Справа № 161/2027/14-ц
Провадження № 2/161/1223/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

03 квітня 2014 року

Луцький міськрайонний суд Волинської
області в складі:

головуючого - судді Філюк Т.М.

при секретарі Коритнюк А.П.

за участі позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах
малолітнього ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про
відшкодування моральної шкоди,
заподіяної злочином,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах малолітнього ОСОБА_3,
звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4
про відшкодування моральної шкоди,
заподіяної злочином.

Свій позов мотивує тим, що 05 вересня 2012
року близько 19 години 45 хвилин ОСОБА_4 в
м. Ківерці на регульованому перехресті
вул. Чкалова та Київська, керуючи
автомобілем марки «ВАЗ-210990»,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, рухаючись зі сторони смт.
Маневичі в сторону м. Луцьк, виконуючи
на перехресті маневр обгону, пересік
суцільну горизонтальну лінію розмітки,
виїхав на смугу зустрічного руху,
внаслідок чого допустив зіткнення з
автомобілем «DAF LDV CONVOY», який рухався
зі сторони смт. Маневичі і здійснював
поворот ліворуч на вул. Київську з
крайнього лівого положення. В
результаті зіткнення транспортних
засобів ОСОБА_5 отримав тяжкі тілесні
ушкодження, які потягли смерть.

Вироком Ківерцівського районного суду
від 15 лютого 2013 року ОСОБА_4 визнано
винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 286 ч.2 КК України та
призначено покарання у виді
позбавлення волі на строк 5 років з
іспитовим терміном 3 роки.

Вказує, що внаслідок неправомірних дій
відповідача, які призвели до смерті її
чоловіка, їй та неповнолітній дитині,
яка залишилась сиротою, було завдано
моральну шкоду, яку вона оцінює в 50000
гривень.

Враховуючи наведене, просить стягнути
з ОСОБА_4 на її користь та користь сина
ОСОБА_3 по 25000 гривень у відшкодування
моральної шкоди, а також судові
витрати.

В судовому засіданні позивач позов
підтримала з підстав викладених в
ньому, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов визнав частково, не
заперечував щодо стягнення з
відповідача 25000 гривень, вказував що
ОСОБА_4 в добровільному порядку
відшкодував матеріальну шкоду.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази у справі,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення.

При визначенні розміру відшкодування
враховуються вимоги розумності і
справедливості.

Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом.

За змістом ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених ч. 2
цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України
моральна шкода, завдана смертю
фізичної особи, відшкодовується її
чоловікові (дружині), батькам
(усиновлювачам), дітям (усиновленим), а
також особам, які проживали з нею
однією сім'єю.

Судом встановлено, що 05 вересня 2012 року
близько 19 години 45 хвилин ОСОБА_4 в м.
Ківерці на регульованому перехресті
вул. Чкалова та Київська (при зеленому
сигналі світлофора), керуючи
автомобілем марки «ВАЗ-210990», р.н.з.
НОМЕР_1, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, рухаючись зі
сторони смт. Маневичі в сторону м.
Луцьк, в порушення вимог пунктів 2.3(б),
2.9а, 12.3, 14.2б, 14.6а, 34.1.1 Правил дорожнього
руху, виконуючи на перехресті маневр
обгону, не переконався, що водій
транспортного засобу, який рухається
попереду, не подав сигналу про намір
повороту ліворуч, пересік суцільну
горизонтальну лінію розмітки 1.1, виїхав
на смугу зустрічного руху, проявивши
безпечність та неуважність, не
зреагував на зміну дорожньої
обстановки, не вжив заходів для
зменшення швидкості аж до зупинки
транспортного засобу при об'єктивному
виявленні небезпеки для руху,
внаслідок чого допустив зіткнення з
автомобілем «DAF LDV CONVOY», р.н. НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_6, який рухався зі
сторони смт. Маневичі і здійснював
поворот ліворуч на вул. Київську з
крайнього лівого положення із
увімкнутим лівим показчиком повороту.
В результаті зіткнення транспортних
засобів пасажир автомобіля марки
«ВАЗ-210990» ОСОБА_5 отримав тяжкі тілесні
ушкодження, які потягли смерть (а.с. 5).

Вироком Ківерцівського районного суду
від 15 лютого 2013 року, ОСОБА_4 визнано
винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
призначено покарання у виді
позбавлення волі строком на 5 років з
позбавленням права керування
транспортними засобами на строк 3 роки.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4
звільнено від відбуття основного
покарання, якщо він протягом 3 років
іспитового строку не вчинить нового
злочину та виконає покладені на нього
обов'язки.

Згідно п.4 ст. 61 ЦПК України вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Із роз'яснень, даних в п. 9 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 31
березня 1995 року № 4 ''Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди'',
вбачається, що розмір моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин.

З врахуванням встановлених по справі
обставин, суд прийшов до висновку, що
позивачу та її неповнолітньому сину
завдано моральної шкоди загибеллю
чоловіка та батька. Вони перенесли
душевні страждання, глибину яких
неможливо виміряти.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд
виходив з положень ст. ст. 23, 1167, 1172 ЦК
України, врахував характер і обсяг
страждань, яких зазнали позивачі
ОСОБА_1 та ОСОБА_3, як дружина та син
загиблого, суд врахував в повному
обсязі тривалість душевних страждань
сім'ї, віку її членів, як загиблого так і
позивача та її сина, тяжкості таких
страждань, пов'язаних з втратою
годувальника, та батька, дитина якого
позбавлена батьківського виховання.

Також судом враховано тяжкість
вчиненого злочину, що злочин
відноситься до категорії тяжких,
вчинення злочину в стані алкогольного
сп'яніння, що обтяжує відповідальність
винного.

З врахуванням вищенаведеного, суд
приходить до висновку, що з ОСОБА_4 слід
стягнути в користь позивача, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах
малолітнього сина 50000 гривень завданої
моральної шкоди, що відповідає
роз'ясненням, що містяться в постанові
Пленуму Верховного Суду України N 4 від
31 березня 1995 року "Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди".

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 59, 60, 88, 213, 214, 215,
218, 226 ЦПК України, на підставі ст. 23, 1167,
1168, ЦК України, постанови Пленуму
Верховного Суду України N 4 від 31
березня 1995 року "Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди", суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1, яка
діє в своїх інтересах та в інтересах
малолітнього ОСОБА_3, 50 000 гривень
моральної шкоди, завданої злочином.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
шляхом подання апеляційної скарги на
рішення суду протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги на рішення суду. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя

Луцького міськрайонного суду
Філюк
Т.М.