Номер провадження: 22-ц/785/4134/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Косогор Г.О.,
Ісаєвої Н.В.

при секретарі Сілукової В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ханбер
Трейд» на рішення Київського районного
суду м. Одеси від 27 лютого 2014 року по
цивільній справі за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю «Ханбер
Трейд» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа
Відділ примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції в
Одеській області про визнання права
власності та скасування арешту,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ТОВ «Ханбер Трейд»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання права власності та
скасування арешту, посилаючись на те,
що 20 жовтня 2008 року між ТОВ «Ханбер
Трейд» та ОСОБА_2 був укладений договір
дарування 1/5 будинку АДРЕСА_1 який було
посвідчено нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
за реєстровим номером 19542. 09 жовтня 2013
року позивач звернувся до
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції з заявою
про здійснення реєстрації права
власності на вказаний об'єкт, однак 15
жовтня 2013 року Реєстраційна служба
Одеського міського управління юстиції
відмовила у здійсненні реєстрації
права власності, у зв'язку з тим що
Відділом примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції в
Одеській області постановою № ВП 27974703
від 20 вересня 2011 року було накладено
арешт на все майно, що належить ОСОБА_2,
з метою забезпечення виконання
виконавчого листа №1519/2-1702/11, виданого 31
травня 2011 року Малиновським районним
судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 грошових коштів.

Оскільки наявність зазначеного арешту
перешкоджає ТОВ «Ханбер Трейд»
зареєструвати право власності на
спірну 1/5 будинку АДРЕСА_1 позивач
просив суд визнати за ним право
власності на 1/5 будинку АДРЕСА_1 а також
зняти арешт зі вказаної частини
будинку.

Судом до участі у справі, в якості
третьої особи, був залучений Відділ
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції в
Одеській області.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та наполягав
на його задоволені.

В судовому засіданні представники
ОСОБА_2, ОСОБА_3, а також представник
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції в
Одеській області проти задоволення
позовних вимог заперечували.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 27 лютого 2014 року в задоволені
позову ТОВ «Ханбер Трейд» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа Відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби головного
управління юстиції в Одеській області
про визнання права власності та
скасування арешту відмовлено.

На рішення суду ТОВ «Ханбер Трейд»
подало апеляційну скаргу, в якій
просить рішення суду скасувати,
постановити нове, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі,
посилаючись на те, що судом неповно
з'ясовані обставини, що мають значення
для справи, а також, що судом порушені
норми матеріального та процесуального
права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних підстав.

Згідно п. 3 ст.10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень, а суд згідно
ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну
справу в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої
інстанції повно та всебічно дослідив
матеріали справи, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює.

Судом встановлено, що 20 жовтня 2008 року
між ТОВ «Ханбер Трейд» (обдарований) та
ОСОБА_2 (дарувальник) був укладений
договір дарування 1/5 будинку АДРЕСА_1
який було посвідчено нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 за реєстровим номером
19542.

09 жовтня 2013 року ТОВ «Ханбер Трейд»
звернулося до Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
з заявою про здійснення реєстрації
права власності на 1/5 будинку АДРЕСА_1
однак 15 жовтня 2013 року Реєстраційна
служба Одеського міського управління
юстиції відмовила у здійсненні
реєстрації права власності, у зв'язку
із наявністю арешту на вказаному
нерухомому майні.

Судом також встановлено, що відділом
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції в
Одеській області постановою № ВП 27974703
від 20 вересня 2011 року було накладено
арешт на все майно, що належить ОСОБА_2,
з метою забезпечення виконання
виконавчого листа №1519/2-1702/11, виданого 31
травня 2011 року Малиновським районним
судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 грошових коштів у сумі
1186000 доларів США.

Крім того, арешт на спірну частину
будинку було накладено й ухвалою
Малиновського районного суду м. Одеси
від 21.07.2010 року у справі № 2-6534/2010.

З листа КП «ОМБТІ та РОН» від 29.08.2012 року
вбачається, що спірна 1/5 будинку
АДРЕСА_1 станом на 27.08.2012 року
зареєстрована за ОСОБА_2

Відмовляючи в задоволені позову ТОВ
«Ханбер Трейд» про визнання права
власності та скасування арешту, суд
першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до положень ст. 210 ЦК України
правочин підлягає державній
реєстрації лише у випадках,
встановлених законом. Такий правочин є
вчиненим з моменту його державної
реєстрації.

Перелік органів, які здійснюють
державну реєстрацію, порядок
реєстрації, а також порядок ведення
відповідних реєстрів встановлюються
законом.

Згідно положень ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України
право власності на майно за договором,
який підлягає нотаріальному
посвідченню, виникає у набувача з
моменту такого посвідчення або з
моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.

Права на нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації, виникають з дня
такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обтяження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на
нерухомість є публічною, здійснюється
відповідним органом, який зобов'язаний
надавати інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку,
встановленому законом.

Порядок проведення державної
реєстрації прав на нерухомість та
підстави відмови в ній встановлюються
законом.

Враховуючи принцип дії нормативно -
правових актів у часі, суд зазначає, що
станом на момент укладання договору
дарування від 20 жовтня 2008 року було
чинним Тимчасове положення про порядок
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно, затверджене Наказом
Міністерства юстиції України від 07.02.2002
№7/5.

Відповідно до п.п. 1.2, 1.4, 1.5 вказаного
Тимчасового положення державна
реєстрація прав - це офіційне визнання
і підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, а також права
власності на об'єкти незавершеного
будівництва шляхом внесення
відповідного запису до Реєстру прав
власності на нерухоме майно.

Обов'язковій державній реєстрації
підлягають право власності та інші
речові права на нерухоме майно,
розміщене на території України, що
належить фізичним та юридичним особам,
державі в особі органів, уповноважених
управляти державним майном, іноземцям
та особам без громадянства, іноземним
юридичним особам, міжнародним
організаціям, іноземним державам, а
також територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування.

Державній реєстрації підлягають право
власності та інші речові права,
зокрема, на житлові будинки.

Аналогічні за змістом положення
містить і Закон України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року
(ст.ст. 1,4).

Згідно ч.1, 3 ст. 3 цього закону державна
реєстрація прав є обов'язковою. Права
на нерухоме майно та їх обтяження, які
підлягають державній реєстрації
відповідно до цього Закону, виникають з
моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України
«Про виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов до обґрунтованого висновку, що
спірне майно не належить позивачу, а
тому у ТОВ «Ханбер Трейд» не виникло
право власності на спірну 1/5 будинку
АДРЕСА_1 оскільки це право не було
зареєстроване у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно, в
зв'язку з чим відсутні підстави для
визнання за позивачем права власності
на частину будинку та скасування
накладеного на неї арешту.

З вказаними висновками суду першої
інстанції погоджується колегія суддів
апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ТОВ «Ханбер
Трейд» про те, що суд приймаючи рішення
необґрунтовано виходив з того, що
спірний об'єкт не може належати ТОВ
«Ханбер Трейд», оскільки скаржник не
здійснив своєчасно реєстрацію права
власності на нього, не приймаються до
уваги, оскільки спростовуються
матеріалами справи, а саме тим, що
спірна 1/5 будинку АДРЕСА_1
зареєстрована за ОСОБА_2

Інші доводи апеляційної скарги також
не приймаються до уваги, оскільки вони
також спростовуються матеріалами
справи, а письмових доказів на
підтвердження доводів апеляційної
скарги до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів розглянувши справу в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального та
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, рішення суду
відповідає фактичним обставинам
справи, а наведені в апеляційної скарги
доводи правильність висновків суду не
спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної
скарги на увагу не заслуговують, та
задоволенню не підлягають, підстав для
ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу
прийшла до висновку, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, в зв'язку з чим
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308,
313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ханбер
Трейд» - відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 27 лютого 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку на протязі
двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________
О.С. Комлева

Судді ______________________________________
Г.О. Косогор

______________________________________ Н.В. Ісаєва