АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1302/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19, 27 Марцішевська
О. М. Доповідач в апеляційній
інстанції Василенко Л. І. УХВАЛА
16 травня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоВасиленко Л. І.
суддівПодорога В. М. , Демченко В. А. при
секретаріБражнюк О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на
рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 20 березня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про
стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и л а :

03 лютого 2014 р. ОСОБА_8 звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_6 про стягнення
грошових коштів.

В обґрунтування заявлених вимог
вказав, що 17.09.2011 року ним куплений
зареєстрований на праві власності за
ОСОБА_6 легковий автомобіль HONDA модель
CIVIS, 2008року випуску, шассі № НОМЕР_1,
сірого кольору, вартістю 95688грн.
Договір купівлі-продажу позивач уклав
з уповноваженим представником
власника ОСОБА_9

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 08.07.2013 року витребувано у
позивача вказаний автомобіль на
користь первісного власника - ОСОБА_10

В зв'язку з витребуванням майна,
позивачеві завдано матеріальної шкоди
з вини відповідачки, яка в період спору
з первісним власником та накладеного
судом арешту здійснила відчуження
автомобіля позивачу.

Виходячи з вищезазначеного позивач
просив стягнути з відповідачки
виплачені за купівлю автомобіля кошти
в сумі 95 688 грн. та судові витрати.

Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 20.03.2014 року позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_8 грошові кошти в
розмірі 95688 грн., судові витрати 956,88
грн. всього стягнути 96644,88 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7
подав апеляційну скаргу в якій,
посилаючись порушення норм
матеріального та процесуального права
просив рішення районного суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог.

При цьому зазначив, що Пунктом 10
Постанови Пленуму Верховного суду
України № 9 від 06.11.2009 року Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними
встановлено, що «Реституція як спосіб
захисту цивільного права( ч.1 ст. 216 ЦК
України) застосовується лише в разі
наявності між сторонами укладеного
договору, який є нікчемним чи який
визнано недійсним. У зв'язку з цим
вимога про повернення майна,
переданого на виконання недійсного
правочину, за правилами реституції
може бути пред'явлена тільки стороні
недійсного правочину.

Позивач в якості доказу купівлі -
продажу автомобіля у відповідача надав
довідку - рахунок № 947390 від 17.09.2011 року,
яка була видана ТОВ «Дакарс» у ній
зазначаються відомості про товар, що
купується, і його ціна, та є підставою
для оплати або розрахунків, але не є
письмовим правочином стороною в якому
виступає відповідач.

Апелянт вважає, що по суті позивач
звернувся до суду із рахунком про
оплату за автомобіль, з якого
неможливо встановити сторони договору
купівлі - продажу, та безпосередню
передачу грошових коштів ОСОБА_6, чому
суд не надав належної оцінки. Крім
того судом не було об'єктивно
розглянуто докази про те, що договір
купівлі-продажу автомобіля між ОСОБА_8
та ОСОБА_9, та не був у законному
порядку визнаний недійсним, і його
взагалі не було надано для огляду чи
витребувано у позивача або у ТОВ
«Дакарс»

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді - доповідача, пояснення сторін, що
з'явились, перевіривши матеріали
справи і обговоривши підстави
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга підлягає до
відхилення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Крім того у відповідності до ч.2 ст. 390
ЦК України власник майна має право
вимагати від добросовісного набувача
передання усіх доходів від майна, які
він одержав або міг одержати з моменту,
коли дізнався чи міг дізнатися про
незаконність володіння ним, або з
моменту, коли йому було вручено
повістку до суду у справі за позовом
власника про витребування майна.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що 17.09.2011 року між
ОСОБА_8 та ОСОБА_6, від імені якої за
дорученням діяв уповноважений
представник ОСОБА_9, був укладений
договір купівлі-продажу легкового
автомобіля СЄДАН В марки HONDA модель CIVIS,
2008року випуску, шассі № НОМЕР_1, сірого
кольору. За купівлю вказаного
автомобіля позивачем сплачено 95 688 грн.,
що підтверджується довідкою-рахунком
серія КІМ № 947390 від 17.09.2011року.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 17.07.2012 року, зміненому
Апеляційним судом м. Києва визнано
недійсним договір купівлі-продажу
транспортного засобу марки HONDA модель
CIVIS, 2008року випуску, шассі № НОМЕР_1, від
17.04.2009року № 006793, укладеного між ОСОБА_10
та ОСОБА_6 Вказаним рішенням суду
встановлено, що ОСОБА_6 придбала
автомобіль HONDA модель CIVIS, 2008року
випуску, шассі № НОМЕР_1 у
уповноваженого представника ОСОБА_10,
який не мав права відчужувати вказане
майном, таким чином зазначений
автомобіль вибув з володіння ОСОБА_10
проти його волі без законних підстав,
оскільки на час постановлення рішення
ОСОБА_6 продала автомобіль ОСОБА_8,
роз'яснено право на звернення з позовом
про витребування майна з чужого
незаконного володіння.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 08.07.2013 року, яке набрало
законної сили та залишене без змін
Апеляційним судом м. Києва та Вищим
Спеціалізованим Судом України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ витребувано у ОСОБА_11
автомобіль на користь первісного
власника - ОСОБА_10 у порядку
витребування майна з чужого
незаконного володіння, роз'яснено
ОСОБА_11 право на звернення до суду з
позовом про стягнення з ОСОБА_6
сплачених за автомобіль коштів в
порядку ст.390 ЦК України.

Таким чином, суд першої інстанції
встановивши, що ОСОБА_6, будучи
залученою ухвалою Деснянського
районного суду м. Києва від 21.07.2011 року
співвідповідачем у справі за позовом
ОСОБА_10 з липня 2011 року знала про те, що
належний їй автомобіль марки HONDA модель
CIVIS, 2008року випуску є предметом спору,
ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 21.07.2011р. накладений арешт на
вказаний транспортний засіб з метою
забезпечення позову, однак
відповідачка, в період дії накладеної
ухвалою суду заборони відчуження
вказаного автомобіля в ході розгляду
справи за її участю в якості
відповідача, зняла вказаний автомобіль
з обліку та видала довіреність на
продаж даного автомобіля, внаслідок
чого 17.09.2011р. уповноваженим
представником відповідачки зазначений
авітомобіль був проданий без законних
підстав позивачу за 95 688 грн. та в
подальшому витребуваний на користь
первісного власника, чим позивачу з
вини відповідачки завдано
матеріальної шкоди на вказану суму. Суд
обґрунтовано за вказаних підстав
прийшов до висновку про задоволення
позову.

Статтею 1166 ЦК України регламентовано
відшкодування шкоди за деліктними
зобов'язаннями, зокрема встановлено, що
будь-яка майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам або майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується
особою, яка її завдала, в повному
обсязі.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки
набуття майна або його збереження без
достатніх правових підстав.

Під вiдсутнiстю правової підстави
розуміється такий перехід майна від
однієї особи до іншої, який або не
ґрунтується на прямій вказiвцi закону,
або суперечить меті правовiдношення i
його юридичному змісту. Тобто,
вiдсутнiсть правової підстави означає,
що набувач збагатився за рахунок
потерпілого поза підставою,
передбаченою законом, іншими правовими
актами чи правочином, що має місце в
даному випадку.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Суд встановивши, зазначені обставини
дійшов до вірного висновку, про те що
дані вимоги є обґрунтованими та
підлягають до задоволення.

З висновками суду першої інстанції
погоджується і судова колегія.

Враховуючи те, що посилання апелянта в
апеляційній скарзі на, порушення норм
матеріального права не знайшли свого
підтвердження при розгляді даної
справи, а судом повно та всебічно
перевірені надані сторонами докази,
дана їм належна оцінка у рішенні, які
належним чином мотивовані і за своїм
змістом та формою відповідають вимогам
матеріального та процесуального
закону, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а судове рішення залишенню без змін.

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_12 відхилити.

Рішення Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 6 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з моменту набрання нею законної
сили.

Головуючий :

Судді :