Справа № 437/3816/13ц
Провадження № 22ц/782/5351/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі :

головуючого: Заіки В.В.

суддів: Лозко Ю.П.,
Дмитрієвої Л.Д.

при секретарі : Івасенко І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі судових засідань
апеляційного суду Луганської області
апеляційну скаргу Ленінського відділу
Державної виконавчої служби
Луганського міського управління
юстиції на ухвалу Ленінського
районного суду м. Луганська від 28
жовтня 2013 року по цивільній справі за
скаргою Луганської обласної партії
захисників Вітчизни на дії та
бездіяльність посадових осіб
Ленінського відділу Державної
виконавчої служби Луганського
міського управління юстиції,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2013 року Голова Луганської
обласної партії захисників Вітчизни
Бережна О.П. звернулась до суду з
вказаною скаргою, в обґрунтування якої
вказала, що на виконанні Ленінського
ВДВС Луганського МУЮ знаходяться
виконавчі провадження №29596297 від
03.11.2011року по виконанню ухвали
Ленінського районного суду м.Луганська
від 20.10.2011року щодо забезпечення позову
шляхом накладення арешту на майно
ОСОБА_3 на суму 45784,48грн. та №35503363, №35503230
від 05.12.2012року щодо стягнення з ОСОБА_3
на користь Луганської обласної
організації Партії захисників
Вітчизни 17800грн. у відшкодування та
120грн. витрат на ІТЗ. Також заявник
вказує, що виконавче провадження №29596297
було відкрито держвиконавцем
Ленінського ВДВС Луганського МУЮ
03.11.2011року, проте до теперішнього часу
по даному виконавчому провадженню
достатніх дій не здійснено, та за
виконавчими провадженнями №35503363,
№35503230 до теперішнього часу не виконано
жодних дій.

Таким чином заявник вважає
неправомірними дії державних
виконавців та такими, що порушують
вимоги чинного законодавства. У зв'язку
з вищевказаним просить суд визнати
бездіяльність посадових осіб -
керівників та державних виконавців
Ленінського ВДВС Луганського МУЮ щодо
невиконання виконавчих листів, виданих
Ленінським районним судом м.Луганська
по цивільній справі за позовом
Луганської обласної організації
Партії захисників Вітчизни до ОСОБА_4
про стягнення грошових коштів
неправомірною. Визнати дії державного
виконавця Ленінського ВДВС
Луганського МУЮ Олейнікової К.І. під
час проведення виконавчих дій у
квартирі боржника ОСОБА_4 18.01.2013р.
протиправними.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Луганська від 28 жовтня 2013 року скаргу
Луганської обласної партії захисників
Вітчизни задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність
посадових осіб Ленінського ВДВС
Луганської МУЮ під час виконання
ухвали Ленінського районного суду
м.Луганська від 20 жовтня 2011 року по
справі №2-981/11 за позовом Луганської
обласної організації Партії
захисників Вітчизни до ОСОБА_3 про
стягнення грошових коштів, якою
накладено арешт на майно ОСОБА_3 на суму
позову в розмірі 45784,48грн. (ВП 29596297), та
виконавчих листів 2-226/12, виданих
Ленінським районним судом м.Луганська
28.11.2012року про стягнення з ОСОБА_3 на
користь Луганської обласної партії
захисників Вітчизни 17800грн. та 120грн.,
які виконувалися в рамках зведеного
виконавчого провадження №39231183.

У задоволені решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
Ленінського ВДВС Луганського МУЮ
просить скасувати ухвалу суду,
вважаючи її незаконною та
необґрунтованою, та постановити нову
ухвалу, якою у задоволенні скарги
Бережної О.П. відмовити повністю.

Судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Згідно ст.1 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених
цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч.2 ст.30 вказаного Закону
державний виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії з виконання
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, а з
виконання рішення немайнового
характеру - у двомісячний строк.

Згідно ст. 57 Закону України «Про
виконавче провадження» арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом: винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника,
що знаходяться на рахунках і вкладах чи
на зберіганні у банках або інших
фінансових установах; винесення
постанови про арешт коштів, що
перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження; проведення опису майна
боржника і накладення на нього арешту.
Постановами, передбаченими частиною
другою цієї статті, може бути
накладений арешт у розмірі суми
стягнення з урахуванням виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів, на все
майно боржника або на окремі
предмети. Копії постанови державного
виконавця про арешт коштів чи майна
боржника надсилаються не пізніше
наступного робочого дня після її
винесення боржнику та банкам чи
іншим фінансовим установам або
органам, зазначеним у частині другій
цієї статті, та органам, що ведуть
Державний реєстр обтяжень рухомого
майна. Вилучення арештованого майна з
передачею його для реалізації
здійснюється у строк, встановлений
державним виконавцем, але не раніше ніж
через п'ять днів після накладення
арешту.

Згідно п.5.6.2 Інструкції про проведення
виконавчих дій, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України 15.12.1999р.
№74/5, арешт застосовується для
забезпечення збереження майна
боржника, що підлягає наступній
передачі стягувачеві або реалізації;
для виконання рішення про конфіскацію
майна боржника; при виконанні ухвали
суду про накладення арешту на майно, що
належить відповідачу і знаходиться у
нього чи в інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою Ленінського районного суду
м.Луганська від 20 жовтня 2011 року по
справі за позовом №2-981/11 за позовом
Луганської обласної організації
Партії захисників Вітчизни до ОСОБА_3
про стягнення грошових коштів,
накладено арешт на майно ОСОБА_3 на суму
позову в розмірі 45784,48грн. Також суд
доручив державному виконавцю виявити
майно на зазначену суму, вжити заходів
щодо його зберігання, заборонив його
відчуження без заборони користування
(а.с.65).

Також судом першої інстанції було
встановлено, що 22.11.2011року
держвиконавець Луценко О.І. здійснив
вихід за місцем реєстрації ОСОБА_3,
проте нікого не було дома. Також
25.11.2011року держвиконавець Кулешова Ю.М.
здійснила вихід за місцем реєстрації
ОСОБА_4: АДРЕСА_1, однак з пояснень
ОСОБА_8 було встановлено, що боржник за
вказаною адресою тимчасово не мешкає,
технічний паспорт на квартиру втрачено
у 2000 році, квартира в заставі не
знаходиться (а.с.71).

З акту опису й арешту майна від
25.11.2011року №2-1051 вбачається, що в
присутності ОСОБА_8 було описано та
накладено арешт на ? частку квартири за
адресою: АДРЕСА_1, що належить боржнику
та вказано, що ринкову вартість майна
визначить експерт (а.с.67-70).

Як вбачається з витягу про реєстрацію в
Єдиному реєстрі заборони відчуження
об'єктів нерухомого майна від
28.11.2011року, на підставі постанови
державного виконавця Ленінського ВДВС
Луганського МУЮ Кулешової Ю.М. про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від
28.11.2011року ВП №29596297, внесено до реєстру
дані про обтяження майна ОСОБА_4 а саме:
на ? частки квартири за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.72).

В подальшому у вказаному виконавчому
провадженні виконавчих дій не
проводилося та 05.08.2013року виконавче
провадження було закінчено у зв'язку з
виконанням ухвали суду від 20.10.2011року
(а.с.73).

Таким чином колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що виконавчі дії було
проведено у квартирі боржника у його
відсутність, акт опису і арешту майна
йому особисто вручено не було, крім
того державний виконавець всупереч
вимогам закону не вияв належне
боржникові інше майно, не визначився з
вартістю зазначеного майна та не
переконався, що вартість арештованого
майна відповідає сумі, зазначеній в
ухвалі суду про забезпечення позову.

Отже суд дійшов обґрунтованого
висновку, що державним виконавцем під
час виконання ухвали суду від
20.10.2011року було порушено вимоги Закону
України «Про виконавче провадження», а
також обов'язок своєчасно виконати
судове рішення та вжити всіх
необхідних заходів, спрямованих на
його виконання.

Також колегія суддів погоджується і з
висновками суду, що державними
виконавцями Ленінського ВДВС
Луганського МУЮ не були виконані всі
необхідні дії та не вжито достатніх
заходів щодо своєчасного виконання
судових рішень що стосується
виконавчих листів №2-226/12 від 28.11.2012року,
виходячи з наступного.

Постановами від 05.12.2012року державним
виконавцем відкрито виконавче
провадження №35503363 та №35503230. Зазначені
виконавчі листи приєднано до виконання
у зведеному виконавчому провадженні
№39231183.

Судом першої інстанції було
встановлено, що державним виконавцем
Олейніковою К.І. у рамках зведеного
виконавчого провадження, 18.01.2013 року
здійснено вихід за місцем реєстрації
боржника ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 та
19.02.2013 року здійснено вихід за місцем
реєстрації боржника ОСОБА_3 за адресою:
АДРЕСА_1.

07.05.2013року держвиконавцем Заброднім
Є.О. складено акт опису та арешту майна
ОСОБА_4, а саме автомобілю марки NISSAN
X-TRAIL, д.н. НОМЕР_4, який перебуває у
заставі ВАТ «ПУМБ», транспортний засіб
передано на відповідальне зберігання
боржнику (а.с.112-113). Крім того за
боржником виявлено автомобіль KIA Magentis,
д.н. НОМЕР_5, який перебуває у заставі
АКБ «Украсоцбанк», автомобіль
вантажний JAC модель HFC, д.н.НОМЕР_3, який
перебуває у заставі ВАТ
«Кредитпромбанк» (а.с.103-107).

Отже, державним виконавцем було
виявлене належне боржникові рухоме
майно, однак дій, спрямованих на оцінку
зазначеного майна та його продаж з
метою погашення заборгованості перед
стягувачам вчинено не було.

Таким чином суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що
державними виконавцями під час
виконання ухвали Ленінського
районного суду м.Луганська від 20 жовтня
2011 року та виконавчих листів 2-226/12,
виданих Ленінським районним судом
м.Луганська 28.11.2012року, були порушені
вимоги Закону України «Про виконавче
провадження», що є підставою для
визнання неправомірною бездіяльність
посадових осіб Ленінського ВДВС
Луганської МУЮ.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновку суду і в цій
частині.

Окрім того колегія суддів зауважує, що
відповідно до частини 2 статті 387 ЦПК
України у разі встановлення
обґрунтованості скарги, суд визнає
оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Наразі суд першої інстанції визнав
бездіяльність посадових осіб
Ленінського ВДВС Луганського МУЮ,
однак не зобов'язав державного
виконавця або іншу посадову особу
державної виконавчої служби
задовольнити вимогу заявника та
усунути порушення, як того вимагає
діюче законодавство.

Згідно п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.

За таких обставин колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
задовольнити частково, а ухвалу суду
змінити.

Керуючись ч.3 ст. 209, ст.ст. 307, 312, 319 ЦПК
України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Ленінського
відділу Державної виконавчої служби
Луганського міського управління
юстиції задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м.
Луганська від 28 жовтня 2013 року змінити,
доповнити резолютивну частину ухвали.

Зобов'язати Ленінський відділ
Державної виконавчої служби
Луганського міського управління
юстиції вжити передбачені законом
заходи щодо належного виконання
судового рішення.

В іншій частині ухвалу залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :