Справа № 265/5476/13-ц
Провадження № 2/265/660/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шиян В. В.,

при секретарі Мальській Г.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення
розміру аліментів, та зменшення суми
заборгованості по аліментам,

В С Т А Н О В И В:

23 липня 2013 року позивач звернувся до
суду із позовом до відповідачки про
зменшення розміру аліментів. В
обґрунтування своїх вимог посилається
на те, що з його доходу на користь
відповідачки на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зараз утримуються
аліменти у розмірі 1/4 частки. На момент
прийняття рішення про стягнення
аліментів на утримання сина, у нього не
було другої дитини. Крім того рішенням
судової ділянки № 95 району Отрадне
міста Москва від 20 листопада 2012 року з
відповідача було стягнуто аліменти на
користь ОСОБА_3 на утримання дочки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6
частини зі всіх видів заробітку. На
даний час позивач сплачує аліменти на
утримання обох дітей та
заборгованість по аліментам, а тому
щомісячно 70 % відраховують з його
заробітної плати, з них 50 % відраховують
на користь відповідачки ( 25% аліменти та
25% заборгованість по аліментам) та 20% на
утримання доньки ОСОБА_4. Оскільки
матеріальне становище позивача не
дозволяє сплачувати відповідачці
аліменти на утримання дитини в розмірі
1/4 частини зі всіх видів заробітку,
просить суд зменшити розмір аліментів
на утримання сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
з 1/4 частини до 1/6 частини. При цьому
позивач ОСОБА_1 просить суд зменшити
розмір заборгованості по сплаті
аліментів, та зобов'язати відповідачку
ОСОБА_2 перераховувати 50 % аліментів на
розрахунковий рахунок дитини,
зобов'язав при цьому орган опіки та
піклування контролювати цільове
використання аліментів.

Позивач ОСОБА_1, в судове засідання не
з'явився, надав до суду заяву с
проханням розглядати справу у його
відсутність на задоволенні позовних
вимог наполягає.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому
засіданні позовні вимоги визнала
частково, а саме вона заперечувала
проти зменшення розміру аліментів з 1/4
до 1/6 частини зі всіх видів заробітку,
оскільки вважає, що позивач навмисно
занижує свій дохід. Так відповідачка
пояснила, що згідно рішення
Орджонікідзевського районного суду
міста Маріуполя від 11 травня 2007 року
позивач повинен сплачувати аліменти в
розмірі 1/4 частини зі всіх видів
заробітку, однак до 2012 року позивач не
сплачував аліменти, лише час від часу
надсилав гроші різними сумами. Тільки
після неодноразових її звернень до
начальника управління Федеральної
служби судових приставів по Москві зі
скаргами, позивач почав сплачувати
аліменти та заборгованість по
аліментам на утримання сина. При цьому
позивач проживаючи однією сім'єю з
ОСОБА_3 та донькою ОСОБА_4, навмисно
вводить суд в оману, що він нібито
сплачує аліменти на утримання ОСОБА_4 в
розмірі 1/6 частини зі всіх видів
заробітку. Також позивач займається
перевезенням пасажирів і має
додатковий дохід який навмисно
приховує, щоб не сплачувати з нього
аліменти. Вона на даний час не працює,
оскільки перебуває на обліку в службі
зайнятості, а зменшення розміру
аліментів поставить її та її сина в
скрутне матеріальне становище.
Просить суд відмовити позивачу ОСОБА_1
у задоволенні позовних вимог в частині
зменшення розміру аліментів. Щодо
позовних вимог ОСОБА_1 в частині
покладання на розрахунковий рахунок
дитини 50% від суми аліментів, то вона не
заперечує проти задоволення позову в
цій частині. Щодо позовних вимог про
зменшення суми заборгованості по
аліментам то в цій частині позовні
вимоги вона не визнає, оскільки вважає,
що у позивача не має суттєвих змін в
його матеріальному становище, а тому
підстав для зменшення розміру
заборгованості по аліментам не має.

Представник відповідача - ОСОБА_5 яка
діє на підставі довіреності, позовні
вимоги не визнала повністю, оскільки
вважає що підстав для зменшення
розміру аліментів не має. Представник
відповідача пояснила, що згідно
діючого законодавства Російської
Федерації, а саме ст. 99 Федерального
Закону «Про виконавче провадження»,
при виконанні виконавчого документу з
боржника може бути утримано не більш 50%
заробітної плати та інших доходів,
однак зазначене обмеження утримання
із заробітної плати та інших доходів
боржника не застосовується при
стягненні аліментів на неповнолітніх
дітей. В цих випадках розмір утримання
із заробітної плати не може
перевищувати 70 %. Таким чином на
сьогоднішній час, враховуючи що
відповідач проживає в Росії та отримує
заробітну плату в Росії, то порушень
законодавства щодо стягнення
аліментів в розмірі 1/4 частині від всіх
видів заробітку, та 25% в рахунок
погашення заборгованості по аліментам
- не має а тому підстав для задоволення
позову теж не має. Просить суд повністю
відмовити у задоволенні позову.

Суд вислухав пояснення відповідачки та
її представника, дослідивши матеріали
справи, надійшов висновку що позовні
вимоги підлягають задоволенню
частково.

Так згідно виписки з домової книги №
324, будинку АДРЕСА_2, виданої паспортним
столом Інженерної служби району
«Отрадне» Державної казенної установи
міста Москви, в квартирі АДРЕСА_2,
зареєстровані ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7. ( а.с.3)

Згідно свідоцтва про народження від 27
грудня 2010 року, ОСОБА_4 народилася
ІНФОРМАЦІЯ_2, про що Пущінським
відділом РАГС Головного управління
РАГС Московської області 27 грудня 2010
року було зроблено відповідний актовий
запис № 176. Батьками записано ОСОБА_1 та
ОСОБА_3. ( а.с.4)

Згідно рішення мирового судді судової
дільниці № 95 району Отрадне міста
Москви № 2-368/2012 від 29 листопада 2012 року
с ОСОБА_1, було стягнуто на користь
ОСОБА_3, аліменти в розмірі 1/6 частини
заробітку чи іншого доходу на
утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, з 6
листопада 2012 року до повноліття. (
а.с.16-17)

Згідно виконавчого листа виданого
Московським міським судом, 7 квітня 2008
року, клопотання ОСОБА_2 та
Орджонікідзевського районного суду
міста Маріуполя про примусове
виконання на території Російської
Федерації заочного рішення
Орджонікідзевського районного суду
міста Маріуполя Донецької області
України від 11 травня 2007 року
задоволено, Вирішено привести до
виконання на території Російської
Федерації заочне рішення
Орджонікідзевського району міста
Маріуполя від 11 травня 2007 року, згідно з
яким стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 на
користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 на
утримання сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
аліментів в розмірі 1/4 частини зі всіх
видів заробітку щомісячно починаючи з
18 жовтня 2005 року і до повноліття. (
а.с.13)

Згідно довідки Державного унітарного
підприємства міста Москви,
Автокомбінату санітарного транспорту
«Мосавтосантранс» № 2561 від 24 червня 2013
року, ОСОБА_1 дійсно працює в ДУП
Автокомбінат «Мосавтотранс» з 8 червня
2010 року по теперішній час, та з нього
утримуються аліменти на утримання
неповнолітніх дітей на користь ОСОБА_3
в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу,
на користь ОСОБА_2 в розмірі 54% всіх
видів доходу ( 25%- аліменти, 29 % в рахунок
погашення боргу по аліментам) ( а.с.14) .

Розрахунок заборгованості по
аліментам на користь ОСОБА_2 було
викладено в постанові судового
пристава - виконавця № 2911/09/28/77 від 23
квітня 2013 року. Сума заборгованості
складає 109 354,00 російських рублів. (
а.с.15)

Як свідчать заяви відповідачки ОСОБА_2
до судових приставів різних рівнів
міста Москви, вона неодноразово
зверталася із заявами та скаргами на
дії державних виконавців у зв'язку з не
виконанням рішення
Орджонікідзевського районного суду
міста Маріуполя від 11 травня 2007 року, у
зв'язку із чим і виникла заборгованість
по аліментам. ( а.с. 56 - 67)

Позивачка заперечує проти зменшення
розміру аліментів на утримання сина
ОСОБА_1 з 1/4 частини до 1/6 частини у
зв'язку з тим, що згідно інформаційного
листа Управління федеральної служби
судових приставів по Москві № 2911/09/28/77
від 29 жовтня 2012 року зазначено, що
відповідно до п.2 ст. 99 ФЗ «Про виконавче
провадження» при виконанні
виконавчого документу з боржника -
громадянина може бути утримано не
більш 50% заробітної плати та інших
доходів. Утримання проводиться до
виконання в повному обсязі вимог які
містяться в виконавчому документі.
Однак відповідно до п.3 ФЗ «Про
виконавче провадження» обмеження
розміру утримання із заробітної плати
і інших доходів боржника громадянина ,
встановлені ч.2 зазначеної статті, не
застосовуються при стягненні
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей, відшкодування шкоди,
спричиненої здоров'ю, відшкодування
шкоди у зв'язку зі смертю годувальника
та відшкодування шкоди спричиненої
злочином. В цих випадках утримання із
заробітної плати не може перевищувати
70 %. ( а.с.78) Також однією з підстав щодо
заперечень про зменшення розміру
аліментів на утримання
неповнолітнього є той факт, що
відповідачка на теперішній час не
працює, оскільки звільнена за
скороченням штату, таким чином вважає,
що права позивача ОСОБА_1 щодо
стягнення з нього 1/4 частини зі всіх
видів заробітку на утримання дитини -
ОСОБА_1 ніяким чином не порушуються і
підстав для зменшення розміру
аліментів не має.

Під час розгляду зазначеної справи суд
користується законодавством України.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначені розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки сина,
інші обставини, що мають істотне
значення.

Також згідно з положеннями ст.180
Сімейного кодексу України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Тобто не тільки платник аліментів, але
й отримувач цих аліментів зобов'язаний
законом утримувати дитину

Як убачається з позовної заяви та
матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 має
на утриманні двох неповнолітніх дітей:
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно зі ст. 192 Сімейного кодексу
України розмір аліментів, визначений
за рішенням суду може бути згодом
зменшено або збільшено за рішенням
суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них.

Як було встановлено в судовому
засіданні на момент прийняття рішення
Орджонікідзевського районного суду
міста Маріуполя від 11 травня 2007 року, у
позивача була одна дитина - ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_6.

Під час прийняття рішення мировим
суддею судової дільниці № 95 району
Отрадне міста Москви від 20 листопада 2012
року, щодо стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2, судом було враховано той
факт, що за Російським законодавством
на утримання двох дітей з батьків
стягуються аліменти в розмірі 1/3
заробітку чи іншого доходу, а тому на
утримання неповнолітньої ОСОБА_4 з
позивача було стягнуто 1/6 частину зі
всіх видів заробітку.

Таким чином дослідив всі надані суду
докази, суд прийшов до висновку, що
заборгованість по аліментам виникла не
з вини позивача ОСОБА_1, позивач має на
утриманні двох неповнолітніх дітей,
яким сплачує аліменти, таким чином
щомісячне відрахування із його
заробітної плати становить 70% від
всього доходу, що в свою чергу ставить
позивача у важке матеріальне
становище.

Відповідачка ОСОБА_2 за її поясненнями
до останнього часу працювала,
отримувала стабільну заробітну плату,
на даний час перебуває на обліку в
Маріупольському міському центрі
зайнятості у зв'язку із звільненням за
скороченням штату, та проходить курс
пере кваліфікування, тоб то вона є
особою фізично та розумово дієздатною.
Відомостей щодо того, що неповнолітній
ОСОБА_1, за станом здоров'я потребує
постійного додаткового нагляду та
стаціонарного лікування, або є
обдарованою дитиною, на розвиток якої
необхідно докладати додаткові у тому
числі матеріальні зусилля,
відповідачкою ОСОБА_2 надано не було.

Враховуючи вищевикладене суд вважає,
що можливо задовольнити позовні
вимоги ОСОБА_1 в частині зменшення
розміру аліментів на утримання
неповнолітнього ОСОБА_1 з 1/4 частини до
1/6 частини зі всіх видів заробітку.

Щодо позовних вимог в частині
покладання на рахунок дитини 50 % від
суми аліментів та притягнення органів
опіки та піклування до контролю
цільового використання аліментів, то
суд розглянув матеріали справи та
вислухав відповідачку та її
представника, надійшов до наступного.

Відповідно до вимог ст.186 СК України, за
заявою платника аліментів або за
власною ініціативою орган опіки та
піклування перевіряє цільове
витрачання аліментів.

У разі нецільового витрачання
аліментів платник має право звернутися
до суду з позовом про зменшення
розміру аліментів або про внесення
частини аліментів на особистий рахунок
дитини у відділенні Державного
ощадного банку України.

Як убачається з матеріалів справи,
позивач ОСОБА_1 не має письмових
підтверджень не цільового витрачання
аліментів з боку відповідачки. До
органів опіки та піклування за місцем
проживання відповідачки із заявою про
нецільове використання аліментів - не
звертався, а тому висновків органу
опіки та піклування зроблено не було.
Особистий рахунок дитини у відділенні
Державного ощадного банку України
відкрито не було, при наймі відомостей
щодо його відкриття суду не надано.

Враховуючи вищевикладене суд вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині
не підлягають задоволенню.

Також однією з позовних вимог ОСОБА_1 є
зменшення розміру заборгованості по
аліментам.

Відповідно до вимог п.2 ст. 197 СК України,
за позовом платника аліментів суд може
повністю або частково звільнити його
від сплати заборгованості за
аліментами , якщо вона виникла у зв'язку
з його тяжкою хворобою або іншою
обставиною , що має істотне значення.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини на які вона посилається.

Позивачем ОСОБА_1, не було надано суду
жодного документа підтверджуючого
його тяжку хворобу, або інші обставини,
що мають істотне значення. Посилання
позивача на те, що в 2010 році до нього в
Москву приїздив його син ОСОБА_1, та все
літо знаходився на його повному
забезпеченні, він йому купував речі,
продукти харчування сплачував
вартість проїзду, витрачав гроші на
розваги, а тому необхідно зменшити суму
заборгованості по аліментам саме за
цей період не відповідають вимогам
законодавства.

Так в судовому засіданні було
встановлено, що дійсно в літку 2010 року
неповнолітній ОСОБА_1 відвідував
позивача в місті Москві Російської
Федерації, і цей факт не заперечується
відповідачкою. Однак позивачем не
надано суду жодного доказу, що
зазначені витрати на дитину ( покупка
продуктів харчування, одягу,
велосипеду, оплата вартості проїзду)
були визнані відповідачкою як сплата
заборгованості по аліментам, а тому
суд розцінює зазначені витрати як
подарунок дитині.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 в частині
зменшення заборгованості по аліментам
не підлягають задоволенню у зв'язку з
відсутністю підстав.

Таким чином, суд прийшов до висновку що
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
частковому задоволенню, а саме лише в
частині зменшення розміру аліментів з
1/4 частини зі всіх видів заробітку до 1/6
частини зі всіх видів заробітку. В
інший частині позовних вимог суд
відмовляє задоволенню.

На підставі ст. ст. 180, 182, 186, 192, 197
Сімейного кодексу України, керуючись
ст. ст. 10, 60, 213, 215, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця міста Петровська
Саратовської області, громадянина
Росії, працюючого в Державному
унітарному підприємстві міста Москви
Автокомбінаті санітарного транспорту
«Мосавтосантранс», водієм,
зареєстрованого та проживаючого в
АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4
, яка проживає в АДРЕСА_1, на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/6
частки зі всіх видів заробітку
щомісячно до повноліття дитини,
починаючи з дня набрання рішенням
законної сили.

Стягнення аліментів за рішенням
Орджонікідзевського районного судому
міста Маріуполя Донецької області від
11 травня 2007 року ( виконавчий лист №
3-114/2008 виданий 7 квітня 2008 року
Московським міським судом) про
стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 на
користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів у розмірі 1/4
частки зі всіх видів заробітку,
починаючи з 18 жовтня 2005 року і до
повноліття сина - припинити з дня
набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя ______________________ Шиян В.В.