РІШЕННЯ

Іменем України

04.04.2014 року Франківський районний суд
м.Львова

в складі головуючого судді Ванівського
Ю.М.

при секретарі Радченко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права спільної сумісної власності на
гараж,-

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до
відповідача, мотивуючи тим, що 20 січня
1963 року вона одружилась з відповідачем;
рішенням виконкому Залізничної
районної ради народних депутатів №386
від 16.05.1969 р. відповідачеві було
дозволено здійснити побудову гаража по
АДРЕСА_1; відповідачем цей гараж було
збудовано у 1969 році, що засвідчено
довідкою БТІ від 10.01.2014 року; гараж було
збудовано за спільні позивача та
відповідача кошти та під час їх шлюбу;
позивач звернулась до відповідача з
питанням оформленням на неї права на
половину цього гаражу, належну їй за
законом, однак відповідач проігнорував
цю її вимогу, тому вона змушена
звернутись до суду із позовом на захист
свого права власності на половину
гаража.

Відповідач подав суду заяву про
визнання позову, у якій зазначає, що
дійсно рішенням виконкому Залізничної
районної ради народних депутатів №386
від 16.05.1969 р. йому було дозволено
здійснити побудову гаража по АДРЕСА_1;
цей гараж відповідач збудував у 1969 році
під час шлюбу з позивачем; з незалежних
від відповідача причин він не міг в
позасудовому порядку оформити право
власності на гараж та подальшим
переоформленням права власності на
позивача на половину цього гаража, адже
згідно з новим порядком реєстрації
права власності на об'єкти нерухомого
майна, який було введено державою з
01.01.2013 р., для реєстрації права
власності на гараж потрібно
уповноваженому органу державної
реєстрації подати і документ, який
засвідчує речове право на земельну
ділянку, на якій розташований гараж; в
той же час для оформлення права
землекористування необхідно надати
уповноваженому органу місцевого
самоврядування правовстановлюючий
документ на об'єкт нерухомого майна,
який розташований на відповідній
земельній ділянці; як пояснили
відповідачеві в Реєстраційній службі
Львівського міського управління
юстиції, єдиним виходом для нього у
такій ситуації є звернення до суду для
отримання відповідного судового
рішення; відповідач вже збирався
звертатись до суду із цим питанням,
однак його випередила у цьому позивач -
його дружина, звинувачуючи його в
розмовах у бездіяльності та небажанні
оформити їй право на належну їй за
законом половину спільно нажитого під
час шлюбу нерухомого майна, подавши до
нього судовий позов; враховуючи
вищенаведене, відповідач позов про
визнання права спільної сумісної
власності на гараж під літерою Б-1
площею 18,4 кв.м. на АДРЕСА_1 визнає та
просить його задоволити.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позов свого
довірителя, надав пояснення
аналогічні, викладеним в позовній
заяві, та просив позов свого довірителя
задоволити.

Відповідач в судовому засідання
підтримав свою заяву про визнання
позову та просив позов задоволити.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача та відповідача, перевіривши
матеріали справи, вважає що позов
підлягає до задоволення з таких
підстав.

Рішенням виконкому Залізничної
районної ради народних депутатів №386
від 16.05.1969 р. ОСОБА_2 було дозволено
здійснити побудову гаража по АДРЕСА_1.

Відповідачем цей гараж було збудовано
у 1969 році, що засвідчено довідкою БТІ
від 10.01.2014 року.

Згідно з свідоцтвом про одруження,
виданим Львівським міським палацом
одруження, 20 січня 1963 року було
зареєстровано шлюб між ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до статті 41 Конституції
України кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Право приватної власності є
непорушним.

Згідно з п.1 ст.22 Кодексу про шлюб та
сім'ю України, чинного на час побудови
гаража, майно, нажите подружжям за час
шлюбу, є його спільною сумісною
власністю.

Відповідно до статті 16 Цивільного
кодексу України способами захисту
цивільних прав та інтересів може бути,
зокрема, визнання права.

Згідно з статтею 392 Цивільного кодексу
України власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

Відповідно до п.3.1. Порядку прийняття в
експлуатацію індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них,
громадських будинків та будівель і
споруд сільськогосподарського
призначення I та II категорій
складності, які збудовані без дозволу
на виконання будівельних робіт, і
проведення технічного обстеження їх
будівельних конструкцій та інженерних
мереж, затвердженого наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України 19.03.2013 №95 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 15 квітня 2013 р. за №612/23144
документом, який засвідчує
відповідність закінчених будівництвом
до 05 серпня 1992 року індивідуальних
(садибних) житлових будинків, садових,
дачних будинків, господарських
(присадибних) будівель і споруд,
прибудов до них, які не підлягають
прийняттю в експлуатацію, вимогам
законодавства, будівельних норм,
державних стандартів і правил, зокрема
для потреб державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно, є
технічний паспорт, складений за
результатами технічної
інвентаризації.

З технічного паспорту на гараж
вбачається, що спірний гараж
побудований на фундаменті - бетоні, має
цегляні стіни та площу 18,4 кв.м.

Відповідно до п.4 ст.174 Цивільного
процесуального кодексу України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Керуючись ст.8, 10, 11, 174, 209, 212, 213, 215
Цивільного процесуального кодексу
України, ст.15, 16, 392 Цивільного кодексу
України, п.1 ст.22 Кодексу про шлюб та
сім'ю України, суд

вирішив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права спільної сумісної власності на
гараж задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право
спільної сумісної власності на гараж
під літерою Б-1 площею 18,4 кв.м. на
АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Львівської області
через Франківський районний суд
м.Львова протягом десяти днів з моменту
його проголошення.

Суддя:
Ванівський Юрій Михайлович