________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/2524/14-ц
Провадження № 2/520/3570/14
УХВАЛА

28.03.2014 року суддя Київського районного
суду м. Одеси Літвінова І.А.,
ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1
до ОСОБА_2 «про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок ДТП»,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м.
Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1,
якою позивач просить «стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заподіяну
матеріальну шкоду у розмірі 12 166 грн.81
коп., моральну шкоду в сумі 8 000 гривень,
оплату за юридичні послуги в сумі 2 000
грн. та судові витрати».

За загальними правилами, встановленими
ч. 1 ст. 109 ЦПК України, позови до
фізичної особи пред'являються в суд
за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання
або за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її перебування.

З метою перевірки підсудності справи
та виконання вимог п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України, судом направлено запит до
Відділу адресно-довідкової роботи ГУ
ДМС України в Одеській області з
вимогами надати відомості про
зареєстроване у встановленому законом
порядку місцем проживання/перебування
позивача та відповідача по справі.

28 березня 2014 року, ознайомившись із
довідками ВАДР ГУ ДМС України в
Одеській області від 19.03.14 р.,
встановлено, що позивач ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 значиться зареєстрованим
в АДРЕСА_1, а відповідач ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 - в АДРЕСА_2, що
територіально відноситься до
Приморського району міста.

З урахуванням відсутності реєстрації у
відповідача в Київському районі міста
Одеси, припускається, що підсудність
цієї цивільної справи позивач визначив
за своїм вибором на підставі ч. 3 та ч. 6
ст. 110 ЦПК України, якими встановлено, що
позови про відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю фізичної особи, чи
шкоди, завданої внаслідок скоєння
злочину, й позови про відшкодування
шкоди, завданої майну фізичних або
юридичних осіб, можуть пред'являтися
також за зареєстрованим місцем
проживання чи перебування позивача,
або за місцем завдання шкоди. З доданих
до позову документів вбачається, що
шкода була завдана майну позивача в
Київському районі міста Одеси на
вулиці Дача Ковалевського. Отже, справа
підсудна, як Київському районному суду
м. Одеси на підставі ч.ч. 3,6 ст. 110 ЦПК
України, так і Приморському районному
суду м. Одеси - на підставі ч. 1 ст. 109 ЦПК
України.

За правилами ч. 14 ст. 110 ЦПК України,
позивач має право на вибір між
кількома судами, яким згідно з цією
статтею підсудна справа, за винятком
виключної підсудності, встановленої
статтею 114 цього Кодексу.

Скориставшись наданим правом ОСОБА_1
пред'явив позов до ОСОБА_2 до Київського
районного суду м. Одеси за своїм
вибором.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЦПК України,
суддя відкриває провадження у
цивільній справі не інакше як на
підставі заяви, поданої і
оформленої в порядку, встановленому
цим Кодексом.

Нормативно-правовим актом, що регулює
питання звернення до місцевого
загального суду є Цивільний
процесуальний кодекс України,
відповідно до ч. 1 ст. 3 якого кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Статтями 119, 120 ЦПК України визначенні
вимоги до форми та змісту позовної
заяви та порядку подання копій
позовної заяви та доданих до неї
документів.

При ознайомлені з позовною заявою
ОСОБА_1 та додатками до заяви
встановлені підстави для залишення
позову без руху, у зв'язку з
недодержанням вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК
України при його оформлені.

Положеннями пункту 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України встановлено, що позовна заява
повинна містити ім'я (найменування)
позивача і відповідача, а також ім'я
представника позивача, якщо позовна
заява подається представником, їх
місце проживання (перебування) або
місцезнаходження, поштовий індекс,
номери засобів зв'язку, якщо такі
відомі.

За своєю суттю адреса - це умовна
кодифікація місця знаходження об'єкту,
яка застосовується з метою поштового
зв'язку. Правила написання адреси,
встановлені Міністерством зв'язку, для
забезпечення якнайшвидшого
пересилання, зберігання і доставляння
поштових відправлень. На всіх адресах
пишеться: назва вулиці, номер будинку і
квартири; назва населеного пункту,
міста; назва району; назва області,
індекс.

В позовній заяві ОСОБА_1 індекси в
адресах позивача та відповідача не
відбиті, що свідчить про неналежне
виконання вимог п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України.

Крім того, у вступній частині позовної
заяви відповідачем зазначена особа за
прізвищем «ОСОБА_2», що співпадає з
даними, встановленими постановою
Приморського районного суду м. Одеси
від 06.12.2013 р. по справі № 522/29821/13.
Всупереч цьому, в описовій частині
позову особою, з якою у позивача
виникли спірні питання зазначена особа
з прізвищем «ОСОБА_2», і до тієї ж особи
пред'явлені позовні вимоги.

Із змісту ст. 28 ЦК України, вбачається,
що ім'я фізичній особі надається
відповідно до закону та у громадян
України воно складається із прізвища,
власного імені та по батькові, якщо
інше не випливає із закону або звичаю
національних меншин, до яких вона
належить.

При реалізації правоздатності, набутті
і захисті суб'єктивних прав істотне
значення має ім'я фізичної особи, під
яким вона набуває прав та обов'язків та
здійснює їх.

Крім цього, як вбачається з
довіреності, доданої до позовної заяви,
представництво інтересів позивача в
суді здійснює ОСОБА_5. Однак дані
представника (ім'я, місце проживання
(перебування) або місцезнаходження,
поштовий індекс, номери засобів
зв'язку) в позовній заяві не відбиті.

Позивачу необхідно належним чином
виконати вимоги п. 2 та п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України, зазначивши індекси в адресах
сторін, вказавши дані представника й
ім'я відповідача у відповідності до
встановлених правил, та уточнивши
зміст позовних вимог.

Дані обставини мають істотне значення
для здійснення в наступному судових
викликів за правилами ст. 74 ЦПК України
та складання судових документів й
виконавчих листів в разі задоволення
позову.

Також позивачу пропонується
визначитися і з колом третіх осіб,
враховуючи страхування
відповідальності та проведення
часткового відшкодування шкоди з боку
страхової компанії.

За положеннями п. 4 ч. 2 та ч. 5 ст. 119 ЦПК
України від позивача вимагається
зазначення в позовній заяві ціни
позову та додання до позовної заяви
документу, що підтверджує сплату
судового збору..

Позовна заява ОСОБА_1 ціну позову не
містить. Вимоги п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
не виконані.

За правилами пункту 10 ч. 1 ст. 80 ЦПК
України, ціна позову визначається у
позовах, які складаються з кількох
самостійних вимог, - загальною сумою
всіх вимог.

Позивач заявляє вимоги про стягнення з
відповідача грошової суми, яка
складається з вимог про відшкодування
матеріальних збитків, про компенсацію
шкоди та витрат на послуги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ЦПК України,
ціна позову у позовах про стягнення
грошових коштів визначається сумою,
яка стягується.

Отже, позивач заявляє до стягнення
суму, загальний розмір якої дорівнює 20
168, 81 грн.

Позивачу слід врахувати, що ставка
судового, відповідно до ч.ч. 1, 2 Закону
України «Про судовий збір» за подання
до суду позовної заяви майнового
характеру встановлена у
розмірі 1 відсоток ціни позову, але не
менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 3
розмірів мінімальної заробітної плати
у місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Позовну заяву ОСОБА_1 подано до суду у
2014 році.

Статтею 8 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 №
719-VІI станом на 01 січня 2014 року,
встановлений показник мінімальної
заробітної плати в розмірі 1218 гривень.

Отже 0,2 розміру мінімальної заробітної
плати складає 243, 60 грн.

Позивач сплатив 229, 40 грн., відповідно
недоплата складає 14, 20 грн.

Отже позивачу необхідно визначити ціну
позову, відбити її у позовній заяві та
додати до позовної заяви документ,
що підтверджує сплату судового збору з
копією для направлення відповідачу,
для належного виконання правил ч. 5 ст.
119 та ч. 1 ст. 120 ЦПК України.

Перелік документів не відповідає
фактично доданим до заяви, оскільки в
перелік не внесені копії: довідки від
21.11.2013 р., виданої на ім'я ОСОБА_1,
квитанції 6119.179.2 від 11.03.2014 р. та
довіреності від 24.02.2014 року, а також
копії двох останніх з перелічених
документів не надані для направлення
відповідачу, що порушує вимоги ч. 1 ст. 120
ЦПК України, яка не містить виключень
та застережень та якою позивач
зобов'язується додати до позовної
заяви її копії та копії всіх
документів, що додаються до неї,
відповідно до кількості відповідачів
і третіх осіб.

Відповідно до п. 5 та п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України, позовна заява повинна містити
виклад обставин, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, та зазначення
доказів, що підтверджують кожну
обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

Позивач дані зобов'язання не виконав, в
позовній заяві не зазначив докази в
підтвердження обставин, на які
особисто посилається та до яких
відносяться:

- належність автомобілю
«Фольцваген Тігуан» відповідачу на
праві власності;

- наявність страховки власника
автомобілю «Фольцваген Тігуан»;

- виплата страховою компанією
«ТАС» страхового відшкодування
позивачу;

- виплата такого відшкодування у
розмірі 18 198, 94 грн.;

- працевлаштованість позивача у
приватного підприємця водієм;

- використання автомобілю,
належного відповідачу для здійснення
трудових обов'язків (умови трудового
договору, оренди, тощо);

- відмова відповідача в досудовому
порядку від добровільного
відшкодування збитків.

Позивач не зазначає наявність підстав
для звільнення від доказування.

Як роз'яснено в п. 7 Постанови № 2 від 12
червня 2009 року Пленуму Верховного суду
України, позовна заява за змістом
повинна відповідати вимогам статті 119
ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати
особливу увагу, зокрема, на те, що у
позовній заяві повинні не лише
міститися позовні вимоги, а й бути
викладені обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, і зазначені
докази, що підтверджують кожну
обставину.

До відома позивача - поняття доказів
наводиться у ст. 60 ЦПК України, згідно з
якою доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Особи, які беруть участь у справі і
вважають, що подання потрібних доказів
є неможливим або у них є складнощі в
поданні цих доказів, мають право
заявити клопотання про забезпечення
цих доказів. У заяві про забезпечення
доказів повинні бути зазначені: докази,
які необхідно забезпечити; обставини,
що можуть бути підтверджені цими
доказами; обставини, які свідчать про
те, що подання потрібних доказів може
стати неможливим або ускладненим, а
також справа, для якої потрібні ці
докази або з якою метою потрібно їх
забезпечити.

Прецедентна практика Європейського
суду з прав людини виходить з того, що
реалізуючи п.1. ст. 6 Конвенції про
захист прав людини її основоположних
свобод щодо доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду, кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких не
допустити судовий процес у безладний
рух.

За вимогами ст. 121 ЦПК України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119 - 122 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1
до ОСОБА_2 «про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок ДТП».

Надати позивачу строк для усунення
недоліків, вказаних у мотивувальній
частині цієї ухвали, протягом п'яти
днів з дня отримання позивачем ухвали.

Роз'яснити, якщо позивач відповідно до
ухвали суду у встановлений строк
виконає вимоги, визначені статтями 119 і
120 ЦПК України позовна заява буде
вважатись поданою в день первісного
її подання до суду. Інакше заява
вважається неподаною і повертається
позивачеві, що не перешкоджає
повторному зверненню до суду з цим
позовом у встановленому порядку.

Копію ухвали направити позивачу для
виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Літвінова І. А.