Справа №2/359/73/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області
у складі:

головуючої судді Саган В.М.

при секретарі Шляхетко Ю.В,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Борисполя цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ
«Ольвія» про стягнення боргу, та
зустрічним позовом ТОВ «Ольвія» до
ОСОБА_1 про визнання договору оренди
житла з викупом недійсним

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до відповідача ТДВ «Ольвія»
підтримуючи та обґрунтовуючи який
зазначив, що 12.06.2012 року між ним та ТДВ
«Ольвія» власником приміщення був
укладений договір оренди житлового
приміщення відповідно до положень
пункту 1.2.Договору «приміщення
надається наймачу необмеженим строком
з правом викупу за ціною згідно з
рішення Бориспільського міського суду
від 19.03.2001 року в сумі 58345грн.». Згідно
пункту 1.3. Договору щомісячна орендна
плата за орендоване житлове
приміщення відсутня, при цьому сторони
домовилися, що наймач проводить
капітальний ремонт за власні кошти.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
підтримав позов, підтвердивши
викладені в ньому обставини, просив
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі. Зустрічний позов відповідача
не визнав та просив в його задоволенні
відмовити.

Представник відповідача первісний
позов не визнала та просила в його
задоволенні відмовити, зустрічний
позов підтримала та просила його
задовольнити вказуючи, що жодних дій
спрямованих на виникнення взаємних
прав та обов'язків між сторонами щодо
проекту договору не відбулося, а саме :
не складався акт прийому-передач
житлового приміщення , не визначався
сторонами ні перелік, ні обсяг та
кошторис ремонтних робіт.

Суд заслухав пояснення учасників
процесу, дослідивши всі зібрані у
справі докази в їх сукупності прийшов
до переконання про відмову в
задоволення первісного позову та
задоволенні зустрічного позову з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Як встановлено в судовому засіданні
12.06.2012 року між ОСОБА_1 та ТДВ «Ольвія» в
особі директора Мельник В.Й. був
укладений договір оренди житлового
приміщення з викупом за адресою
АДРЕСА_1, який не посвідчувався
нотаріусом та не піддавався державній
реєстрації.

Відносини оренди житла з викупом
(далі - оренда) встановлюються на
підставі договору, до якого
застосовуються положення статей 8101, 811
ЦК України. За вимогою ст. 811 ЦК України
Договір оренди укладається у письмовій
формі, підлягає обов'язковому
нотаріальному посвідченню та
обов'язковій державній реєстрації.

Відповідно до ст. 638 ЦК України , договір
є укладеним, якщо сторони в належні
формі досягли усіх істотних умов
договору .

Відповідно до вимог ст.215 ЦК
України, підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
ч.ч.1,4,5 ст.203 ЦК України. Дані обставини
роз'яснені в Постанові Пленуму
Верховного Суду від 16.11.2009 р. №9 «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними». В абзаці 3 п.2 Постанови
вказано, що відповідність чи
невідповідність правочину вимогам
законодавства має оцінюватися судом
відповідно до законодавства, яке діяло
на момент вчинення правочину.

Таким чином сама форма та зміст
Договору б/н від 12.06.2012р. (а.с. )
суперечить нормам чинного
законодавства та не відповідають
вимогам ст.203 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 236 ЦК України
визначено, що нікчемний правочин або
правочин, визнаний судом недійсним, є
недійсним з моменту його вчинення.

Враховуючи наведене, суд знаходить, що
у задоволенні первісного позову слід
відмовити.

Суд не погоджується з тим, що
позивач вкладав кошти в капітальний
ремонт житлового приміщення в АДРЕСА_1,
оскільки не надав суду належних
доказів.

Надані позивачем кредитні
договори за № від 23.06.2012р. (а.с.10-14 ),
№500907475 від 26.04.2013р(а.с. 15-16), №В81.103.76782 від
30.07.2012р(а.с.17-18) та видаткові накладні №
245 від 10.07.2012р, №335 від 21.08.2012р, №246 від
10.07.2012р. та інші(а.с.19-26), суд розцінює
критично, оскільки вони не містять
інформації про те, що отримані кредити
та матеріали витрачені для проведення
капітального ремонту приміщення
зазначеного в договорі від 12.06.2012р.

Задовольняючи зустрічний позов, суд
виходив з того, що спірний Договір від
12.06.2012 року між позивачем та
відповідачем був укладений з порушення
норм права та є не чинний за
вищевказаних обставин.

На підставі наведеного, керуючись:
ст.ст.203,215 236,638, 8101, 811 ЦК України, ст. ст.
10, 60, 88, 212-215ЦПК суд,

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ТОВ «Ольвія»
про стягнення боргу - відмовити.

Зустрічний позов задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди житла
з викупом укладений 12.06.2012 року між ТОВ
«Ольвія» та ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Бориспільський міськрайонний
суд протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя: