АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 677/2055/13-ц
Провадження № 22-ц/792/1137/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі :головуючого - судді Баса О.Г.,

суддів : Карпусь С.А., Матковської Л.О.

при секретарі Терлич А.В.

з участю : представника позивача

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Надра" на рішення Красилівського
районного суду від 19 березня 2014 року за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк "Надра" до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасника процесу, дослідивши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2013 року публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «Надра» (далі Банк) звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між
Банком та ОСОБА_1 24.10.2006 року укладено
кредитний договір №220/МК/2006-840,
відповідно до умов якого останній
отримав кредит в сумі 10 тис. доларів США
зі сплатою 15,5 % річних за користування
коштами та зобов'язувався пог

асити його згідно з графіком до 24
жовтня 2011 року, сплачуючи відсотки
щомісячними платежами, проте ці умови
позичальником неодноразово
порушувались. Станом на 08.04.2013 року
утворилась заборгованість в розмірі 9
276,11 доларів США по тілу кредиту, 10 087,80
доларів США по відсотках, нарахованої
пені в сумі 1 975,25 доларів США,
нарахованого штрафу в сумі 968,20 доларів
США, а всього в розмірі 22 307,36 доларів
США, що по курсу Нацбанку України
еквівалентно 177542,74 грн.. В забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором між Банком та ОСОБА_2 25.10.2006
року укладений договір поруки, за яким
він взяв на себе повну
відповідальність за виконання ОСОБА_1
усіх зобов'язань, що виникають з
кредитного договору. У відповідності з
вимогами статті 554 ЦК України, Банк
просив стягнути солідарно з
відповідачів (позичальника та
поручителя) на його користь
заборгованість в сумі 22 307,36 доларів
США, що еквівалентно 177 542,74 грн. та
судові витрати.

________________________________________________________________________
________

Головуючий у першій інстанції -Красняк
В.І. Провадження №
22-ц/792/1137/14

Доповідач - Карпусь С.А.
Категорія №19, 27

Рішенням Красилівського районного
суду від 19 березня 2014 року в
задоволенні позовних вимог Банку
відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«Надра» з рішенням суду не
погоджується, просить його скасувати
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити вимоги Банку в повному
обсязі. Посилається на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, неповне з'ясування обставин
справи, що призвело до ухвалення
незаконного рішення. Висновок суду про
ненадання Банком оригіналу кредитного
договору не відповідає дійсності.
Представник Банку надав в судовому
засідання нотаріально завірену копію
кредитного договору, оригінал якого
знаходиться в нотаріальній конторі і
надавався для вчинення виконавчого
напису нотаріуса. Відповідач надав
свій оригінал кредитного договору. Суд
залишив поза увагою пояснення
представника Банку про наявність
технічної описки щодо номера та дати
кредитного договору, зазначених в
договорі поруки від 25.10.2006 року, та
відсутності заперечень відповідача
щодо дійсності його підпису в договорі
поруки. Суд не врахував, що на виконання
виконавчого напису нотаріуса від 17.09.2008
року описане та передане державним
виконавцем на реалізацію нерухоме
майно у зв'язку з відсутністю покупців
було знято з реалізації. Оскільки 26.04.2011
року виконавчий напис був повернутий
Банку без виконання, повторно ним до
виконання не пред'являвся,
правовідносини щодо виконавчого
напису припинились, заборгованість є
непогашеною, тобто позасудове
врегулювання спору не відбулося, тому
звернення Банку до суду з даним позовом
про стягнення заборгованості є
правомірним. Відповідачі, які у
встановленому законом порядку
оповіщені про розгляд справи, в судове
засіданні не з'явились. Від них
надійшли заперечення на апеляційну
скаргу, в яких вони просили проводити
розгляд справи у їх відсутності.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду -
скасуванню з ухваленням апеляційним
судом нового рішення з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Однак зазначеним вимогам закону
рішення суду не відповідає.

Згідно п.п. 1,3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не надано до суду оригіналу
кредитного договору, укладеного між
Банком та ОСОБА_1, а надана Банком
ксерокопія кредитного договору від
24.10.2006 року за змістом не відповідає
оригіналу кредитного договору, що
знаходиться в позичальника, тобто не є
належним та допустимим доказом.

Проте з такими висновками суду не можна
погодитись.

У відповідності зі ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Колегією суддів встановлено, що 24
жовтня 2006 року між публічним
акціонерним товариством комерційним
банком „Надра" в особі начальника
відділення № 15 та ОСОБА_1, інтереси
якого за довіреністю від 11 жовтня 2006
року представляв ОСОБА_2, укладений
кредитний договір № 220/МК/2006-840,
відповідно до умов якого Банк надав
позичальнику грошові кошти в сумі 10000
доларів США зі сплатою 15,5% річних за
користування кредитними коштами з
кінцевим терміном погашення кредиту до
24 жовтня 2011 року. Позичальник
зобов'язався повертати кредит та
сплачувати відсотки за користування
кредитними коштами згідно з Графіком
повернення кредиту та сплати
відсотків, який є невід'ємною частиною
договору. В забезпечення виконання
зобов'язань за цим договором 25 жовтня
2006 року між Банком та ОСОБА_2 був
укладений договір поруки № 220/1, згідно
з яким останній поручився перед Банком
за належне виконання позичальником
ОСОБА_1 взятих зобов'язань, що витікають
з кредитного договору № 220/МК/2006-840, в
тому числі повернення кредиту, сплати
відсотків, сплати інших платежів та
сплати можливих штрафних санкцій.

Крім того, ОСОБА_1 передав Банку в
іпотеку житловий будинок з надвірними
будівлями, розташованими на земельній
ділянці, що знаходиться по вул. Чапаєва,
13 а в с. Моньки Красилівського району
Хмельницької області, про що між ними
укладено 24 жовтня 2006 року нотаріально
посвідчений договір іпотеки.

Зобов'язання за кредитним договором
ОСОБА_1 належним чином не виконував та
допустив заборгованість, яка станом на
08.04.2013 р. згідно розрахунків позивача
складається із залишку по тілу кредиту
в сумі 9276,11 доларів США, що еквівалентно
74143,95 грн., заборгованості по сплаті
нарахованих відсотків - 10087,80 доларів
США, що еквівалентно 79996,27 грн.,
нарахованої пені 15663,73 грн.,
нарахованого штрафу у сумі 7738,79 грн., а
всього 19363,91 доларів США (154140,22 грн.) та
23402,52 грн..

Відповідач ОСОБА_1, заперечуючи проти
позову, указував на те, що договірні
відносини між ним та Банком
припинилися, оскільки Банк у квітні 2009
року пред'явив до виконання виконавчий
напис нотаріуса про звернення
стягнення на належне йому нерухоме
майно, яке ним було передано в іпотеку,
і фактично використав право на
задоволення вимог в позасудовому
порядку а тому дані вимоги Банку про
стягнення заборгованості не
підлягають задоволенню. При цьому він
не заперечував, що між ним та Банком був
укладений кредитний договір на суму 10
000 доларів США, він сплачував платежі,
останній платіж ним внесений в березні
2013 року. На підтвердження цих обставин
надав суду оригінал кредитного
договору № 220/МК/2006-840 від 24 жовтня 2006
року з мокрою печаткою та
власноручними підписами сторін
договору.

В судовому засіданні представник
позивача пояснив, що в договорі поруки,
укладеному між Банком та ОСОБА_2,
помилково було вказано інший номер
кредитного договору та дату його
укладення.

ОСОБА_2 в своїх письмових запереченнях
указав, що він поручався за виконання
ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним
договором від 24 жовтня 2006 року, проте
вважає поруку припиненою.

Зазначені обставини та заперечення
відповідачів суд не врахував та
помилково дійшов висновку про
недоведеність Банком належними
доказами заявлених вимог, а тому його
рішення підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позову.

Як з'ясовано апеляційним судом, строк
виконання основного зобов'язання в
повному обсязі настав 24 жовтня 2011 року.
Договором поруки від 25 жовтня 2006 року
іншого строку виконання не було
визначено. В матеріалах справи
відсутні відомості, що Банк звертався з
вимогою до поручителя протягом шести
місяців після 24 жовтня 2011 року, ці
обставини також визнав в судовому
засіданні представник Банку.

Відповідно до роз'яснень Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, викладених в п. 24 постанови від
30.03.2012, № 5 "Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин" ) згідно частини
четвертої статті 559 ЦК порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має
враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

Отже, якщо кредитним договором не
визначено інші умови виконання
основного зобов'язання, то у разі
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором
строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих у кредит коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково.

На підставі наведеного, приймаючи до
уваги, що Банк не пред'явив вимоги до
поручителя у строк, визначений ч.4 ст. 559
ЦК України, який поновленню та
продовженню не підлягає, колегія
суддів вважає, що порука ОСОБА_2 є
припиненою і відповідно відсутні
підстави для стягнення з нього на
користь Банку кредиторської
заборгованості, тому в позові Банку в
цій частині слід відмовити.

Згідно повідомлення ВДВС
Красилівського районного управління
юстиції від 15 січня 2014 року виконавчий
напис нотаріуса № 3090 від 17.09.2008 року, що
був виданий приватним нотаріусом
Хмельницького районного нотаріального
округу ОСОБА_4 про звернення стягнення
на належне позичальнику нерухоме майно
житловий будинок з надвірними
будівлями та земельної ділянкою, 26.04.2011
року повернутий стягувачу ПАТ КБ
„Надра". Повторно виконавчий напис до
виконання не звертався.

В п.17 наведеної вище постанови № 5 від
30.03.2012 року Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ роз'яснив, що наявність
виконавчого напису нотаріуса,
вчиненого за невиконання кредитного
договору, за відсутності реального
виконання боржником свого
зобов'язання, не свідчить про
припинення договірних правовідносин
сторін й не звільняє боржника від
відповідальності за невиконання ним
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання процентів
за користування кредитом і пені,
передбачених договором за несвоєчасну
сплату кредиту. У разі звернення
кредитодавця до суду після вчинення
виконавчого напису про звернення
стягнення на предмет іпотеки з вимогою
про стягнення кредитної
заборгованості суд має з'ясувати
питання про виконання виконавчого
напису і з урахуванням цього вирішити
спір на підставі чинного законодавства
та умов кредитного договору.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що кредитні
правовідносини між кредитором та
позичальником не припинились, в
процесі виконання виконавчого напису
останній продовжував сплачувати Банку
платежі, тому з останнього слід
стягнути на користь Банку кредитну
заборгованість.

Наявність технічної описки в оригіналі
кредитного договору наданого ОСОБА_1
щодо початку строку надання кредиту та
в договорі поруки щодо номеру та дати
кредитного договору, відсутності з
боку ОСОБА_1 заперечення щодо укладення
ним цього кредитного договору,
часткового повернення кредиту та
сплати відсотків не є підставою для
звільнення останнього від
відповідальності за порушення
кредитного зобов'язання.

У відповідності до ст. 192 ЦК України
законним платіжним засобом,
обов'язковим до приймання за
номінальною вартістю на всій території
України, є грошова одиниця України -
гривня. Іноземна валюта може
використовуватися в Україні у випадках
і в порядку, встановлених законом.

Грошове зобов'язання має бути виконане
у гривнях. Використання іноземної
валюти, а також платіжних документів в
іноземній валюті при здійсненні
розрахунків на території України за
зобов'язаннями допускається у
випадках, порядку та на умовах,
встановлених законом (ч.ч. 1, 3 ст. 533 ЦК
України ).

Виходячи з того, що виконання
договірних зобов'язань в іноземній
валюті не суперечить чинному
законодавству, колегія суддів
приходить до висновку, що з відповідача
ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь
банку 19363,91 доларів США неповернутого
кредиту і нарахованих процентів.

Оскільки положення ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533
ЦК України можуть бути застосовані
тільки при вирішенні питання про
стягнення основної заборгованості за
кредитним договором та не підлягають
застосуванню при вирішенні питання про
стягнення неустойки, тому з
відповідача на користь Банку слід
стягнути 15788 грн. 17 коп. пені і 7738 грн. 82
коп. штрафу.

Відповідно до положень ч.5 ст. 88 ЦПК
України якщо суд апеляційної
інстанції, не передаючи справи на новий
розгляд, змінює рішення або ухвалює
нове, суд відповідно змінює розподіл
судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем понесені та документально
підтверджені судові витрати в розмірі
1801,42 грн..

Тому у відповідності з положеннями ч.1
ст. 88 ЦПК України з відповідача
підлягають стягненню на користь Банку
понесені ним витрати пропорційно до
задоволених вимог в сумі 1783,03 грн..

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313-316, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Надра" задовольнити частково.

Рішення Красилівського районного
суду від 19 березня 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково. Стягнути
з ОСОБА_1 на користь публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк „Надра" ( м. Київ вул. Артема, 15 МФО
380764, ) 19363,91 доларів США
неповернутого кредиту та процентів, що
за курсом Національного банку України
еквівалентно 154775,73 грн., та 15788 грн. 17
коп. пені і 7738 грн. 82 коп. штрафу за
кредитним договором № 220/МК/2006-840 від 24
жовтня 2006 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» 1783,03 грн.
понесених судових витрат.

В задоволенні позовних вимог до
ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий /підпис/ Судді /підписи/

Згідно оригіналу: суддя апеляційного
суду С.А.
Карпусь