У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Лесько А.О., Хопти С.Ф.,
Червинської М.Є., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом заступника прокурора
Суворовського району м. Одеси в
інтересах держави в особі Міністерства
аграрної політики та продовольства
України в особі Державного
професійно-технічного навчального
закладу «Одеський державний центр
професійного навчання працівників
переробної промисловості» до ОСОБА_1,
Одеської міської ради, комунального
підприємства «Міське агентство з
приватизації житла», Департаменту
міського господарства Одеської
міської ради про визнання
розпорядження незаконним, скасування
свідоцтва про право власності, про
право на спадщину та виселення за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
22 листопада 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2012 року заступник прокурора
Суворовського району м. Одеси
звернувся до суду з указаним позовом, в
якому просив визнати розпорядження
управління житлово-комунального
господарства та паливно-енергетичного
комплексу Одеської міської ради від 30
серпня 2007 року про приватизацію
квартири за АДРЕСА_1 незаконним,
скасувати свідоцтво про право
власності на житло, видане управлінням
житлово-комунального господарства та
паливно-енергетичного комплексу
Одеської міської ради від 30 серпня 2007
року на ім'я ОСОБА_2, та свідоцтво про
право на спадщину за заповітом, видане
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу на ім'я
ОСОБА_1

Свої вимоги мотивував тим, що у 2007 році
прокуратурою Суворовського району м.
Одеси було проведено перевірку
законності приватизації квартири
АДРЕСА_1, за зверненням директора
Державного професійно-технічного
навчального закладу «Одеський
державний центр професійного навчання
працівників переробної
промисловості». Перевіркою було
встановлено, що будинок за АДРЕСА_2
знаходиться на балансі та перебуває в
оперативному управлінні Державного
професійно-технічного навчального
закладу «Одеський державний центр
професійного навчання працівників
переробної промисловості» та згідно
листа Мінагрополітики України є
об'єктом державної власності. У спірній
квартирі проживала та була
зареєстрована ОСОБА_2, у 2007 році вона
звернулася до управління
житлово-комунального господарства та
паливно-енергетичного комплексу
Одеської міської ради із заявою про
передачу їй квартири АДРЕСА_1
безоплатно у власність у порядку
приватизації. 30 серпня 2007 року
управлінням житлово-комунального
господарства та паливно-енергетичного
комплексу Одеської міської ради видано
розпорядження про приватизацію
квартири за АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_2, на
підставі якого 30 серпня 2007 року видано
свідоцтво про право власності на житло.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, спірну
квартиру заповіла своєму синові. 19
липня 2011 року приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу видане свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на ім'я ОСОБА_1
При проведенні перевірки прокуратурою
Суворовського району м. Одеси було
виявлено порушення законодавства,
допущені при здійсненні приватизації
квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 9 квітня 2013 року
позов заступника прокурора
Суворовського району м. Одеси в
інтересах держави в особі Міністерства
аграрної політики та продовольства
України в особі Державного
професійно-технічного навчального
закладу «Одеський державний центр
професійного навчання працівників
переробної промисловості» задоволено
частково.

Розпорядження управління
житлово-комунального господарства та
паливно-енергетичного комплексу
Одеської міської ради за № 206901 від
30 серпня 2007 року щодо передачі у
приватну власність ОСОБА_2 квартири за
АДРЕСА_1 визнано незаконним.

Скасовано свідоцтво про право
власності на житло, видане управлінням
житлово-комунального господарства та
паливно-енергетичного комплексу
Одеської міської ради від 30 серпня 2007
року на ім'я ОСОБА_2, щодо передачі у
приватну власність ОСОБА_2 квартири за
АДРЕСА_1 та зареєстрованого у
реєстровій книзі за № 12-34255.

Скасовано свідоцтво про право на
спадщину за заповітом, видане 19
липня 2011 року приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу зареєстрованого за № 736 на ім'я
ОСОБА_1, на спадщину після ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що складається з
квартири за АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 22 листопада 2013
року у відкритті апеляційного
провадження за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 9 квітня 2013
року відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення апеляційним
судом норм процесуального права,
просить ухвалу апеляційного суду
скасувати, визнати причини пропуску
строку для подачі апеляційної скарги
поважними та поновити строк для подачі
апеляційної скарги.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Апеляційний суд, відмовляючи у
відкритті апеляційного провадження,
виходив із того, що ОСОБА_1 звернувся з
апеляційною скаргою з пропуском
строку на апеляційне оскарження і
зазначені ним причини пропуску строку
на апеляційне оскарження не є
поважними.

Установлено й це убачається з
матеріалів справи, що оскаржувана
ухвала суду апеляційної інстанції
постановлена з додержанням норм
процесуального права, а доводи скарги
цих висновків не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України
апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутніми у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

З матеріалів справи убачається, що
вступна та резолютивна частини
оскаржуваного судового рішення
проголошена 9 квітня 2013 року за участю
ОСОБА_1

Копію рішення суду першої інстанції
ОСОБА_1 отримав 16 квітня 2013 року.

Проте, з апеляційною скаргою ОСОБА_1
звернувся до суду лише 1 жовтня 2013 року.

З матеріалів справи убачається, що
інтереси ОСОБА_1 в суді першої
інстанції представляв його
представник, ОСОБА_4, на підставі
договору від 10 вересня 2012 року, за
умовами якого останньому, зокрема, було
надано право подачі апеляційної скарги
(п. 3.1.3. договору), яким він не
скористався.

Крім того, безпідставне поновлення
строку на апеляційне оскарження
рішення суду, яке набрало законної
сили, яким визначені правовідносини
сторін, їх права та обов'язки, є
порушенням ст. 6 Конвенції про захист
прав людини та основоположних свобод
щодо справедливого судового розгляду в
такому його елементі як правова
визначеність.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України
особи, які беруть участь у справі,
зобов'язані добросовісно здійснювати
свої процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки.

Таким чином, апеляційний суд дійшов
вірного висновку про те, що ОСОБА_1 не
надав належних доказів наявності
поважних підстав пропуску ним
встановленого законодавством строку
на апеляційне оскарження.

Ураховуючи наведене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити ухвалу
апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 22 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
Д.Д. Луспеник

Судді:
А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська

В.А. Черненко