Справа № 495/594/14-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

07 травня 2014 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Матяш Т.Л.,

за участю секретаря - Іванової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засідання в залі суду м. Білгород -
Дністровський цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Підприємство по
виробництву медичних виробів з
полімерних матеріалів «Гемопласт» про
встановлення факту перебування в
трудових відносинах, стягнення
заборгованості по заробітній платі,
середнього заробітку за час затримки
розрахунку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із
позовом до ПАТ «Підприємство по
виробництву медичних виробів з
полімерних матеріалів «Гемопласт»
посилаючись на те, що 07.07.2009 року вона
була прийнята на роботу в цех №3 на
посаду подавальника. 25 липня 2012 року
позивачка була звільнена з роботи на
підставі ст. 38 КЗпП України за власним
бажанням.

Позивачка стверджує, що за час роботи в
ПАТ «Гемопласт» окрім основної роботи,
вона працювала на посаді ливарника в
ливарному цеху, але заробітну плату за
час роботи ливарником не отримувала.
Позивачка неодноразово зверталася до
керівництва ПАТ «Гемопласт», але їй
було відмовлено, тому позивачка була
змушена звернутися до суду за захистом
своїх прав.

Позивачка у судове засідання з'явилася,
позов підтримала, просила суд
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання з'явився, просив суд
відмовити у задоволенні позову у
повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши думку сторін, суд вважає за
необхідне відмовити у задоволенні
позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що Наказом № 505-к від
07.07.2009 року ОСОБА_1 було прийнято на
роботу у ПАТ «Гемопласт» на посаду
укладальника - пакувальника у цех 03.

На підставі наказу № 511-к від 25.07.2012 року
ОСОБА_1 було звільнено з посади
укладальника - пакувальника, згідно з
ст. 38 КЗпП України.

Доводи позивача, щодо порушення
законодавства про оплату праці не
знайшли свого підтвердження у судовому
засіданні. Згідно Листа № 15-Д456/1652-007 від
11.09.2012 року було повідомлено, що
порушень щодо нарахування заробітної
плати ПАТ «Гемопласт» не було виявлено.

Також твердження позивачки
спростовуються поясненнями свідка
ОСОБА_2, яка пояснила, що ОСОБА_1
працювала в ПАТ «Гемопласт» на посаді
укладальника - пакувальника у цеху 03.
Пояснила, що позивачка не працювала на
посаді ливарника.

Ст. 60 ЦПК України передбачає, що кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом положень ст. 10, 11 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі наданих
сторонами та іншими учасниками процесу
доказів.

На підставі викладеного, враховуючи, що
дослідженими в справі доказами не
встановлено факту перебування
позивача у трудових відносинах з
відповідачем, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
заявлені безпідставно та не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. 11, 59,60,209,212-215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ
«Підприємство по виробництву медичних
виробів з полімерних матеріалів
«Гемопласт» про встановлення факту
перебування в трудових відносинах,
стягнення заборгованості по
заробітній платі, середнього заробітку
за час затримки розрахунку - відмовити
повністю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя