Справа № 1411/1003/2012
Провадження № 2/477/4/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року
м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської
області в складі:

головуючого - судді Козаченка Р.В., при
секретарі - Бітюковій С.В.,

за участю: представників позивача -
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3 (не з'явився), його
представників - ОСОБА_4 та ОСОБА_5,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому
судовому засіданні в залі судових
засідань Жовтневого районного суду
Миколаївської області цивільну справу
за позовом садівничого товариства
"Зайчевське" до ОСОБА_3 та до Жовтневої
районної державної адміністрації
Миколаївської області, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на боці
позивача - ОСОБА_7, про скасування
розпорядження, визнання державного
акту про право власності на земельну
ділянку недійсним, зобов'язання
вчинити певні дії та стягнення
відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2011 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
недійсним державний акт серії ЯП № 605708,
виданий ОСОБА_8 Жовтневою районною
державною адміністрацією
Миколаївської області, на земельну
ділянку в садівничому товаристві
"Зайчевське" (далі - СТ "Зайчевське").

Вказував, що ОСОБА_8 приватизував
земельні ділянки НОМЕР_1 та НОМЕР_2
загальною площею 0,0826 га, захопивши
частину суміжних земельних ділянок
загальною площею 0,0026 га, вийшовши за
межі площі земельних ділянок, що були
передані йому в користування. А також
на суміжній ділянці НОМЕР_3, яка в
подальшому була передана громадянці
ОСОБА_7, без дозволу побудував свій
туалет.

Під час розгляду справи СТ "Зайчевське"
збільшило свої вимоги і просило
скасувати розпорядження Жовтневої
районної державної адміністрації
Миколаївської області № 277-р від 19
травня 2010 року про передачу ОСОБА_8
земельної ділянки, а також зобов'язати
позивача, тобто самого ж себе, провести
роботи по знесенню туалету зі
стягненням з ОСОБА_8 на свою користь
витрати по проведенню цих робіт в сумі
1302 грн. 08 коп.

За клопотанням представника позивача
до участі в справі ухвалою суду від 7
вересня 2012 року було залучено в якості
співвідповідача Жовтнева районна
державна адміністрація Миколаївської
області.

Крім того, до участі в ній був залучений
в якості правонаступника померлого
первісного відповідача ОСОБА_8 його
спадкоємець - ОСОБА_3

Представники позивача в судовому
засіданні позов підтримали та просили
його задовольнити.

Представники відповідача просили
відмовити в задоволенні позову,
вказуючи, що доказами не підтверджено
порушення площі земельної ділянки і її
приватизація відбулася в межах
дозволених норм та відповідно до
законодавства.

Представник відповідача Жовтневої
районної державної адміністрації
Миколаївської області до суду не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.

ОСОБА_7 в судовому засіданні позов
підтримала, оскільки ОСОБА_8
приватизував частину земельної
ділянки, яка потім була передана їй в
користування, та поставив на її ділянці
свій туалет, що порушує її права
землекористувача.

Суд, вважаючи за можливе розглянути
справу за відсутності представника
Жовтневої районної державної
адміністрації, заслухавши пояснення
присутніх на засіданні учасників
розгляду, пояснення свідків,
дослідивши матеріали справи в межах
заявлених позовних вимог та на
підставі наданих доказів, дійшов
висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню виходячи з наступного.

ОСОБА_8 був членом СТ "Зайчевське" і йому
в постійне користування були виділені
земельні ділянки НОМЕР_1 та НОМЕР_2, по
0,04 га кожна.

Розпорядженням Жовтневої районної
державної адміністрації Миколаївської
області № 277-р від 19 травня 2010 року
вказані земельні ділянки були передані
йому у приватну власність.

1 вересня 2010 року він отримав Державний
акт серії ЯП № 605708 на приватизовані
земельні ділянки. Загальна площа
земельної ділянки склала 0,0826 га.;
розміри ділянки згідно її схематичного
зображення в цьому ж Державному акті -
31,71 м. х 26,42 м. х 32,21 м. х 25,44 м.

На час приватизації, земельні ділянки
ОСОБА_8 межували з ділянками НОМЕР_4 та

НОМЕР_3, і які не були передані будь-кому
в користування або у власність та
знаходилися у віданні СТ "Зайчевське".

16 квітня 2011 року в члени СТ "Зайчевське"
була прийнята ОСОБА_7, якій була
передана в користування земельна
ділянка НОМЕР_3, площею 0,04 га, та 0,01 га
ділянки НОМЕР_5.

При ступивши до використання ділянки
вона дізналася, що суміжний
землевласник ОСОБА_8 приватизував
частину переданої їй в користування
земельної ділянки, а також поставив там
свій туалет. Про це вона повідомила
керівництво садівництва.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8 помер і його
спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_3, який
був залучений до участі в справі в
якості правонаступника.

Відповідно до положень ч.2 ст. 152 ЗК
України власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Положення ч. 1 ст. 103 ЗК України вказують,
що власники та землекористувачі
земельних ділянок повинні обрати такі
способи використання земельних
ділянок відповідно до їх цільового
призначення, при яких власникам,
землекористувачам сусідніх земельних
ділянок завдається найменше
незручностей.

Допитаний в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_9 підтвердив, що при
оформленні та складанні технічної
документації на земельну ділянкуу
ОСОБА_8, розміри та площа земельної
ділянки на місцевості визначалася за
його поясненнями та вказівками;
узгодження меж із суміжниками не
відбувалося.

На той час суміжні земельні ділянки
НОМЕР_4 та НОМЕР_3, що прилягали до
задньої частини ділянок ОСОБА_8, нікому
в садівництві не були передані, тому
узгодження меж між цими ділянками
повинно було проводитися з
керівництвом садівництва.

Однак голова правління СТ "Зайчевське"
заперечував, що узгоджував ці межі.

Всіма можливими діями суду не вдалося
встановити місце знаходження та
отримати технічну документацію на
земельну ділянку, що отримав у приватну
власність ОСОБА_8

Ним та його спадкоємцем вона також не
була надана.

В той же час, наданими позивачем
письмовими доказами підтверджується,
що

ОСОБА_8 були надані в користування дві
земельні ділянки, площею по 0,04 га кожна,
і дозвіл на приватизацію ділянок
надавався тільки в межах цих розмірів
(а.с. 8, 9, 119).

Іншими письмовими доказами
підтверджується, що земельна ділянка
ОСОБА_8 в приватизованих розмірах
накладається на частину суміжних
земельних ділянок НОМЕР_4, НОМЕР_2 (акт
обстеження від 7 травня 2011 року - а.с. 63-64,
копія генерального плану садівництва -
а.с. 109-112, уточнена схема ділянок -
надана на останньому засіданні).

Факт приватизації земельної ділянки в
більшому розмірі не заперечувався в
судовому засіданні і представниками
відповідача. А також це вбачається і з
самого Державного акту, виданого
ОСОБА_8

За такого суд приходить до висновку, що
при передачі земельної ділянки у
власність ОСОБА_8 були порушені норми
ст. 198 ЗК України та Інструкції про
порядок складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
приватної власності на землю, право
колективної власності на землю, право
власності на землю і право постійного
користування землею, договорів на
право тимчасового користування землею
(в тому числі на умовах оренди) та
договорів оренди землі, затвердженої
Наказом Держкомзему № 42 від 4 травня 1999
року (зі змінами, чинними на час
оформлення права власності).

Тому вимоги в частині визнання
Державного акту недійсним та
скасування розпорядження
райдержадміністрації про передачу
ділянки у приватну власність ОСОБА_8
підлягають задоволенню.

Що ж стосується вимог по зобов'язанню
позивача самовільно знести туалет на
ділянці, переданій ОСОБА_7, то суд
зазначає наступне.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Однак вимоги по відновленню порушеного
права саме шляхом зобов'язання

СТ "Зайчевське" самостійно знести
туалет з подальшим стягненням із
відповідача витрат по проведенню даних
робіт, не можуть бути судом задоволені,
так як це суперечить положенням

ст. 212 ЗК України, яка передбачає, що
повернення самовільно зайнятих
земельних ділянок або ж знесення
будівель та споруд, здійснюється за
рахунок громадян, які самовільно
зайняли земельні ділянки.

Законодавством України не передбачено
покладення в судовому порядку
обов'язку на позивача вчинити певні дії
в тому числі відновити своє порушене
право.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати,
пропорційно задоволеним вимогам та
документально підтверджені. З
відповідачів підлягає стягненню в
рівних частках судовий збір сплачений
позивачем щодо немайнових вимог - 107
грн. 30 коп., по 53 грн. 65 коп. з кожного.

Прохання позивача стягнути судові
витрати у виді витрат на правову
допомогу не можуть бути задоволені,
оскільки вони не підтверджені
належними доказами. Надана довідка про
внесення коштів (а.с. 30) не є цьому
підтвердження, оскільки вона не
відповідає формі фінансового
документу, підтверджуючого сплату
коштів.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 88, 130, 209, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов садівничого товариства
"Зайчевське" до ОСОБА_3 та Жовтневої
районної державної адміністрації
Миколаївської області задовольнити
частково.

Скасувати розпорядження Жовтневої
районної державної адміністрації
Миколаївської області № 277-р від 19
травня 2010 року в частині затвердження
технічної документації із землеустрою
щодо складання документу, що посвідчує
право власності ОСОБА_8 на земельну
ділянку для ведення садівництва, та в
частині передачі ОСОБА_8 безоплатно у
власність земельної ділянки, площею
0,0826 га, в садівничому товаристві
"Зайчевське" (ділянки НОМЕР_1 і НОМЕР_2) в
межах території Жовтневого району
Миколаївської області.

Визнати недійсним Державний акт про
право власності на земельну ділянку
серії ЯП № 605708, виданий ОСОБА_8 1 липня
2010 року відділом Держкомзему в
Жовтневому районі Миколаївської
області.

В задоволенні позову садівничого
товариства "Зайчевське" до ОСОБА_3 про
зобов'язання позивача за рахунок
відповідача знести туалет на ділянці
НОМЕР_3 садівничого товариства
"Зайчевське" та стягнення з нього
вартості робіт по знесенню даного
туалету в сумі 1302 грн. 08 коп. відмовити
повністю.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_3 та
Жовтневої районної державної
адміністрації Миколаївської області
на користь садівничого товариства
"Зайчевське" відшкодування судових
витрат пропорційно задоволеним
вимогам в сумі 107 (сто сім) грн. 30 коп. по
53 (п'ятдесят три) грн. 65 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Жовтневий районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Суддя
Р.В.
Козаченко