Справа №482/2477/13-ц 13.05.2014 13.05.2014 13.05.2014
Провадження №22-ц/784/1408/14
Справа № 22-ц/784/1408/14
Головуючий першої інстанції:
Суддя-доповідач апеляційного
суду: Коломієць В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі

головуючого Шолох З.Л.

суддів Довжук Т.С., Коломієць
В.В.,

при секретарі Бакуті Т.В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» на рішення
Новоодеського районного суду
Миколаївської області від 23 січня 2014
року, у справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК») до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2013 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення кредитної
заборгованості.

Позивач зазначав, що на підставі
укладеного 11 лютого 2008 року кредитного
договору відповідач отримав кредит в
розмірі 3 000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою за
користування кредитом 24% на рік на суму
залишку заборгованості.

Посилаючись на вказані обставини та
порушення відповідачем своїх
зобов'язань, що призвело до
заборгованості за кредитним договором,
позивач просив суд стягнути з
відповідача заборгованість станом на 22
листопада 2013 року в сумі 15 936 грн. 38 коп.,
яка складається із: заборгованості за
тілом кредиту - 1 413 грн., заборгованості
за відсотками - 6 253 грн. 31 коп.,
заборгованості з комісії за
користування кредитом - 7 035 грн., штрафу
(фіксована частина) - 500 грн., штрафу (
процентна складова) - 735 грн. 07 коп.

Рішенням Новоодеського районного суду
Миколаївської області від 23 січня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК», посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права, просило скасувати рішення та
ухвалити нове, яким задовольнити позов
у повному обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
виходив із того, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
без поважних причин пропустив
передбачений ст. 257 ЦК України
загальний трирічний строк позовної
давності, а надані ним Умови і Правила
надання банківських послуг не містять
підпису позичальника та інших
ідентифікуючих ознак на підтвердження
їх належності до складової укладеного
сторонами кредитного договору, а тому
положення цих Умов, зокрема, щодо
нарахування штрафів за невиконання
передбачених договором обов'язків, не
можуть бути взяти до уваги.

З таким висновком колегія суддів не
може погодитися.

Відповідно до ст.1054 ЦК за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, установлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання
повинні виконуватися належним чином,
відповідно до умов договору та у
встановлені договором строки.

Пунктом 3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Судом встановлено, що за заявою ОСОБА_2
від 11 лютого 2008 року ЗАТ КБ
«ПриватБанк» (яке згодом було
перейменоване у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»)
був відкритий кредитний картковий
рахунок, на якій встановлено кредитний
ліміт в розмірі 3000 грн. За користування
кредитом відповідач зобов'язався
щомісячно сплачувати відсотки за
базовою ставкою 2% в місяць на залишок
заборгованості та 3,5 % комісії. Зі
змісту зазначеної заяви також
вбачається, що ОСОБА_2 ознайомлений та
згодний з Пам'яткою клієнта, Умовами і
Правилами надання банківських послуг
та Тарифами банка, що є складовими
частинами укладеного сторонами
договору про надання банківських
послуг (а.с.7).

На виконання вищевказаних умов
кредитного договору позивач передав
відповідачу кредитну картку і той
користувався кредитними коштами, що
ОСОБА_2 не заперечував. Однак, згідно
наданого Банку розрахунку
заборгованості та виписки з особового
рахунку ОСОБА_2 в порушення взятих на
себе зобов'язань відповідач з травня 2008
року не перераховує платежі в рахунок
погашення кредитної заборгованості, у
зв'язку з чим станом на 22 листопада 2013
року утворилась заборгованість: за
тілом кредиту - 1 413 грн., за відсотками -
6253грн. 31 коп., за комісією - 7 035 грн.

Пунктом 8.6. Умов і Правил надання
банківських послуг передбачено, що при
порушенні позичальником строків
платежів по любому з грошових
зобов'язань, передбачених даним
договором, більше ніж на 120 днів,
останній зобов'язаний сплатити Банку
штраф в розмірі 500грн. + 5% від суми
позову.

За такого, висновок суду про
відсутність підстав для стягнення з
відповідача штрафу за неналежне
виконання кредитних зобов'язань - є
помилковим.

Встановлені судом обставини свідчать
про обґрунтованість вимог позивача
відповідно до положень ст.ст. 526, 549, 550,
611, 1054 ЦК України.

Строк виконання кожного щомісячного
зобов'язання згідно із частиною
третьою статті 254 ЦК України спливає у
відповідне число останнього місяця
строку. Перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок (ст. 253 ЦК
України).

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови в позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

За зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання (частина п'ята статті 261 ЦК
України).

Таким чином, ураховуючи, що за умовами
договору погашення відсотків та
комісії повинно здійснюватись
позичальником вщомісячно, то початок
перебігу позовної давності для
стягнення цих платежів необхідно
обчислювати з моменту невиконання
позичальником кожного із цих
зобов'язань.

З наданого позивачем розрахунку
заборгованості вбачається, що
відповідач з травня 2008 року не виконує
щомісячні кредитні зобов'язання, у
зв'язку із чим у нього утворилась
заборгованість за кредитним договором,
яка є предметом даного судового спору.
У свою чергу банк звернувся до суду з
позовом у грудні 2013 року.

Відповідно до п.п. 5.3., 5.4. Правил
користування платіжною карткою строк і
порядок погашення кредиту по платіжним
карткам з установленим мінімальним
обов'язковим платежем зазначений у
Пам'ятці клієнта, а строк повного
погашення кредиту по платіжним карткам
без установленого мінімального
обов'язкового платежу - не пізніше
останнього дня місяця, вказаного на
платіжній картці (а.с. 8-11).

Укладеним сторонами договором був
встановлений мінімальний обов'язковий
платіж зі сплати відсотків та комісії,
проте, Пам'ятка клієнта у матеріалах
справи відсутня.

Разом з тим, згідно положень п. 9.12. Умов
і Правил надання банківських послуг, що
є складовою частиною укладеного
сторонами кредитного договору, даний
договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання та автоматично
пролонгується на такий же строк, якщо
протягом дії договору жодна зі сторін
не поінформує іншу сторону про
припинення його дії.

Заяви відповідача про припинення дії
договору матеріали справи не містять.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).

Укладений сторонами кредитний договір
не містить умов про збільшення
позовної давності.

ОСОБА_2 було заявлено про застосування
строку позовної давності (а.с.24).

Таким чином, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» без
поважних причин пропустив строк
позовної давності щодо вимог про
стягнення відсотків та комісії,
нарахованих за період з травня 2008 року
по грудень 2010 року, що є підставою для
відмови у задоволенні позовних вимог
про стягнення даних платежів.

За таких обставин, відповідно до ст.ст.
526, 549, 550, 611, 1054 ЦК України наявні
підстави для стягнення з відповідача
на користь Банку заборгованості станом
на 22 листопада 2013 року в межах
трирічного строку позовної давності,
тобто, з грудня 2010 року по грудень 2013
року, в загальному розмірі 9775грн. 20коп.,
яка складається з 1413грн. 00коп.
заборгованості за тілом кредиту; 3640грн.
53коп. заборгованості по процентам за
користування кредитом; 3780грн. 00коп.
комісії, 500грн. 00коп. штрафу (фіксована
частина) і 441грн. 67коп. штрафу (процентна
складова).

Враховуючи викладене, відповідно до
ст.309 ЦПК України рішення Новоодеського
районного суду Миколаївської області
від 23 січня 2014 року підлягає скасуванню
з ухваленням нового рішення - про
часткове задоволення позову.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню відшкодування
витрат на сплату судового збору в сумі
229грн.40коп..

Керуючись статтями 303, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити
частково.

Рішення Новоодеського районного суду
Миколаївської області від 23 січня 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення.

Позов публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПРИВАТБАНК»
заборгованість за кредитним договором
в загальній сумі 9775грн. 20коп. (дев'ять
тисяч сімсот сімдесят п'ять гривень
двадцять копійок), яка складається з
1413грн. 00коп. заборгованості за тілом
кредиту; 3640грн. 53коп. заборгованості по
процентам за користування кредитом;
3780грн. 00коп. комісії, 500грн. 00коп. штрафу
(фіксована частина) і 441грн. 67коп. штрафу
(процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судові
витрати в сумі 229грн.40коп. (двісті
двадцять дев'ять гривень сорок
копійок).

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді