№ 2-8247/2011
провадження 2-п/201/50/2014
УХВАЛА

10 квітня 2014 року
Жовтневий районний
суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Дашкевич Х.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську заяву
ОСОБА_1 про скасування заочного рішення
по цивільній справі за позовом
Приватного підприємства «Соцкомбуд»
до ОСОБА_1 про стягнення грошових
коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ПП «Соцкомбуд» 20 травня 2011 року
звернулося до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_1 про стягнення
грошових коштів, позовні вимоги не
змінювалися, не доповнювалися і не
уточнювалися.

Заочним рішенням Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
03 липня 2012 року позовні вимоги були
задоволені частково: стягнуто з ОСОБА_1
на користь ПП «Соцкомбуд» в рахунок
повернення авансу за договором надання
послуг від 07 липня 2008 року 359266 грн. 50
грн. та судові витрати в сумі 1820 грн., в
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

24 березня 2014 року ОСОБА_1
звернувся до суду з заявою про перегляд
заочного рішення суду від 03 липня 2012
року, посилаючись на незаконність
винесення такого рішення, не
відповідність висновків суду
матеріалам справи та порушення
процесуальних норм при винесенні
ухвали про заочний розгляд справи і
винесення заочного рішення.

В судове засідання заявник
підтримав заяву про перегляд заочного
рішення, просив скасувати це рішення і
призначити справу до розгляду по суті,
а зазначені ним обставини, на його
думку, ведуть до задоволення його
позиції і спростування позиції ПП
«Соцкомбуд» та відмови в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача ПП «Соцкомбуд» в
судове засідання не з'явився, про день
та час слухання справи повідомлявся
належним чином, про причини неявки суду
не повідомив. Суд вважає можливим
розгляд справи за відсутності
представника відповідача згідно ст. 169
ЦПК України.

З'ясувавши думку заявника, сторін,
оцінивши надані і добуті докази,
перевіривши матеріали справи, суд
вважає заяву обґрунтованою і
підлягаючою задоволенню.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

Судом встановлено, що дійсно 03 липня 2012
року була розглянута цивільна справа
за позовом Приватного підприємства
«Соцкомбуд» до ОСОБА_1 про стягнення
грошових коштів; заочним рішенням
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 03 липня 2012 року
позовні вимоги були задоволені
частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ПП «Соцкомбуд» в рахунок повернення
авансу за договором надання послуг від
07 липня 2008 року 359266 грн. 50 грн. та судові
витрати в сумі 1820 грн., в задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

У відповідності до ст. 224 ЩІК України у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Відповідач ОСОБА_1, скориставшись своїм
правом, яке передбачено ст. ст. 228-232 ЦПК
України, звернувся до суду з заявою про
перегляд заочного рішення. Обставини,
викладені в заяві цього відповідача є
обґрунтованими з огляду на наступне.

В своїй заяві ОСОБА_1 зазначає, що він
про час та день судового розгляду даної
цивільної справи належним чином не був
повідомлений, про що свідчить
відсутність в матеріалах справи такого
повідомлення, яке було б ним отримано.

Судом встановлено, що 17 травня 2012 року
судове засідання не відбулося і
відкладено на 12 червня 2012 року, 12 червня
2012 року судове засідання також не
відбулося і перенесено на 03 липня 2012
року. Але в матеріалах справа (а. с. 56) є
судова повістка для відповідача ОСОБА_1
при перенесенні її з 12 червня 2012 року на
слухання справи на 07 липня 2012 року і
саме така повістка була направлена
відповідачу на слухання справи, хоча
повідомлення в газеті і телеграма
відповідачу про слухання справи були
на 03 липня 2012 року, але ні повістку, ні
телеграму відповідач не отримав і
належного підтвердження вручення
повістки про явку до суду в матеріалах
справи немає.

Крім того, відповідач зареєстрований в
м. Дніпропетровську, має конкретну
прописку, а тому законних підстав
надавати оголошення в газеті для
відповідача про слухання справи у суду
не було.

В матеріалах справи відсутні будь-які
відомості про те, що цей відповідач на
протязі тривалого розгляду судом
справи хоча б один раз був належно
повідомлений про слухання справи,
засідання всі проводилися саме без
його участі.

Отже, суд робить висновок про те, що
відповідач по справі ОСОБА_1 не був
належним чином повідомлений про
слухання справи 03 липня 2012 року.

Після розгляду судом справи по суті і
винесення заочного рішення суд повинен
був належним чином повідомити
відповідача про розгляд справи та
направити йому копію винесеного
рішення для відома і можливості
реалізації свого права в разі незгоди з
рішенням - оскаржити його в
передбаченому законом порядку і
визначені законом строки.

Але як видно з матеріалів справи
вказаного належного повідомлення не
було, копія рішення фактично
відповідачу направлена не була (немає
такого належного повідомлення з
поштовим підтвердженням цього).

Отже, заява ОСОБА_1 ґрунтується не на
припущеннях, які нічим не
підтверджуються, що в свою чергу
суперечить ст. 60 ЦПК України, яка
говорить про те, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 158 ЦПК України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.

Але в матеріалах цивільної справи
відсутня і така заява відповідача.
Отримав вказане заочне рішення суду
заявник лише в березні 2014 року,
ознайомився з ним і відразу подав до
суду заяву про перегляд заочного
рішення через незгоду з рішенням і
намір особисто приймати участь в
розгляді справи та надавати суду
докази на спростування позиції
позивача.

Згідно ст. 232 ЩІК України заочне рішення
підлягає скасуванню, якщо судом буде
встановлено, що відповідач не з'явився
в судове засідання та не повідомив про
причини неявки з поважних причин і
докази, на які він посилається, мають
істотне значення для правильного
вирішення справи.

З урахуванням викладеного, можливо
зробити висновок про те, що підстави
для скасування заочного рішення
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 03 липня 2012 року
маються, оскільки відповідач в справі
має право на ознайомлення з заявленим
до нього позовом і документами,
особисто приймати участь в розгляді
справи, отримання правової допомоги та
інш.. Як вбачається з матеріалів
цивільної справи вказане виконано не
було.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємозв'язок
доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин
справи та письмових доказів, з
урахуванням допустимості доказів та
узгодженістю і несуперечністю між
собою дають об'єктивні підстави
вважати, що заява підлягає задоволенню.

Не може суд прийняти до уваги можливу
позицію позивача стосовно не згоди з
заявою ОСОБА_1, оскільки вона
спростовується вищенаведеним і нічим
об'єктивно не підтверджується.

При таких обставинах суд вважає
можливим заяву задовольнити, заочне
рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 03 липня 2012 року по
цивільній справі за позовом Приватного
підприємства «Соцкомбуд» до ОСОБА_1 про
стягнення грошових коштів скасувати та
прийняти до свого провадження і
призначити до розгляду цивільну справу
за позовом ПП «Соцкомбуд» до ОСОБА_1 про
стягнення грошових коштів в загальному
порядку на 14.00 29 квітня 2014 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 3, 8, 19, 55, 124 Конституції України, ст.
ст. 3, 10, 11, 57-61, 158, 209, 210, 212, 218, 228 - 232 ЦПК
України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Заочне рішення Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2012
року по цивільній справі за позовом
Приватного підприємства «Соцкомбуд»
до ОСОБА_1 про стягнення грошових
коштів скасувати.

Прийняти до свого провадження і
призначити до розгляду цивільну справу
за позовом Приватного підприємства
«Соцкомбуд» до ОСОБА_1 про стягнення
грошових коштів в загальному порядку
на 14.00 29 квітня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -