Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №296/2о-142/12-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

Головуючого-судді Трояновської Г.С.

суддів Миніч Т.І.,
Павицької Т.М.

при секретарі Камінній
М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за заявою ОСОБА_1, зацікавлені особи
відділ опіки та піклування
Житомирської міської ради, ОСОБА_2 про
визнання особи недієздатною та
призначення опікуна

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Корольовського районного суду
м. Житомира від 03 лютого 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року ОСОБА_1 звернулась
до суду із названою заявою. Посилалась
на те, що її мати ОСОБА_3 після
перенесених тяжких хвороб та життєвих
стресів, які спричинили тимчасовий
психічний розлад, не усвідомлює
значення своїх дій та не може керувати
ними. У зв»язку з цим знялась з
реєстрації за місцем свого постійного
проживання в АДРЕСА_1, мотивуючи це тим,
що оформила приватизацію квартири. В
ході розгляду справи заявник уточнила
свої вимоги та просила визнати
недієздатною її матір ОСОБА_3 з моменту
зняття її з реєстраційного обліку - з
20.10.2006 року та призначити їй опікуна - її
/ОСОБА_3/ дочку ОСОБА_2, яка разом
проживає з матір"ю, дбає та піклується
про неї.

Рішенням Корольовського
районного суду м. Житомира від 03 лютого
2014 року заяву ОСОБА_1 задоволено
частково. Визнано ОСОБА_3 -
недієздатною. Призначено ОСОБА_2
опікуном над ОСОБА_3 В решті вимог заяви
- відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове про задоволення її вимог.
Зазначає, що судом не враховано, що
психічний розлад ОСОБА_3 став
загострюватись у 2006 році. Не врахувавши
цю обставину згідно наявного у справі
висновку судово-психіатричної
експертизи, суд міг призначити по
справі додаткову чи повторну
експертизу.

Розглянувши справу в межах,
визначених ст.303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.39 Цивільного
кодексу України фізична особа може
бути визнана судом недієздатною, якщо
вона внаслідок хронічного, стійкого
психічного розладу не здатна
усвідомлювати значення своїх дій та
(або) керувати ними.

Фізична особа визнається
недієздатною з моменту набрання
законної сили рішенням суду про це.
Якщо від часу виникнення
недієздатності залежить визнання
недійсним шлюбу, договору або іншого
правочину, суду з урахуванням висновку
судово-психіатричної експертизи та
інших доказів щодо психічного стану
особи може визначити у своєму рішенні
день, з якого вона визнається
недієздатною /ст.40 ЦК України/.

ОСОБА_1, звертаючись до суду із
заявою про визнання матері ОСОБА_3
недієздатною з 20.10.2006 року, посилалась
на те, що остання, не розуміючи значення
своїх дій, 20.10.2006року знялась з
реєстраційного обліку за місцем
проживання і поставила себе та сім"ю у
скрутне становище, пов"язане з житлом,
оскільки на даний час КВЖРЕП №3
пред"явлено позов щодо втрати нею права
на житло.

Відповідно до положень ст.145 ЦПК
України призначення експертизи є
обов"язковим, якщо у справі необхідно
встановити психічний стан особи.

З огляду на наведене судом першої
інстанції по справі було призначено
судово-психіатричну експертизу, за
наслідками якої згідно акта від 18
червня 2013 року ОСОБА_3 в силу наявних у
неї психічних порушень неспроможна на
даний час усвідомлювати значення своїх
дій та керувати ними /а.с.86-87/.

Оскільки матеріали справи не містили
будь-яких доказів, що ОСОБА_3 станом на
20.10.2006 року мала психічні розлади
здоров"я , внаслідок яких не могла
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними, місцевий суд відмовив в
задоволенні заяви в частині визнання
останньої недієздатною з 20.10. 2006 року.

Правильність висновку суду першої
інстанції підтверджено актом
додаткової судово-психіатричної
експертизи №123-2014 від 18.03.2014 року,
призначеної апеляційним судом
Житомирської області /а.с.157-159/.
Зазначена експертиза однозначно
встановила, що ОСОБА_3, 1938року
народження, в період з 20.10.2006 року по
червень 2012 року яким-небудь психічним
захворюванням або слабоумством не
страждала, могла усвідомлювати
значення своїх дій та керувати ними.
ОСОБА_3 , починаючи з червня 2012 року і по
теперішній час, виявляє клінічні
ознаки вираженої деменції змішаного
ґенезу з періодичним порушенням
психіки у вигляді
галюцинаційно-параноїдного синдрому,
внаслідок чого з цього періоду не може
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними.

Таким чином вимоги заявниці в частині
визнання її матері ОСОБА_3 недієздатною
з 20.10.2006 року є безпідставними.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3, починаючи з
червня 2012 року і по теперішній час не
може усвідомлювати значення своїх дій
та керувати ними, суд відповідно до ч.1
ст.241 ЦПК України, ч.1 ст.60 ЦК України,
обґрунтовано визнав її недієздатною та
призначив над нею опікуна - її дочку
ОСОБА_2.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують та не впливають на
правильність його прийняття.

Рішення суду ухвалено з дотриманням
вимог матеріального і процесуального
права і підстав для його скасування не
вбачається.

Апеляційний суд розглянув справу за
відсутності заявника та
заінтересованої особи, які повідомлені
належним чином про час та місце
розгляду справи, оскільки задоволення
клопотання заявника про перенесення
розгляду справи у зв»язку з сесією та
захистом дипломної роботи /з 17 березня
2014 року до 4 липня 2014 року/ призведе до
порушення строків розгляду справи,
встановлених ст.157 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313,
314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія
суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Корольовського районного
суду м. Житомира від 03 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий Судді