Справа № 738/1024/14-ц
№ провадження 2/738/249/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2014 року м. Мена

Менський pайонний суд Чеpнiгiвської
областi в складі:

головуючого - суддi Волошиної
Н.В.

з участю секретаря Костюка І.А.

pозглянувши у вiдкpитому судовому
засiданнi в залі суду м. Мена
Чернігівської області цивільну спpаву
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
дитини,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на її користь на утримання
дитини. Свій позов мотивує тим, що з
відповідачем по даній справі
перебувала в зареєстрованому шлюбі,
від якого мають малолітнього сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться
на її утриманні. Рішенням Менського
районного суду Чернігівської області
від 28 листопада 2012 року шлюб між нею та
відповідачем було розірвано.
Відповідач матеріальної та грошової
допомоги на утримання дитини не надає,
хоча має можливість надавати таку
допомогу, а тому просить стягнути з
нього аліменти на утримання
малолітнього сина в розмірі 1/4 частини
заробітку (доходу), але не менше 30
відсотків від прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
починаючи з дня подачі заяви і до
повноліття дитини.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явилася, про час та місце розгляду
повідомлялася належним чином, до суду
надала заяву про розгляд справи без її
участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, до суду надав заяву про
розгляд справи без його участі, позовні
вимоги визнає.

За таких обставин, суд прийшов до
висновку, що справу можливо розглянути
без участі сторін, на підставі наявних
у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши та дослідивши матерiали
справи, суд прийшов до висновку, що
позов пiдлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Як вбачається з матеріалів справи,
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі, який рішенням Менського
районного суду Чернігівської області
від 28 листопада 2012 року було розірвано
(а.с.5). Від шлюбу мають малолітнього
сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6 ).

Згідно з довідкою Менської міської
ради Менського району Чернігівської
області №957/03-19 від 04 квітня 2014 року,
позивач зареєстрована по АДРЕСА_1,
разом з нею зареєстрований її син
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

На час розгляду справи
домовленості між батьками з приводу
участі відповідача в утриманні дитини
не досягнуто, а отже аліменти
підлягають стягненню в судовому
порядку відповідно до ст. 181 Сімейного
Кодексу України, в силу якої батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про
захист прав дитини, суд повинен
докласти всіх можливих зусиль для того,
щоб забезпечити визнання принципу
загальної та однакової
відповідальності обох батьків за
виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну
відповідальність за виховання та
розвиток дитини. Найкращі інтереси
дитини є предметом їх основного
піклування.

Відповідно до закону батьки
зобов'язані утримувати своїх дітей
незалежно від того, перебувають вони в
шлюбі чи шлюб між ними розірвано.
Обов'язок батьків утримувати своїх
дітей є безумовним і не залежить від
того, чи є батьки працездатними й чи є в
них кошти, достатні для надання
утримання, зазначене лише враховується
судом при визначенні розміру
стягуваних аліментів.

Розмір призначених аліментів має бути
виправданий дійсними потребами та з
урахуванням матеріального становища
сторін, має виходити з фактичних
обставин справи та мети зобов'язання
щодо утримання.

Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров'я
та матеріальне становище дитини, стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина та інші обставини,
що мають істотне значення, при цьому,
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Враховуючи, що обов'язок утримувати
батьками своїх неповнолітніх дітей є
безумовним, відповідач визнає позов, що
не суперечить закону і не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог та
задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий
збір підлягає стягненню з відповідача
на користь держави.

Кеpуючись ст.ст. 180-183, 191 Сімейного
Кодексу України, ст.ст. 3, 10, 57-60, 88, 174, 212-
215, 367 ЦПК України, суд -

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
малолітньої дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини
заробітку (доходу), але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму
доходів громадян для дитини
відповідного віку, щомісяця, починаючи
з 05 травня 2014 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
243,60 грн. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць
пiдлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя:
Н.В. Волошина