Справа № 466/7342/13
Головуючий у 1 інстанції: Невойт
Провадження № 22-ц/783/2125/14
Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Шеремети Н.О. і Зверхановської
Л.Д.,

при секретарі Служалі А.Ю.,

за участю позивачки ОСОБА_3 і
відповідачки ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 21 січня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа -
ЛКП «Варшавське-407», в кінцевій
редакції позовних вимог якого просила
суд ухвалити рішення, яким розподілити
особові рахунки по оплаті послуг з
утримання будинку та прибудинкової
території відповідно до кількості
співвласників квартири АДРЕСА_1 (в
подальшому - „спірна квартира") між
згаданими сторонами спору та у
подальшому проводити нарахування
вказаної плати відповідно до їхньої
частки у власності по 1/3 та 2/3 частин від
загальної нарахованої суми. Стягнути з
ОСОБА_4 на її користь суму в розмірі 5 736
грн., що становить 2/3 частини сплачених
коштів за період з серпня 2010 року по
червень 2013 року за утримання будинку та
центральне опалення. Зобов'язати ЛКП
«Варшавське-407» при відкритті особових
рахунків розділити заборгованість по
квартирній платі розміром 387 грн. 57 коп.
та за надані послуги з теплопостачання
розміром 411 грн. 07 коп. між сторонами
спору відповідно до належних їм на
праві власності часток у праві
спільної часткової власності на
квартиру станом на 06.11.2013 року (а.с. 2-3, 45).

Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що
відповідно до витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно за №
23240565 від 08.07.2009 року вона є власником 1/3
частини спірної квартири, а
відповідачка є іншим її співвласником,
якій належить 2/3 частини даної
квартири. На даний час вона
зареєстрована в квартирі одна,
особовий рахунок відкритий на її ім'я,
вона власними коштами оплачує усі
комунальні послуги, оскільки
відповідачка відмовляється такі
сплачувати.

ОСОБА_4 подала до суду зустрічну
позовну заяву, в якій просила
зобов'язати ОСОБА_3 надати їй
цілодобовий, безперешкодний, в
будь-який час доступ до спірної
квартири.

Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що
вона успадкувала 2/3 частки спірної
квартири, після чого неодноразово
намагалась скористатись своїм правом
володіння та користування спадковим
майном, однак ОСОБА_3 не надає їй
доступу до цієї квартири (а.с. 28).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні
позовних вимог за первісним позовом
відмовлено, а зустрічний позов
задоволено та зобов'язано ОСОБА_3
надавати ОСОБА_4 цілодобовий
безперешкодний доступ до спірної
квартири (а.с. 60-61).

Дане рішення оскаржила ОСОБА_3

Апелянт просить рішення суду скасувати
і ухвалити нове, яким задовольнити її
позовні вимоги, а у задоволенні
зустрічного позову відмовити,
покликаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права.

Вважає, що судом неправомірно не
враховано те, що ОСОБА_4 до цього часу не
зареєструвалася у ЛКП „Варшавське-407",
як співвласник спірної квартири.

Вважає, що твердження ОСОБА_4 про
чинення нею їй перешкод у користуванні
спірною квартирою є безпідставними
(а.с. 60-61).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
апелянта на підтримання доводів
апеляційної скарги та заперечення цих
доводів зі сторони відповідачки,
перевіривши матеріали справи та
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
до задоволення не підлягає з наступних
підстав.

Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін;
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості і що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом, а частиною 2
ст. 295 ЦПК України - що в апеляційній
скарзі мають бути зазначені в чому
полягає незаконність і (або)
необгрунтованість рішення або ухвали
(неповнота встановлення обставин, які
мають значення для справи, та (або)
неправильність установлення обставин,
які мають значення для справи,
внаслідок необгрунтованої відмови у
прийнятті доказів, неправильного їх
дослідження чи оцінки, неподання
доказів з поважних причин та (або)
неправильне визначення відповідно до
встановлених судом обставин
правовідносин); нові обставини, що
підлягають встановленню, докази,
підлягають дослідженню чи оцінці,
обгрунтування поважності причин
неподання доказів до суду першої
інстанції, заперечення проти доказів,
використаних судом першої інстанції
(п.п. 5 і 6).

Як вбачається зі змісту ухвали
Апеляційного суду Львівської області
від 13.05.2013 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення від права
на спадкування (якою рішення суду
першої інстанції про відмову у
задоволенні згаданого позову було
залишено без змін), з часу відкриття
спадщини після смерті ОСОБА_5 (чоловіка
позивачки і батька відповідачки) між
згаданими сторонами по справі існувало
декілька судових спорів (зокрема - про
усунення ОСОБА_4 від права на
спадкування, визнання шлюбу між
померлим ОСОБА_5 і ОСОБА_3 недійсним),
які унеможливлювали вступ
відповідачки ОСОБА_4, як однієї із
спадкоємців згаданого померлого, у
володіння та користування належною їй
часткою у спадковій масі, в тому числі -
і спірною квартирою (а.с. 26), в
результаті чого ОСОБА_4 змогла отримали
свідоцтво про право на спадщину після
смерті ОСОБА_5 та зареєструвати його
лише після 13.05.2013 року.

В той же час, позовні вимоги ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 стосуються періоду з серпня 2010
року по червень 2013 року, хоча
позивачкою і не заперечується той факт,
що у згаданий період відповідачка
спірною квартирою не користувалася,
оскільки ключі від такої в останньої
були відсутні, що унеможливлювало і
унеможливлює на даний час її права на
користування цією квартирою, як її
часткою у спадщині.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дав належну оцінку всім обставинам і
доказам по справі в їх сукупності та
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому приходить до висновку про те, що
підстави для його скасування відсутні
і апеляційну скаргу на нього, яка не
спростовує висновків рішення суду,
слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1,
315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити та
залишити рішення Шевченківського
районного суду м. Львова від 21 січня 2014
року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Суддя:

Судді: