У х в а л а

іменем україни

03 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Остапчука Д. О.,
Кузнєцова В. О., Наумчука М.
І.,

провівши попередній розгляд справи за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа -
ОСОБА_6, про визнання права власності та
визнання договору дарування частково
недійсним, за касаційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Корольовського
районного суду м. Житомира від 28
листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Житомирської
області від 20 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з указаним позовом до ОСОБА_5, у
якому просила визнати частково
недійсним договір дарування житлового
будинку та земельної ділянки,
укладений 07 травня 2009 року між ОСОБА_6
та ОСОБА_5, посвідчений державним
нотаріусом Другої Житомирської
нотаріальної контори, зареєстрований в
реєстрі за № 2-193, виключивши з предмета
договору дарування 1/18 частини
житлового будинку АДРЕСА_1, визнати за
нею в порядку спадкування після смерті
батька ОСОБА_5 право власності на 1/18
частини вказаного будинку.

Посилалась на те, що при укладенні
оспорюваного договору не було
враховано її право власності на 1/18
частини спірного будинку, набуте в
порядку спадкування після смерті
батька ОСОБА_5

Рішенням Корольовського районного
суду м. Житомира від 28
листопада 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Житомирської області від 20 січня 2014
року, позов задоволено.

Визнано частково недійсним договір
дарування житлового будинку та
земельної ділянки, укладений 07 травня
2009 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5,
посвідчений державним нотаріусом
Другої Житомирської нотаріальної
контори, зареєстрований в реєстрі за №
2-193, виключивши з предмета договору
дарування 1/18 частини житлового будинку
АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_4 право власності
на 1/18 частини житлового будинку
АДРЕСА_1 в порядку спадкування після
смерті батька ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
ухвалені у справі судові рішення
просить скасувати та направити справу
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Касаційну скаргу ОСОБА_5 необхідно
відхилити з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Статтею 335 ЦПК України передбачено,
що під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, доводи скарги про неправильне
застосування норм матеріального і
порушення норм процесуального права
безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч.
3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення касаційної скарги та
залишення рішення суду першої
інстанції та ухвали апеляційного суду
без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Корольовського районного
суду м. Житомира від 28 листопада 2013 року
та ухвалу апеляційного суду
Житомирської області від 20 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
Д. О. Остапчук

В. О. Кузнєцов

М. І. Наумчук