіна
Геннадія Івановича, задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду м. Києва від
23 червня 2011 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А. МакарчукСудді:
Л.М. Мазур В.А. Нагорняк Т.О. Писана
Г.В. Юровська