Справа № 673/1849/13-ц
Провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 р.

Деражнянський районний суд
Хмельницької області

в складі: головуючого - судді
Коваля Ф.І.

при секретарі
Щесняк О.А.,

за участю представника
позивача Стадніка В.В.

відповідача
ОСОБА_2,

представника
відповідачки ОСОБА_3,

прокурора
Ковальчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Деражня
цивільну справу за позовом
Деражнянської районної державної
адміністрації в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_2 і
ОСОБА_5 про позбавлення батьківських
прав, -

встановив:

Деражнянська райдержадміністрація
звернулася в суд в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
до ОСОБА_2 і ОСОБА_5 про позбавлення їх
батьківських прав та стягнення
аліментів у розмірі по 350 грн. з кожного
щомісячно.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на те, що
відповідачі ухиляються від виконання
своїх обов'язків щодо забезпечення
необхідних умов життя та виховання
їхнього неповнолітнього сина, не
здійснюють будь-якого догляду за ним,
не піклуються про його фізичний і
духовний розвиток, не надають
матеріальної допомоги на його
утримання. Так, відповідачка ОСОБА_5 не
проживає з дитиною та не спілкується з
нею з лютого 2012 року, а відповідач хоча
й проживає разом із сином, проте участі
у його вихованні та утриманні не бере.
Дитина фактично перебуває на утриманні
баби ОСОБА_6, котра ніде не працює,
проживає в незадовільних умовах, тому
позивач просить позбавити
відповідачів батьківських прав,
передавши дитину органу опіки та
піклування, а також стягнути з них
аліменти на утримання дитини.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 позову не визнав і
пояснив, що він проживає разом із
неповнолітнім сином, приймаючи участь
у його вихованні та утриманні, а тому
просить відмовити в задоволенні
позову.

Відповідачка ОСОБА_5, будучи
присутньою в судовому засіданні 10
квітня 2014 року, позову не визнала і
пояснила, що неповнолітній ОСОБА_4
спільно з нею не проживає, а проживає в
сім'ї відповідача ОСОБА_2, з котрим вона
раніше перебувала в шлюбі. Вона
позбавлена можливості приймати участь
у вихованні неповнолітнього сина,
відвідувати його через неприязні
відносини з відповідачем ОСОБА_2,
котрий неодноразово наносив їй побої, а
також через ту обставину, що нею
здійснюється догляд за малолітньою
дитиною. В наступні судові засідання
відповідачка не з'явилася,
уповноваживши на ведення справи
представника, котрий позову не визнав,
посилаючись в заперечення позову на
обставини, наведені відповідачкою.

Представник залученої судом до участі
у справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні позивача,
служби у справах дітей Хмельницької
міської ради в судове засідання не
з'явився, проте подав до суду заяву про
розгляд справи за його відсутності,
підтримуючи позовні вимоги.

Вислухавши доводи сторін, свідка,
думку прокурора та дослідивши
матеріали справи, суд вважає позов
таким, що підлягає частковому
задоволенню.

Як вбачається із свідоцтва про
народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
батьками його записані ОСОБА_2 і ОСОБА_5.

Наведені позивачем обставини в
обґрунтування позовних вимог
підтверджуються висновками органів
опіки та піклування Деражнянської
райдержадміністрації та Хмельницької
міської ради про доцільність
позбавлення відповідачів батьківських
прав.

Так, зі змісту висновку Деражнянської
райдержадміністрації від 27 листопада
2013 року, зокрема, вбачається, що
відповідач ОСОБА_2 зарекомендував себе
з негативної сторони, схильний до
вживання спиртних напоїв, постійної
роботи не має, вихованням сина не
займається. Неповнолітній ОСОБА_4
проживає з батьком, бабою та двома
дядьками в однокімнатній квартирі,
умови проживання в якій та
санітарно-гігієнічний стан якої
незадовільні. В дитини недостатньо
одягу та іграшок, немає елементарних
речей побуту. На час складання висновку
дитина знаходилася в санаторії
«Світанок» в с. Маліївці Дунаєвецького
району Хмельницької області.

Згідно з висновком виконавчого
комітету Хмельницької міської ради від
23 жовтня 2013 року відповідачка ОСОБА_5 є
бездомною особою і проживає в будинку
тимчасового перебування громадян, які
втратили зв'язок із сім'ями «Центр
реабілітації бездомних (безпритульних)
«Промінь надії» в м. Хмельницькому. З
лютого 2012 року відповідачка не
проживає разом із своїм неповнолітнім
сином, не відвідує його, не цікавиться
його життям, не займається його
вихованням та утриманням. Зі змісту
висновку також вбачається, що на
засіданні комісії з питань захисту
прав дитини ОСОБА_5 підтвердила вказані
обставини, не заперечуючи щодо
позбавлення її батьківських прав
відносно дитини, а також пояснила, що
давно дитину не бачила і байдужа до неї.

Як вбачається із наявного у справі
акта обстеження житлово-побутових умов
за місцем проживання відповідача
ОСОБА_2, складеного 18 листопада 2013 року
за участю депутатів та члена
виконавчого комітету Лозівської
селищної ради, ОСОБА_2 проживає в
однокімнатній квартирі АДРЕСА_1 разом
із матір'ю ОСОБА_6, братами ОСОБА_7 і
ОСОБА_8, а також неповнолітнім сином
ОСОБА_4 Квартира знаходиться в
багатоквартирному будинку,
обладнаному всіма комунальними
зручностями, проте в обстежуваній
квартирі відсутня підлога, санвузол,
вода та опалення. В квартирі
антисанітарний стан, відсутні
елементарні речі побуту. ОСОБА_2
вихованням свого неповнолітнього сина
не займається, у зв'язку з чим останній
на час проведення обстеження
знаходився на вихованні та навчанні в
санаторії в с. Маліївці Дунаєвецького
району Хмельницької області. Мати
неповнолітнього ОСОБА_4, ОСОБА_5
протягом двох останніх років з дитиною
не проживає .

Наведена обставина щодо факту
непроживання ОСОБА_5 в смт. Лозове
Деражнянського району та відсутності
її участі у вихованні неповнолітнього
сина з лютого 2012 року підтверджується і
довідкою Лозівської селищної ради №690
від 22 жовтня 2013 року.

Згідно з довідкою цієї ж селищної ради
№710 від 18 листопада 2013 року, ОСОБА_2 за
період проживання в смт. Лозове
Деражнянського району зарекомендував
себе з негативної сторони, постійної
роботи не має, періодично зловживає
алкогольними напоями, вихованням свого
неповнолітнього сина ОСОБА_4 не
займається.

Як вбачається з довідки дошкільного
навчального закладу «Веселка» в смт.
Лозове Деражнянського району,
неповнолітній ОСОБА_4 відвідував цей
дошкільний заклад, проте його мати
ОСОБА_5 з лютого 2012 року участі у
вихованні дитини не приймала, зокрема,
не приводила в дитячий садочок, не
забирала звідти, не відвідувала
батьківські збори.

Суд не приймає до уваги доводів
відповідача ОСОБА_2 в тому, що він
приймав участь у вихованні та
утриманні дитини, оскільки будь-яких
доказів на підтвердження таких
обставин ним не подано.

Разом із тим, приймаються до уваги
пояснення свідка ОСОБА_6, котра є бабою
неповнолітнього ОСОБА_4 Вона, зокрема,
пояснила, що неповнолітній ОСОБА_4
проживає разом із нею та відповідачем
ОСОБА_2 Проте дитина перебуває лише на
її вихованні та утриманні, оскільки
відповідач ОСОБА_2 не виконує своїх
батьківських обов'язків щодо дитини.
Відповідачка ж ОСОБА_5 залишила дитину
понад два роки тому, після чого не
відвідує її і не приймає участі у її
вихованні та утриманні.

Крім того, не заслуговують на увагу
суду і наведені в заперечення позову
доводи відповідачки ОСОБА_5, оскільки
наявність у відповідачки іншої
малолітньої дитини не позбавляє її
обов'язку виховувати неповнолітнього
сина ОСОБА_4, спілкуватися з ним, брати
участь в його утриманні.

Згідно із ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу
України мати, батько можуть бути
позбавлені судом батьківських прав,
якщо вона, він ухиляються від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 170 цього ж
Кодексу суд може постановити рішення
про відібрання дитини від батьків або
одного з них, не позбавляючи їх
батьківських прав, у випадках,
передбачених пунктами 2-5 частини
першої статті 164 цього Кодексу, а також
в інших випадках, якщо залишення
дитини у них є небезпечним для її життя,
здоров'я і морального виховання.

Підсумовуючи наведене, суд доходить
висновку про наявність підстав для
відібрання у відповідачів
неповнолітньої дитини, без позбавлення
їх батьківських прав.

Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 ч.3 цього Кодексу за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Аналізуючи наведені вище положення
закону, а також приймаючи до уваги
встановлені в ході розгляду справи
обставини щодо здоров'я та
матеріального становища відповідачів,
суд вважає вірним стягувати з
відповідачів аліменти на утримання
їхньої неповнолітньої дитини у розмірі
по 350 грн. з кожного щомісячно, до
досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст. ст. 164, 170, 180 Сімейного
кодексу України, ст.ст. 209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

позовні вимоги задовольнити частково.

Відібрати у ОСОБА_2 і ОСОБА_5 їхнього
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, без позбавлення їх
батьківських прав, передавши дитину
органу опіки та піклування.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м. Бар Вінницької області, та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки с.
Кольцове Сакського району Автономної
Республіки Крим, на користь органу
опіки та піклування аліменти на
утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі по 350 грн. з кожного щомісячно,
починаючи з 6 грудня 2013 року, до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_5
судовий збір в доход держави в розмірі
243 грн. 60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів
підлягає негайному виконанню в сумі
платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Хмельницької
області через районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
особами, які не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення рішення - протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Суддя: Ф. І. Коваль