Справа № 298/296/14-ц
Номер провадження 2/298/113/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року
смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд
Закарпатської області в складі:

головуючої - судді
Лютянської М.С.

при секретарі Чорняковій
О.С.

за участю прокурора Машкаринець
І.І.

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.Великий
Березний цивільну справу за позовом
органу опіки та піклування
Великоберезнянської районної
державної адміністрації до ОСОБА_2 про
відібрання дітей без позбавлення
батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із
зазначеним вище позовом, посилаючись
на те, що 30 січня 2014 року органом опіки
та піклування було розглянуто питання
щодо відібрання неповнолітніх дітей у
відповідачки ОСОБА_2 без позбавлення її
батьківських прав. В позові зазначено,
що під час розгляду даного питання та
відповідних документів було з'ясовано,
що громадянка ОСОБА_2 перебувала на
стаціонарному лікуванні в в ОКТМО
«Фтизіатрія», а її малолітні сини
ОСОБА_3 та ОСОБА_1. 18.07.2013 року за
клопотанням служби у справах дітей
влаштовані до притулку для дітей
служби у справах дітей Закарпатської
обласної державної адміністрації у
зв'язку з потребою в тривалому
протитуберкульозному лікуванні матері
та відсутністю можливості займатися
вихованням дітей. Оскільки за
повідомленням відділу охорони
здоров'я райдержадміністрації від
28.01.2014 року хвора ОСОБА_2, будучи
вагітною 15 тижнів, 14.11.2013 року
самовільно покинула стаціонарне
лікування і була виписана з відділення,
по місцю прописки у
Великоберезнянському районі вона не
проживає, орган опіки вважає, що
перебування дітей у відповідачки є
небезпечним для їх життя та здоров'я. На
підставі викладеного позивач просить
відібрати у відповідачки дітей без
позбавлення її батьківських прав.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позов підтримала та
просила його задовольнити з підстав,
наведених в ньому.

Відповідачка ОСОБА_2 позов не
визнала та пояснила, що вона бажає, щоб
діти проживали з нею, однак не могла
пояснити залишення нею лікувального
закладу.

Заслухавши пояснення учасників
судового процесу та дослідивши
матеріали справи, суд дійшов до такого
висновку.

Відповідно до ст. 170 Сімейного
Кодексу України суд, може постановити
рішення про відібрання дитини від
батьків або одного з них, не
позбавляючи їх батьківських прав, у
випадках, передбачених п.п.2-5 частини 1
ст. 164 цього Кодексу, а також в інших
випадках, якщо залишення дитини у них є
небезпечним для її життя, здоров`я і
морального виховання.

У статті 170 СК України визначено
підстави і порядок відібрання дитини,
без вирішення питання про позбавлення
матері, батька батьківських прав.
Правовий сенс відібрання дитини за ст.
170 СК полягає в екстерності прийняття
рішення на захист дитини, коли
зволікання може призвести до смерті
дитини, тяжкої хвороби чи каліцтва.

Положення ст.ст. 11,12, 14 ЗУ "Про
охорону дитинства" передбачають, що
сім`я є природним середовищем для
фізичного,духовного, інтелектуального,
культурного, соціального розвитку
дитини, її матеріального забезпечення
і несе відповідальність за створення
належних умов для цього. Кожна дитина
має право на проживання в сім`ї разом з
батьками або в сім'ї одного з них та на
піклування батьків. Виховання в сім`ї є
першоосновою розвитку особистості
дитини. На кожного з батьків
покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають право і
зобов`язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров`я,
фізичний, духовний і моральний
розвиток, навчання, створювати
належні умови для розвитку її
природних здібностей, поважати
гідність дитини, готувати її до
самостійного життя та праці. Діти та
батьки не повинні розлучатися
всупереч їх волі, за винятком випадків,
коли таке розлучення необхідне в
інтересах дитини і цього вимагає
рішення суду, що набрало законної сили.

В судовому засіданні встановлено,
що відповідачка ОСОБА_2 є матір'ю
неповнолітніх дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Крім того, встановлено, що відповідачка
перебувала на стаціонарному лікуванні
в ОКТМО «Фтизіатрія» та хворіє на тяжку
хворобу і, будучи вагітною 15 тижнів,
14.11.2013 року самовільно покинула
стаціонарне лікування і була виписана
з відділення, по місцю прописки у
Великоберезнянському районі вона не
проживає.

За таких обставин, суд вважає, що
перебування неповнолітніх дітей у
відповідачки є небезпечним для їх
життя та здоров'я, позов обґрунтований
і він підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 15, 60, 212-215, 218 ЦПК
України, ст.170 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов органу опіки та піклування
Великоберезнянської районної
державної адміністрації до ОСОБА_2 про
відібрання дітей без позбавлення
батьківських прав - задовольнити.

Відібрати від матері ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3 її неповнолітніх дітей
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 без позбавлення її
батьківських прав.

Рішення суду може бути оскаржено
до апеляційного суду Закарпатської
області через суд першої інстанції
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Головуюча

Лютянська М.С.