Дата документу 05.05.2014
ЄУ № 420/223/14-ц
Провадження №2/420/143/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05 травня 2014 року
Новопсковський районний суд
Луганської області

у складі головуючого судді
Пронька В.В.

при секретарях
Свистуновій Я.В, Рожковій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Новопсков цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
усунення перешкод в користуванні
будинком та зняття з місця реєстрації,
третя особа - Новопсковський районний
сектор Управляння Державної
міграційної служби України в
Луганській області,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача, в якому просить винести
рішення яким усунути перешкоди в
користуванні належним їй на праві
власності будинком, а саме визнати
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням, розташованим по АДРЕСА_1,
та зняти ОСОБА_3 з реєстрації місця
проживання за адресою АДРЕСА_1. В
обґрунтування своїх позовних вимог
зазначила, що будинок АДРЕСА_1, належить
їй на праві приватної власності. В
цьому будинку зареєстрований ОСОБА_3 -
її племінник (син сестри). Але
відповідач не проживає у її будинку,
майна, належного йому на праві
власності, в будинку не має, там він
фактично ніколи не проживав. В
добровільному порядку знятися з
реєстрації відповідач не бажає, чим
перешкоджає позивачеві в
користуванні будинком та позбавляє її
можливості скористатися передбаченими
законом пільгами на оформлення
житлової субсидії та матеріальної
допомоги, як малозабезпеченій сімї, так
як вона має на своєму утриманні трьох
неповнолітніх дітей.

В судове засідання позивач не
з'явилася, надала суду заяву про
розгляд справи без її участі, на
заявлених вимогах наполягає, просить
суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надав заяву про розгляд
справи без його участі, позовні вимоги
визнає в повному обсязі.

Представник третьої особи надав до
суду заяву в якій просить справу
розглянути без їх участі, позов
підтримують в повному обсязі.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову за
наявності для того законних підстав
суд ухвалює рішення про задоволення
позову.

Дослідивши наявні у справі письмові
докази, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивачу на праві
власності належить житловий будинок
АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом
про право на спадщину за заповітом від
28.02.2001 року, зареєстрованим в реєстрі
під № 327.

Як вбачається з інформації, наданої
адресно-довідковим підрозділом УДМС
Луганської області, відповідач
зареєстрований в спірному жилому
приміщенні з 31.12.2011 року.

Згідно довідки № 247, виданої 06.02.2014 року
виконкомом Новопсковської селищної
ради Новопсковського району
Луганської області, відповідач ОСОБА_3
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, але
за даною адресою фактично не проживає.

Факт не проживання відповідача за
адресою: АДРЕСА_1 підтверджується також
актом підтвердження не проживання,
складеним 18.04.2012 року депутатом
Новопсковської селищної ради
Ковальовою А.А., згідно якого
відповідач ОСОБА_3 за вказаною адресою
не проживає.

Відповідно до ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю.

Згідно ст.383 ЦК України власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб і не має права
використовувати його для промислового
виробництва.

Згідно ч.2 ст.319 ЦК України власник має
право вчиняти щодо свого майна будь -
які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до вимог ст.391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Судом встановлено, відповідач
перешкоджає позивачеві в
користуванні будинком та позбавляє її
можливості скористатися передбаченими
законом пільгами на оформлення
житлової субсидії та матеріальної
допомоги, як малозабезпеченій сімї, так
як вона має на своєму утриманні трьох
неповнолітніх дітей, оскільки
відповідач в добровільному порядку не
виконує вимог позивача, щодо зняття з
місця реєстрації.

Відповідно до Закону України від 11
грудня 2003 року «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» «реєстрація» - це
внесення інформації до Єдиного
державного демографічного реєстру про
місце проживання або місце перебування
особи із зазначенням адреси, за якою з
особою може вестися офіційне
листування або вручення офіційної
кореспонденції.

Відповідно до ст.7 Закону України від 11
грудня 2003 року «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі: заяви особи
або її законного представника;
судового рішення, яке набрало законної
сили, про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням, про
виселення, про визнання особи безвісно
відсутньою або оголошення її померлою;
свідоцтва про смерть; паспорта або
паспортного документа про смерть,
виданого компетентним органом
іноземної держави, легалізованого в
установленому порядку; інших
документів, які свідчать про
припинення: підстав для перебування на
території України іноземців та осіб
без громадянства; підстав для
проживання або перебування особи у
спеціалізовані соціальній установі,
закладі соціального обслуговування та
соціального захисту; підстав на право
користування житловим приміщенням.

Таким чином, як випливає із указаної
норми, зняття з реєстрації місця
проживання може бути здійснено на
підставі рішення суду виключно про: 1)
позбавлення права власності на житлове
приміщення; 2) позбавлення права
користування житловим приміщенням; 3)
про виселення; 4) визнання особи
безвісно відсутньою; 5) оголошення
фізичної особи померлою.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

Відповідно до п.п.3,4 ч.2 ст.16 ЦК України
способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: припинення дії,
яка порушує право та відновлення
становища, яке існувало до порушення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
відповідач, будучи зареєстрованим в
належному позивачу будинку, порушує
права та законні інтереси власника на
свій розсуд володіти, користуватись і
розпоряджатись належним майном, в
спірному жилому приміщенні не
проживає, своїх речей там не зберігає, у
чинність ст. 107 Житлового Кодексу
України, втратив право користування
жилим приміщенням.

За таких обставин, суд вважає вимоги
позивача щодо визнання осіб такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням законними, обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Суд оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, встановивши
правовідносини, які випливають із
встановлених обставин, та правові
норми, які підлягають застосуванню,
приходить до висновку, що вимоги
позивача щодо визнання відповідача
таким, що втратив право користування
жилим приміщенням, розташованим за
адресою: АДРЕСА_1 та зняття відповідача
з реєстрації місця проживання за
зазначеною адресою законними,
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88, 209, 212-215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні будинком та зняття з
місця реєстрації, третя особа -
Новопсковський районний сектор
Управляння Державної міграційної
служби України в Луганській області
задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3 таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням, розташованим за адресою:
АДРЕСА_1.

Зобов'язати Новопсковський
сектор Управління Державної
Міграційної служби України в
Луганській області зняти ОСОБА_3 з
реєстрації місця проживання за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення.

Суддя: