БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
провадження № 2/361/179/14
РІШЕННЯ

Іменем України

01 квітня 2014 року
м. Бровари

Броварський міськрайонний суд
Київської області у складі:

головуючого судді Петришин Н.М.,при
секретаріШевлюга А.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_4, Приватного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «Княжа вієнна іншуранс груп»
про стягнення майнової та моральної
шкоди, -

в с т а н о в и в :

До суду надійшов зазначений позов
ОСОБА_3, де в обґрунтування позовних
вимог зазначається, що 10.11.2010 року
на 34-му кілометрі + 970 метрів автодороги
«Київ - Чернігів - Н.Яриловичі»,
вантажний автомобіль марки ІVЕСО FORD 19430,
номерний знак НОМЕР_1, з напівпричепом
АСЕRMAN FRUЕНАUF, номерний знак НОМЕР_2, під
керуванням водія ОСОБА_4 зіткнувся з
легковим автомобілем марки ВМW-730,
номерний знак НОМЕР_3, під керуванням
водія ОСОБА_3 У результаті
дорожньо-транспортної пригоди обидва
автомобілі отримали механічні
пошкодження.

Слідчим відділом Броварського МВ (з
обслуговування м. Бровари та
Броварського району) ГУМВС України в
Київській області за фактом вказаної
дорожньо-транспортної пригоди
прийнято процесуальне рішення про
відмову у порушенні кримінальної
справи (відмовний матеріал № 6925/10).
27.12.2011 року на підставі відношення
слідчого відділу Броварського МВ (з
обслуговування м. Бровари та
Броварського району) ГУМВС України в
Київській області призначено
транспортно-трасологічне дослідження
механізму дорожньо-транспортної
пригоди, проведення якого доручено
Державному підприємству «Київська
обласна багатопрофільна лабораторія
науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру».
За результатами вказаного дослідження,
що викладені у висновку спеціаліста
від 11.01.2011 №01-11 покази водія вантажного
автомобіля ОСОБА_4 у частині початку
маневру вліво (розвороту) з лівої смуги
руху в напрямку м. Чернігів визнано
технічно неспроможними, що у свою чергу
стало підставою для органу дізнання
скласти відносно ОСОБА_4 протокол про
адміністративне правопорушення,
передбаченого статтею 124 КУпАП. Однак,
до цього часу орган дізнання та
слідства не вжили ніяких заходів щодо
складання відносно ОСОБА_4 протоколу
про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, вина відповідача у
вчиненні дорожньо-транспортної
пригоди підтверджується належними і
допустимими доказами.

Згідно звіту № 627, наданого
спеціалістами ТОВ Український
експертний центр «Експрес-Сервіс
Авто», вартість матеріального збитку,
завданого у результаті пошкодження
автомобіля позивача становить 98 308,00
грн.

У судовому засіданні встановлено, що
цивільно-правова відповідальність
відповідача на час настання страхового
випадку була застрахована в ЗАТ
«Українська страхова компанія «Княжа»,
що підтверджується Полісом №ВС/2044283.

На підставі викладеного, просив
стягнути із ЗАТ «Українська страхова
компанія «Княжа» на користь позивача
грошові кошти у сумі 24990,00 грн.
страхового відшкодування за майнову
шкоду з урахуванням оцінки автомобіля
у сумі 800,00 грн. та за послуги
транспортування пошкодженого
автомобіля у сумі 900,00 грн., та стягнути
з відповідача ОСОБА_4 на користь
позивача грошові кошти у сумі 73 318,00
грн., як різницю між страховим
відшкодуванням за майнову шкоду та
вартістю матеріального збитку
визначеного звітом № 627, грошові кошти
у сумі 510,00 грн. - франшизи, грошові кошти
у сумі 2000,00 грн., як компенсацію
моральної шкоди, витрати за проведення
трасологічного дослідження у розмірі 2
093,04 грн. та за відправку телеграми у
розмірі 74,40 грн.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_6 доводи позову
підтримав та просив задовольнити його
в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 проти задоволення
позовних вимог заперечував,
посилаючись на те, що його вина у
вчиненому ДТП жодними доказами не
підтверджена, а вартість завданого
збитку є значно завищеною.

Представник відповідача ПАТ
«Українська страхова компанія «Княжа
вієнна іншуранс груп» у судове
засідання не з'явився, направивши до
суду заперечення щодо позовних вимог,
посилаючись на те, що вина відповідача
не підтверджена постановою про
притягнення його до адміністративної
відповідальності, а у випадку
встановлення судом вини відповідача у
вчиненому ДТП, вказав на те, що ліміт
відповідальності страховика становить
25 500 грн. ( 24 990 грн. без франшизи ).

Судом встановлено наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Згідно постанови слідчого відділу
Броварського МВ (з обслуговування м.
Бровари та Броварського району) ГУМВС
України в Київській області про
відмову в порушенні кримінальної
справи від 18 листопада 2010 року
встановлено, що 10.11.2010 року на 34-му
кілометрі + 970 метрів автодороги «Київ -
Чернігів - Н.Яриловичі» трапилось
зіткнення автомобілів марки ВМW-730,
державний реєстраційний знак НОМЕР_3,
під керуванням ОСОБА_3, який рухався в
напрямку м. Чернігова, та сідлового
тягача ІVЕСО FORD 19430, державний
реєстраційний знак НОМЕР_1, з
напівпричепом АСЕRMAN FRUЕНАUF, номерний
знак НОМЕР_2, під керуванням водія
ОСОБА_4, який рухався у попутному
напрямку та здійснював маневр
розвороту у невстановленому місці. У
порушенні кримінальної справи за
фактом дорожньо-транспортної пригоди
відмовлено до встановлення ступеня
тяжкості тілесних ушкоджень, які
отримали учасники ДТП та проведення
трасологічного та автотехнічного
дослідження.

У своїх поясненнях слідчому 10.11.2010 року
ОСОБА_4 надав покази про те, що
рухаючись на своєму автомобілі по
автодорозі «Київ - Чернігів -
Н.Яриловичі» по лівій смузі руху в
напрямку м. Чернігів, вирішив здійснити
маневр розвороту вліво. Коли почав
здійснювати розворот у місці, де
закінчується відбійник, почув удар у
ліву сторону.

В свою чергу, ОСОБА_3 слідчому 10.11.2010
року надав покази про те, що рухався по
лівій смузі зі швидкістю 100 км./год. та в
правій стороні побачив автомобіль з
напівпричепом, який на відстані 20-30 м.
почав здійснювати маневр розвороту
ліворуч.

27.12.2011 на підставі відношення
слідчого відділу Броварського МВ (з
обслуговування м. Бровари та
Броварського району) ГУМВС України в
Київській області призначено
транспортно-трасологічне дослідження
механізму дорожньо-транспортної
пригоди, проведення якого доручено
Державному підприємству «Київська
обласна багатопрофільна лабораторія
науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру».
За результатами вказаного дослідження,
що викладені у висновку спеціаліста
від 11.01.2011 №01-11, покази водія вантажного
автомобіля ОСОБА_4 у частині початку
маневру вліво (розвороту) з лівої смуги
руху в напрямку м. Чернігів визнано
технічно неспроможними.

Із відмовного матеріалу № 6925/10
вбачається, що органом дізнання
направлено завірену копію відмовного
матеріалу начальнику Бахчисарайського
ВДАІ ГУ МВС України в АР Крим для
вирішення питання про притягнення
ОСОБА_4 до адміністративної
відповідальності.

Однак, як вбачається із повідомлення
начальника Бахчисарайського РВ ГУ МВС
України в АР Крим від 04.07.2013 року
провадження у справі про
адміністративне правопорушення не
розпочато на підставі ст.ст. 7, 247 КУпАП.

21.01.2011 року спеціалістами ТОВ
Український експертний центр
«Експрес-Сервіс Авто» за участю
відповідача проведено оцінку
пошкодженого легкового автомобіля
марки BMW-730, номерний знак НОМЕР_3, який
належить позивачу, що знайшло своє
відображення у звіті № 627 згідно якого,
вартість матеріального збитку,
завданого у результаті пошкодження
автомобіля позивача складає 98 308,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
шкода завдана позивачу транспортним
засобом, тобто джерелом підвищеної
небезпеки. Відповідно до положень ч.2
ст.1187 ЦК України, яка регулює спірні
правовідносини, шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно з п. 2 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27 березня
1992 року № 6 "Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" роз'яснено, що
шкода, заподіяна особі і майну
громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи, а коли це було наслідком дії
джерела підвищеної небезпеки,
незалежно від наявності вини.

Виходячи з норм цивільного
законодавства, у деліктних
правовідносинах щодо відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки, цивільна відповідальність
покладається на заподіювача шкоди
незалежно від вини, тобто діє
презумпція вини особи, яка завдала
шкоду. З огляду на наведене, та з
урахуванням визначених цивільним
процесуальним законом принципів
змагальності й диспозитивності
цивільного процесу не позивач доводить
наявність вини відповідача, а саме, на
відповідача покладено обов'язок
доведення відсутності його вини в
завданні шкоди позивачу. Якщо в процесі
розгляду справи зазначена презумпція
не спростована, то вона є юридичною
підставою для висновку про наявність
вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладені обставини, вина
відповідача у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди
підтверджується належними і
допустимими доказами, зокрема:
матеріалами про відмову у порушенні
кримінальної справи (відмовний
матеріал № 6925/10); протоколом огляду
місця події від 10.11.2010 року та план -
схемою до вказаного протоколу;
поясненнями учасників пригоди;
ілюстративною таблицею до протоколу
огляду місця події від 10.11.2010 року;
фотознімками місця пригоди; постановою
про відмову у порушенні кримінальної
справи; висновком спеціаліста
державного підприємства «Київська
обласна багатопрофільна лабораторія
науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру»
від 11.01.2011 року № 01-11.

При цьому, відповідачем у порушення
вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України під час
розгляду справи не надано доказів, які
б спростовували наявність його вини у
порушенні Правил дорожнього руху під
час ДТП і завданні шкоди позивачу. Сам
по собі факт не притягнення
відповідача до адміністративної
відповідальності за порушення ПДР не
може бути підставою для звільнення
його від цивільної відповідальності.

Разом з тим, у судовому засіданні
встановлено, що цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_4 на час
настання страхового випадку була
застрахована в ПАТ «Українська
страхова компанія «Княжа вієнна
іншуранс груп», що підтверджується
Полісом №ВС/2044283 ( ліміт
відповідальності 25500 грн., франшиза 510
грн.)

За змістом ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством.

Згідно із ст. 1194 ЦК України особа, яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Виходячи з викладених обставин, суд
приходить до висновку про те, що вина
відповідача у завданні шкоди позивачу
є доведеною, та враховуючи те, що
цивільна правова відповідальність
відповідача на час вчинення ДТП була
застрахована, то із Приватного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Княжа вієнна
іншуранс груп» на користь ОСОБА_3
необхідно стягнути грошові кошти у
сумі 24 990,00 грн. страхового
відшкодування та за послуги
транспортування пошкодженого
автомобіля у сумі 900,00 грн. Відповідно
до норм ст. ст. 1187, 1194 ЦК України з ОСОБА_4
підлягає стягненню матеріальна шкода у
розмірі 73 318,00 грн. ( різниця між
страховим відшкодуванням та вартістю
матеріального збитку, визначеного
звітом №627 ) та витрати за проведення
трасологічного дослідження у розмірі 2
093,04 грн.

Щодо відшкодування витрат за майнову
шкоду з урахуванням оцінки автомобіля,
то відповідно до ст. 34 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик терміново, але не
пізніше трьох робочих днів після
подання відповідної заяви (враховуючи
день отримання письмового
повідомлення про страховий випадок),
зобов'язаний направити аварійного
комісара або експерта на місце
настання страхового випадку та/або до
місцезнаходження пошкодженого майна
для визначення причин настання
страхового випадку та розміру збитків.
Якщо у визначений строк аварійний
комісар або експерт не з'явився,
потерпілий має право самостійно обрати
аварійного комісара або експерта для
визначення розміру шкоди. У такому
випадку страховик зобов'язаний
відшкодувати потерпілому витрати на
проведення експертизи.

Тобто законодавством чітко
передбачені умови, коли Страховик
зобов'язаний відшкодовувати витрати за
проведення експертизи.

В даному випадку позивач до страховика
не звертався, відповідної заяви не
писав - відповідно, відсутні правові
підстави для стягнення із ПАТ УСК
«Княжа вієнна іншуранс груп» коштів у
розмірі 800 грн.

Статтею 23 ЦК України передбачено право
особи на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 цього ж Кодексу
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала.

Позивач посилаючись на те, що внаслідок
пошкодження його автомобіля в ДТП йому
було завдано значних моральних
страждань, які виразились в постійній
нервовій напрузі, неможливістю
користуватись своїм транспортним
засобом через його пошкодження, який і
до цього часу не відремонтований.
Однак, вищенаведене позивачем доведено
не в повному обсязі, тому суд вважає, що
вимоги в частині стягнення моральної
шкоди підлягають частковому
задоволенню у розмірі 1000 грн.

Не підлягають задоволенню і вимоги про
стягнення із відповідача ОСОБА_4 510 грн.
франшизи та витрат на відправку
телеграми у розмірі 74, 40 грн., оскільки
такі вимоги не ґрунтуються на вимогах
закону.

На підставі викладеного та керуючись
Законом України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», ст. ст. 23, 1166, 1167,
1187, 1188 ЦК України, ст. ст. 60, 209, 212 - 215 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4 (податковий номер
НОМЕР_4) винним у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди, яка
мала місце 10.11.2010 року.

Стягнути із Приватного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «Княжа вієнна іншуранс груп»
на користь ОСОБА_3 грошові кошти у сумі
24 990,00 грн. страхового відшкодування та
за послуги транспортування
пошкодженого автомобіля у сумі 900,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 (податковий номер
НОМЕР_4) на користь ОСОБА_3 матеріальну
шкоду у розмірі 73 318,00 грн. та моральну
шкоду у розмірі 1000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 (податковий номер
НОМЕР_4) на користь ОСОБА_3 витрати за
проведення трасологічного дослідження
у розмірі 2 093,04 грн.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
через Броварський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Петришин Н. М.