АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Савчук М.< Головуючий суддя
/ По-батькові >.

суддів: Бреславського О.Г.,
Половінкіної Н.Ю.

секретар Скрипник С.В.

за участю: позивачки ОСОБА_1 та її
представника, представника
Першотравневої районної у місті
Чернівці ради Чернівецької області,
представника відповідачів ОСОБА_2 та
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_4, в інтересах яких діє
ОСОБА_5, до Першотравневої районної у
місті Чернівці ради Чернівецької
області, Чернівецької міської ради,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю в Чернівецькій області,
Реєстраційна служба Чернівецького
міського управління юстиції, про
визнання незаконними та скасування
рішень органу місцевого
самоврядування, визнання недійсним
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, визнання недійсним
договору дарування, знесення самочинно
зведеного перекриття, приведення
інвентарної справи до попереднього
стану та відшкодування моральної
шкоди, за апеляційними скаргами ОСОБА_6,
яка за договором про надання правової
допомоги представляє інтереси ОСОБА_2,
ОСОБА_3, та Першотравневої районної у
місті Чернівці ради Чернівецької
області на рішення Першотравневого
районного суду м. Чернівців від 07
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2012 року позивачі звернулися до
суду з вказаним позовом, вимоги за
яким неодноразово змінювали і в
остаточній редакції від 09.09.2013 року
просили визнати незаконним та
скасувати п. 2.3 рішення Першотравневої
районної ради м.Чернівці від 21.05.2008 року
№56/6, визнати незаконним та скасувати п.
1.4 рішення виконавчого комітету
Чернівецької міської ради від

____________________________________________________________________

22ц-68/ 2014 р.
Головуючий у 1 інстанції Федіна
А.В.

Категорія 5
доповідач Савчук М.В.

14.02.2012 року №92/3, визнати незаконним та
скасувати свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, видане
виконавчим комітетом Чернівецької
міської ради 17 лютого 2012 року, визнати
недійсним договір дарування квартири
від 25.12.2012 року, зобов'язати власника
квартири АДРЕСА_1 за власний рахунок
знести самочинно зведене перекриття,
зобов'язати Реєстраційну службу
Чернівецького міського управління
юстиції привести інвентарну справу
квартири АДРЕСА_1 до попереднього
стану, стягнути з ОСОБА_2 на користь
позивачів моральну шкоду в розмірі 20 000
грн., а також стягнути з ОСОБА_2 на
користь позивачів судовий збір та
витрати на правову допомогу.

Свої позовні вимоги мотивували
тим, що їм належить на праві власності
квартира АДРЕСА_2, яка розташована на
першому поверсі будинку. Освітлення
приміщення кухні вказаної квартири
можливе лише за рахунок одного вікна,
яке виходить у світловий колодязь, який
розташований між житловими АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_8

У 2002 році власниками АДРЕСА_1, яка
знаходиться на третьому поверсі над
квартирою позивачів, було здійснено
самочинне переобладнання шляхом
перенесення перегородок та
встановлення перекриття в світловому
колодязі, де була влаштована парна.

06 червня 2007 року Першотравневим
районним судом м. Чернівці було
ухвалене рішення про знесення
самочинного будівництва, проте вказане
рішення виконане так і не було у зв'язку
з досягненням між ОСОБА_2 та
Першотравневою районною радою
м.Чернівці згоди та 21.05.2008 року райрадою
було прийнято рішення №56/6, яким
дозволено МБТІ внести відповідні зміни
в інвентарну справу в частині
узаконення самочинно зведеного
перекриття.

Вважають, що Першотравнева районна
рада м. Чернівці, узаконивши добудову,
здійснену відповідачами ОСОБА_2,
порушила право позивачів на
користування належною їм квартирою.

Окрім того, 14 лютого 2012 року
виконкомом Чернівецької міської ради
було прийнято рішення № 92/3 «Про
погодження здійснених перепланувань
та заміну правовстановлюючих
документів на квартири, житлові
будинки, внесення змін в пункт 26.04.2011
року № 259/7», яким було погоджено
здійснене ОСОБА_2 перепланування
АДРЕСА_1 та доручено Чернівецькому
міському комунальному бюро технічної
інвентаризації замінити наявний
правовстановлюючий документ на
свідоцтво про право власності. На
підставі вказаного рішення 17 лютого 2012
року виконавчим комітетом
Чернівецької міської ради ОСОБА_2 було
видане свідоцтво про право власності
САЕ а 639698.

Вважають, що ОСОБА_2 здійснила
незаконне перепланування квартири, а
Першотравнева районна рада м. Чернівці
незаконно узаконила це перепланування,
а тому всі наступні дії, які були
вчинені відповідачами, є незаконними,
а тому повинні бути скасовані, оскільки
добудова до АДРЕСА_1, а саме: перекриття
в світловому колодязі між АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_8 перекрило доступ денного
світла в приміщення їх АДРЕСА_2, з
підвалу приміщення квартири попадає
сморід, в просторі колодязя
утворюється волога та поселилися
кажани,перепланування проведено без
відповідної згоди власників будинку.

На підставі отриманого свідоцтва
про право власності на квартиру ОСОБА_2
подарувала квартиру ОСОБА_3 на підставі
договору дарування від 25.12.2012 року.

Вважють, що оскільки дарування
квартири відбулось на підставі
свідоцтва про право власності від 17
лютого 2012 року, яке є незаконним в силу
того, що видане на підставі незаконного
рішення Чернівецької міської ради та
свідоцтва, договір дарування квартири
необхідно визнати недійсним на
підставі ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу
України.

Внаслідок вчинення ОСОБА_2
неправомірних дій щодо незаконного
влаштування перекриття в світловому
колодязі, розташованому між АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_8 за вказаною вище адресою,
позивачам була завдана моральна шкода,
яка виразилась у моральних
стражданнях, яких вони зазнали
внаслідок перебування їх матері ОСОБА_7
у стресовому стані та її передчасної
смерті. Крім того, у зв'язку із тим, що в
світловий колодязь будинку не проникає
світло, в ньому почали проживати
кажани, які постійно намагаються
проникнути до квартири, в якій
проживають позивачі, через вікно,
розташоване на кухні, яке виходить в
світловий колодязь будинку, що
негативно відображається на
психоемоційному стані позивачів.
Позивачі неодноразово намагались
вирішити питання в досудовому порядку
шляхом мирних переговорів із
відповідачкою та звернення до
відповідних установ, однак проблема
так і не вирішена, що також негативно
впливає на їх моральний стан.

Рішенням Першотравневого
районного суду м. Чернівців від 07
листопада 2013 року позов задоволено
частково.

Визнано незаконним та скасовано п. 2.3
рішення Першотравневої районної ради
м. Чернівці від 21.05.2008 року № 56/6 «Про
розгляд заяв громадян щодо поліпшення
житлових умов, індивідуальне
будівництво на території району» щодо
надання дозволу міському комунальному
бюро технічної інвентаризації внести
відповідні зміни в інвентарну справу
АДРЕСА_1.

Визнано незаконним та скасовано п. 1.4
рішення виконавчого комітету
Чернівецької міської ради № 92/3 від
14.02.2012 року «Про погодження здійснених
перепланувань та зміну
правовстановлюючих документів на
квартири житлові будинки, внесення
змін в п. 1.26 рішення виконавчого
комітету Чернівецької міської ради від
26.04.2011 року № 259/7» щодо погодження
здійсненого ОСОБА_2 перепланування
АДРЕСА_1 та зміни правовстановлюючого
документу на свідоцтво про право
власності».

Визнано недійсним та скасовано
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, видане виконавчим
комітетом Чернівецької міської ради 17
лютого 2012 року на підставі рішення
виконавчого комітету Чернівецької
міської ради № 92/3 від 14.02.2012 року,
зареєстрованого ЧКОБТІ 13 квітня 2012
року в реєстровій книзі 161 на сторінці
355 № 9769, в електронному Реєстрі прав
власності на нерухоме майно № 36448370.

Визнано недійсним договір дарування
квартири від 25.12.2012 року, посвідчений
приватним нотаріусом Чернівецького
міського нотаріального округу ОСОБА_8,
зареєстрований р реєстрі № 20848.

Зобов'язано власника квартири АДРЕСА_1
за власний рахунок знести самочинно
зведене перекриття в світловому
колодязі будинку та відновити
планування квартири до попереднього
стану.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, яка за
договором про надання правової
допомоги представляє інтереси ОСОБА_2,
ОСОБА_3, просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити.

Посилається на порушення норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи.

В апеляційній скарзі Першотравнева
районна у місті Чернівці рада
Чернівецької області просить
скасувати рішення Першотравневого
районного суду м. Чернівців від 07
листопада 2013 року та ухвалити рішення
про відмову у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в частині
визнання незаконним на скасування п. 2.3
рішення Першотравневої районної ради
м. Чернівці від 21.05.2008 року № 56/6 «Про
розгляд заяв громадян щодо поліпшення
житлових умов, індивідуальне
будівництво на території району» як
незаконне та необґрунтоване, ухвалене
з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

В запереченнях на апеляційні скарги
ОСОБА_5 - представник позивачів просить
апеляційні скарги відхилити, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційних
скарг та вимог, заявлених у суді першої
інстанції, вважає, що апеляційна скарга
Першотравневої районної у місті
Чернівці ради Чернівецької області
підлягає відхиленню, а апеляційна
скарга ОСОБА_6, яка за договором про
надання правової допомоги представляє
інтереси ОСОБА_2, ОСОБА_3 необхідно
задовольнити частково, рішення суду
першої інстанції слід скасувати в
частині задоволення позовних вимог про
визнання недійсним та скасування
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, про визнання недійсним
договору дарування квартири, про
зобов'язання власника квартири
АДРЕСА_1 за власний рахунок знести
самочинно зведене перекриття в
світловому колодязі будинку та
відновити планування квартири до
попереднього стану, про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_4
моральної шкоди з ухваленням нового
рішення у цій частині про відмову у
задоволенні вказаних позовних вимог,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам рішення суду першої
інстанції повністю не відповідає.

Із матеріалів справи вбачається та
встановлено судом, що відповідно до
свідоцтва про право власності на житло
квартира АДРЕСА_2 належала на праві
власності ОСОБА_7 та ОСОБА_4 Після
смерті ОСОБА_7 в 2009 році 8 січня
відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом ОСОБА_1 успадкувала
1/2 частину вказаної квартири та
вселилася у вказану квартиру.

АДРЕСА_1 належить на підставі
договору дарування від 25.12.2012 року
відповідачу по справі ОСОБА_3 До
укладання вказаного договору квартира
належала ОСОБА_2 Попереднім власником
вказаної квартири у 2002 році було
добудовано до квартири приміщення -
парну шляхом перекриття світлового
колодязя між АДРЕСА_1 та АДРЕСА_8 за
вказаною адресою.

За життя ОСОБА_7 неодноразово
зверталась до Першотравневої районної
ради м.Чернівці з приводу перекриття
світлового колодязя в житловому
будинку АДРЕСА_1 внаслідок проведення
будівельних робіт власником АДРЕСА_1
вказаного будинку, яким на той момент
був ОСОБА_9

Рішенням Першотравневого
районного суду м. Чернівці від 06.06.2007
року задоволено позов ВК
Першотравневої районної ради в
м.Чернівці про знесення самочинно
зведеного перекриття в світловому
колодязі та приведення приміщення
світлового колодязя до попереднього
стану, зобов'язано власника ОСОБА_2 за
власний рахунок знести вказане
самочинно зведене перекриття.

В подальшому вказане рішення
виконано не було у зв'язку з
досягненням між ОСОБА_2 та
Першотравневою районною радою
м.Чернівці згоди і рішенням
виконавчого комітету Першотравневої
районної ради в м. Чернівці від 21.05.2008
року №56/6 «Про розгляд заяв громадян
щодо поліпшення житлових умов,
індивідуальне будівництво на
території району та внесення змін в
раніше прийняті рішення», п. 2.3
вказаного рішення дозволено МКБТІ
внести відповідні зміни в інвентарну
справу АДРЕСА_1, де проживає гр. ОСОБА_2 у
зв'язку з тим, що експлуатація вказаної
квартири після перепланування
відповідно техдокументації,
погодженої на засіданні міжвідомчої
комісії (протокол №111 від 04.07.2007р.)
технічно можлива. Приміщення парної
розміром 3,2 кв.м. відповідно змінено на
комору такого розміру та видано
свідоцтво про право власності на
ОСОБА_2

На даний час АДРЕСА_1 складається
з двох житлових кімнат площею 22,8 кв. м.,
21,1 кв. м., кухні - 9,1 кв. м., санвузла - 10,7
кв. м., комора - 3,2 кв. м., передпокою - 13,9
кв.м., комори - 1,7 кв. м. та коридору
спільного користування з квартирою
№3-А - 3,1 кв. м. (а/с 34, том 1).

Відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦК України
власник квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілого, - за умови, що ці зміни
не призведуть до порушень прав
власників інших квартир у
багатоквартирному житловому будинку
та не порушать санітарно-технічних
вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно абз. 3 п. 4 Правил
користування приміщеннями житлових
будинків і прибудинковими територіями,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572 з
подальшими змінами та доповненнями
власники, наймачі (орендарі) приміщень
житлових будинків мають право на
переобладнання і перепланування
житлових і підсобних приміщень,
балконів і лоджій за відповідними
проектами без обмеження інтересів
інших громадян, які проживають у
будинку, з дозволу власника будинку
(квартири) та органу місцевого
самоврядування, виданого в
установленому порядку.

Таким чином, за змістом зазначених
норм закону власник квартири може
здійснювати в ній ремонт або зміни,
тобто перепланування і переобладнання.
Здійснення змін у квартирі проводиться
при наявності проектів та з дозволу
виконкому відповідної місцевої ради
депутатів, а також за згодою інших
громадян, які проживають у будинку.

Встановлено, що при проведенні
перепланування в АДРЕСА_1 була
відсутня згода колишнього власника
АДРЕСА_2 ОСОБА_7 на перепланування,
відсутність проектів та дозволу
виконкому відповідної місцевої ради
депутатів.

Окрім того, на підставі протоколу
комісійного розгляду звернення ОСОБА_10
з приводу погіршення житлових умов
внаслідок виконаного перепланування в
квартирі АДРЕСА_1 з облаштуванням
парної за рахунок частини світлового
колодязя зазначеного будинку від 16.12.2011
року 15 лютого 2012 року Першотравнева
районна рада у м. Чернівці прийняла
рішення за № 26/2 «Про внесення змін в
раніше прийняті рішення виконавчого
комітету Першотравневої районної у
місті ради», яким вирішали, що у зв'язку
з конфліктною ситуацією, яка склалася
між мешканцями АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1
внаслідок часткового перекриття
світлового карману (влаштування парної
сухого пару) при переплануванні
АДРЕСА_1 та затемнення приміщення кухні
нище розташованої АДРЕСА_2 внести зміни
в пп. 2.3 рішення ВК Першотравневої
районної ради м.Чернівці від 21.05.2008 року
№56/6, яким дозволено МКБТІ внести
відповідні зміни в інвентарну справу
АДРЕСА_1 після виконання
перепланування в частині виключення з
тексту другого абзацу вказаного
підпункту слів «парної -3,2 кв. м.»,
зобов'язано ОСОБА_2 демонтувати
перекриття світлового каналу на площі
якого влаштовано парну в термін до
01.05.2012 року.

Проте відповідно до заочного
рішення Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 09.07.2013 року
вказаний п.п. 1.2 вказаного рішення
визнано незаконним та скасовано.

З акту перевірки дотримання
санітарного законодавства від 25.10.2011
року, складеного Держаною
санітарно-епідеміологічною службою
України, добудова до АДРЕСА_1 майже
повністю перекрила доступ денного
світла в приміщення АДРЕСА_2. З підвалу
в приміщення квартири попадає сморід
(а/с 38, том 1).

Відповідно до висновку
експертного будівельно-технічного
дослідження №1135 від 10.11.2011 року
влаштована бетонна плита перекриває
світловий карман, залишивши світловий
проріз розміром 1,96 м х 0,56 м., закривши
промені світла, які попадали в
приміщення АДРЕСА_2, що знаходиться на І
поверсі даного будинку, освітлення
АДРЕСА_2, в основному приміщення кухні,
відбувалось через світловий карман,
який знаходиться між житловими АДРЕСА_1
і АДРЕСА_8. Внаслідок добудови бані
сухого жару на III поверсі будинку
АДРЕСА_1 доступ денного світла в
приміщення АДРЕСА_2 повністю перекрито,
про що свідчить акт перевірки,
складений Чернівецькою обл. CEC від
25.10.2011 року (а/с 40, том 1).

Відповідно до вимог ч.ч. 1-3 ст. 319 ЦК
України власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону. При
здійсненні своїх прав та виконанні
обов'язків власник зобов'язаний
додержуватися моральних засад
суспільства. Усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав.

Згідно ч. 10 ст. 59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування з мотивів
їхньої невідповідності Конституції
або законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ДБН В 2.2.-15-2005
«Будинки і споруди. Житлові будинки.
Основні положення», розділ «Нежитлові
поверхи (приміщення)» не допускається
розміщення у житлових будинках: ж)
лазень і саун (лазень сухого жару),
пралень і хімчисток (крім приймальних
пунктів і пралень самообслуговування
продуктивністю до 75 кг білизни у зміну).

Згідно п. 1.4.4 Правил утримання
жилих будинків та прибудинкових
територій, затверджених наказом
Державного комітету з питань
житлово-комунального господарства від
17.05.2005 року №76 перепланування жилих
будинків, жилих і нежилих у жилих
будинках приміщень, що погіршує умови
експлуатації і проживання всіх або
окремих громадян у будинку або
квартирі, не допускається.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про те, що
п. 2.3 рішення Першотравневої районної
ради м.Чернівці від 21.05.2008 року №56/6 було
прийнято без врахування фактичних
обставин та його прийняття перешкоджає
можливості реалізації позивачами
свого права на користування та
розпорядження своєю власністю, а тому
його слід визнати незаконним та
скасувати, а доводи апеляційної скарги
Першотравневої районної ради
м.Чернівці висновків суду першої
інстанції не спростовують.

З матеріалів справи вбачається ,
що в подальшому з врахуванням п. 2.3
рішення Першотравневої районної ради
м.Чернівці від 21.05.2008 року №56/6 п. 1.4
рішення виконавчого комітету
Чернівецької міської ради №92/3 від
14.02.2012 року було погоджено здійсненя
перепланування у АДРЕСА_1, загальною
площею 85, 60 кв.м., в тому числі житловою
площею 43, 90 кв.м. та доручено замінити
наявні правовстановлюючі документи
ОСОБА_2 на вказану квартиру на
свідоцтво про право власності.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Суд першої інстанції вірно
визначив, що вказане рішення
виконавчого комітету Чернівецької
міської ради було прийняте з
урахуванням п. 2.3 рішення
Першотравневої районної ради
м.Чернівці від 21.05.2008 року №56/6, яке в
свою чергу було прийняте незаконно, а
тому як наслідок підлягає скасуванню.

З матеріалів справи вбачається,що
на підставі рішення виконкому №92/3 від
14.02.2012 року Виконавчим комітетом
Чернівецької міської ради 17.02.2012 року
ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право
власності на квартиру, яке 13.04.2012 року
було зареєстроване в ЧКОБТІ (а/с 78 Том 2).

Відповідно до договору дарування
від 25 грудня 2012 року, посвідченого
приватним нотаріусом Чернівецького
міського нотаріального округу ОСОБА_8,
ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_3 квартиру
АДРЕСА_1.

Разом з тим, колегія суддів вважає,
що підстав для задоволення вимоги
позивачів щодо визнання недійсними
свідоцтва про право власності та
договору дарування відсутні, виходячи
з наступного.

Відповідно до частини першої
статті 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Так, ст. 15 Цивільного кодексу
України передбачено, що кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного
кодексу України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

У частині другій статті 16 ЦК
України зазначені способи захисту
цивільних прав та інтересів.

У разі порушення цивільного права у
потерпілої особи виникає право на
застосування конкретного способу
захисту, який залежить від виду
порушення, тобто особа має право
обирати той спосіб захисту, який
відповідає характеру порушення її
права чи інтересу.

Судом першої інстанції залишено
поза увагою, що позивачем обрано спосіб
захисту права, який не відповідає
вимогам ст. 16 ЦК України, оскільки не
призводить до захисту чи відновлення
порушеного права позивача.

Посилання позивачів на те, що
свідоцтво про право власності на
квартиру, видане на ОСОБА_2, та
укладенням договору дарування
квартири порушені їх права є
безпідставними, оскільки ОСОБА_2 на
даний час не є власником вказаної
квартири, а згідно договору дарування
власником є ОСОБА_3

Оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не мають
права власності на будь-яку частку у
вказаному майні, не є сторонами
договору, колегія суддів вважає, що
жодні їхні права укладанням договору
дарування не порушено.

Відповідно до ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Судом було встановлено, що
самочинна прибудова до квартири
відповідачів з облаштуванням парної
(комори) за рахунок частини світлового
колодязя зазначеного будинку порушує
права позивачів.

Проте суд безпідставно
задовольнив вимоги позивачів щодо
зобов'язання власника АДРЕСА_1, не
зазначивши прізвища власника, за
власний рахунок знести самочинно
зведене перекриття в світловому
колодязі будинку та відновлення
планування квартири до попереднього
стану.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справи, які містяться в п.5 постанови
від 30 березня 2012 року № 6 право на
звернення до суду з позовом про
знесення або перебудову самочинного
збудованого об'єкта нерухомості
належить особам (фізичним) за умови, що
вони доведуть наявність порушеного
права. Розглядаючи зазначені позови
відповідно до вимог вказаної норми та
положень частини сьомої статті 376 ЦК,
суди мають встановлювати, чи було
видано особі, яка здійснила самочинне
будівництво, припис про усунення
порушень, чи можлива перебудова об'єкту
та чи відмовляється особа, яка
здійснила самочинне будівництво, від
такої перебудови.

Крім того, належних та допустимих
доказів на підтвердження факту
звернення позивачів до відповідача
ОСОБА_3 про усунення порушень їх права
та можливості перебудови комори
розміром 3,2 кв.м. у квартирі № 3 суду не
надано і судом не встановлено.

З висновку будівельно-технічної
експертизи № 14008 від 03 березня 2014 року,
яка проведена під час апеляційного
розгляду справи, вбачається, що
тривалість інсоляції приміщень 1-14
(кухня) площею 5,50 кв.м. в квартирі
позивачів рівна нулю - менша
нормативної, пряме сонячне проміння не
потрапляє до вказаних приміщень.

Коефіцієнти природного
освітлення (КПО) в приміщені кухні не
відповідають встановленим нормам.
Дослідженням приміщень АДРЕСА_2 та
світлового колодязя будинку АДРЕСА_1,
що споруджене в світловому колодязі в
рівні третього поверху приміщення
запобігає потраплянню прямого
сонячного проміння та взагалі доступу
природнього освітлення в приміщення 1-10
(ванна кімната) площею 8,90 кв.м, 1-11
(передпокій) площею 23,20 кв.м., 1-14 (кухня)
площею 5,50 кв.м. квартири № 1, що порушує
п. 3.6 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки.
Основні положення».

Але ні висновок експертизи, ні
матеріали справи не містять доказів, що
забезпечення інсоляцією приміщення
кухні в АДРЕСА_2 можливелише через
знесення добудови в квартирі АДРЕСА_1

Згідно п. 22 вказаної вище
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ знесення самочинного
будівництва є крайньою мірою і можливе
лише тоді, коли використано усі
передбачені законодавством України
заходи щодо реагування та притягнення
винної особи до відповідальності.

Суд не з'ясував питання щодо
можливості здійснення відповідачем
відповідної перебудови вказаного
приміщення; не встановив, чи згодна
особа, яка здійснила перепланування
квартири, провести перебудову, не
здобув належних доказів відмови від
здійснення такої перебудови, а також не
вирішив питання про те, чи порушує
здійснене відповідачем
перепланування квартири права
позивачів в той спосіб, що тягне за
собою саме знесення приміщення, та чи
можливе здійснення усунення цих
перешкод в інший спосіб.

Позовні вимоги щодо знесення
зазначеної добудови судом не можуть
бути задоволені з огляду на те, що
відповідно до вказаного висновку
експерта від 03.03.2014 року знесення
приміщення, влаштованого в рівні
третього поверху в просторі світлового
колодязя є можливим за умови якісної
організації робіт. Рішення з
організації будівництва об'єкта та
технології виконання робіт
розробляються відповідними підрядними
та проектно-кошторисними
організаціями у проектах організації
робіт та проектах виконаня робіт
відповідно.

Крім того, позивачі просили
знести перекриття, не уточнивши свої
позовні вимоги, оскільки з матеріалів
справи вбачається, що на перекриття
було добудовано до АДРЕСА_1 приміщення
розміром 3,2 кв.м., яке значиться як
комора і належить власнику квартири
ОСОБА_3 Позовних вимог щодо знесення
комори не заявлено.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК
України та загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов»язковому з»ясуванню при
вирішенні спору про відшкодування
шкоди підлягають наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв»язку між шкодою і протиправними
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні.

Відповідно до ст. 23, ст. 1167 ч. 1 ЦК
України, особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів. Моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов`язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України
передбачено, що належними є докази, які
містять інформацію щодо предмету
доказування.

Згідно із ч. 2 статті 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Водночас у матеріалах справи
відсутні будь-які докази, які б
свідчили про завдання позивачам
моральної шкоди внаслідок
неправомірних дій відповідача ОСОБА_2,
також наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправними діями
відповідача та вини останнього в її
заподіянні.

За таких обставин, суд першої
інстанції помилково стягнув моральну
шкоду з ОСОБА_2 на користь позивачів.

Враховуючи наведене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з порушенням норм
матеріального права та процесуального
права і відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України рішення підлягає частковому
скасуванню з ухваленням нового рішення
у цій частині, а в решті рішення
необхідно залишити без змін, оскільки
є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів,

в и р і
ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, яка за
договором про надання правової
допомоги представляє інтереси ОСОБА_2,
ОСОБА_3, задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Першотравневої
районної у місті Чернівці ради
Чернівецької області відхилити.

Рішення Першотравневого районного
суду м. Чернівців від 07 листопада 2013
року в частині задоволення позовних
вимог: про визнання недійсним та
скасування свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, видане
виконавчим комітетом Чернівецької
міської ради 17 лютого 2012 року на
підставі рішення виконавчого комітету
Чернівецької міської ради № 92/3 від
14.02.2012 року, зареєстрованого ЧКОБТІ 13
квітня 2012 року в реєстровій книзі 161 на
сторінці 355 № 9769, в електронному
Реєстрі прав власності на нерухоме
майно № 36448370;

про визнання недійсним договору
дарування квартири від 25.12.2012 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Чернівецького міського нотаріального
округу ОСОБА_8, зареєстрованого в
реєстрі № 20848;

про зобов'язання власника квартири
АДРЕСА_1 за власний рахунок знести
самочинно зведене перекриття в
світловому колодязі будинку та
відновити планування квартири до
попереднього стану;

про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 5000
грн., стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 5000
грн. скасувати, відмовивши у
задоволенні вказаних позовних вимог.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий

Судді :