РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/639/14-ц

28 квітня 2014 року

Костопільський районний суд
Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Цвіркун О.С.

при секретарі - Федас І.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1,
відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Костопіль цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені)
за прострочення сплати аліментів
мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням
Костопільського районного суду
Рівненської області від 07.02.2012 року з
відповідача на її користь стягуються
аліменти на утримання їх спільних
неповнолітніх дітей в розмірі 300 грн.
щомісячно на кожну дитину до
досягнення дітьми повноліття, та на її
утримання в розмірі 100 грн., щомісячно
до досягнення сином ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 3-х років, однак відповідач
своєчасно не сплачує визначені судом
аліменти, тому станом на 01.03.2014 року
виникла заборгованість в сумі 18554 грн. 86
коп. У зв'язку з вищезазначеним позивач
просить відповідно до ст. 196 СК України
стягувати на її користь пеню за
прострочення сплати аліментів в сумі
59825 грн..

Позивач в ході розгляду справи
уточнила розмір позовних вимог,
надавши суду відповідну заяву, яку вона
підтримала в повному обсязі на
підставах викладених у ній, просила суд
стягнути з відповідача на її користь
48478 грн. неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги позивача не визнав та
надав суду письмові заперечення, які
підтримав із підстав, зазначених у них,
просив відмовити у задоволенні позову,
додатково суду пояснивши, що на даний
час він має іншу сім'ю і зобов'язаний її
утримувати, його доход є мінімальним, а
тому він не має можливості сплачувати
аліменти у повному обсязі, окрім того
зазначив, що ніколи не ухилявся і не
ухиляється від сплати аліментів, а
заборгованість утворилась лише у
зв'язку з тим, що в нього на даний час
тяжке матеріальне становище.

Заслухавши пояснення сторін,
об'єктивно та неупереджено, дослідивши
матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що позов підлягає до
часткового задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків встановлених
статтею 61 цього кодексу.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній справі, що набрало законної
сили, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлено
ці обставини.

Судом було встановлено, що позивач та
відповідач перебували з 09.10.2009 року у
зареєстрованому шлюбі, який було
розірвано на підставі рішення
Костопільського районного суду від
18.12.2012 року. Від шлюбу сторони мають
спільних неповнолітніх дітей ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Костопільського районного
суду від 07.02.2012 року з відповідача
ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь
позивача ОСОБА_1 на утримання
неповнолітніх дітей ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 300 грн. щомісячно на кожну
дитину і до досягнення дітьми
повноліття, та на її утримання в
розмірі 100 грн. щомісячно до досягнення
сином ОСОБА_3, 30.09.2011 рокународження 3-х
років.

07.02.2012 року на виконання вказаного
судового рішення позивачу було видано
виконавчі листи (а.с. 3-4).

Відповідно до розрахунку головного
державного виконавця ДВС
Костопільського РУЮ у Рівненській
області Жука Ю.В. №4065/13-49/1 від 07.04.2014
року, заборгованість по сплаті
аліментів з ОСОБА_3 на утримання
неповнолітніх дітей: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
згідно виконавчого листа №1710/2-283/12 та
на утримання позивача ОСОБА_1 до
досягнення сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
3-х років згідно виконавчого листа
№1710/2-283/12 починаючи з 25.01.2012 року до
01.03.2014 року становить 15835 грн. 48 коп.
(а.с.24-26).

З цього ж розрахунку також видно, яким
саме чином відповідач здійснював
сплату аліментів в кожному місяці
вищевказаного періоду часу.

Відповідач не надав доказів того, що
аліменти сплачувались ним не своєчасно
з поважних причин, а тому суд вважає, що
заборгованість по сплаті аліментів
виникла по вини платника аліментів
ОСОБА_2

Статтею 196 СК України встановлено, що
при виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі 1% від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15 травня 2006 року № 3
„Про застосування судом окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" передбачено, що
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК
України, настає лише за наявності вини
цієї особи, на платника аліментів не
можна покладати таку відповідальність,
якщо заборгованість утворилася з
незалежних від нього причин, зокрема, у
зв'язку з несвоєчасною виплатою
заробітної плати, затримкою або
неправильним перерахуванням аліментів
банками. В інших випадках стягується
неустойка за весь час прострочення
сплати аліментів.

З 26.01.2012 року ОСОБА_4 зобов'язаний був
платити аліменти в сумі 700 грн.
щомісячно, а тому з цієї дати на них
нараховується неустойка (пеня) в
розмірі 1% з врахуванням кількості днів
прострочення.

Наданий позивачем розрахунок
неустойки (а.с.23), згідно якого розмір
цієї неустойки за період з 26.01.2012 року
по 01.03.2014 року становить 48478 грн., є
правильним та таким, що складений у
відповідності до вимог статті 196 СК
України, оскільки в цьому розрахунку
вірно зазначені всі суми простроченої
заборгованості та кількість днів цієї
простроченої заборгованості.

Згідно із ч. 2 ст. 196 СК України розмір
неустойки може бути зменшений судом з
урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

З дослідженого судом свідоцтва про
шлюб серії НОМЕР_2 виданого 10.10.2013 року
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Костопільського районного управління
юстиції у Рівненській області,
вбачається, що відповідач ОСОБА_2
одружився в друге.

З огляду на те, що відповідач на даний
час перебуває у шлюбі із іншою жінкою,
яка знаходиться на його утриманні,
розмір неустойки, який позивачем хоч і
визначений у відповідності до положень
ч. 1 ст. 196 СК України, але в багато разів
перевищує розмір самої заборгованості
по аліментах, що в певній мірі сталось
через звернення останньої із своїм
позовом через значний проміжок часу, а
не відразу після того як нею було
виявлено порушення свого права на
своєчасне отримання аліментів, тому
суд вважає за необхідне зменшити
розмір неустойки, яка підлягає
стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
за період з 26.01.2012 року по 01.03.2014 року, з
48478 грн. до 4000 грн.

У зв'язку із викладеним, позов ОСОБА_1
до ОСОБА_2 підлягає частковому
задоволенню, шляхом стягнення із
останнього на користь позивача
неустойки за прострочення сплати
аліментів, в розмірі 4000 грн.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_1 має бути відмовлено.

Ухвалою Костопільського районного
суду від 27.03.2014 року позивача було
звільнено від сплати судового збору по
даному позові на підставі ст.8 Закону
України «Про судовий збір».

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог

Враховуючи наведена з відповідача
ОСОБА_2 слід стягнути у дохід держави
судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись
ст.196 СК України, ст.ст.10, 60, 61, 88, 212, 213, 215
ЦПК України,, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
неустойки (пені) за прострочення сплати
аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, податковий номер
НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 неустойку
(пеню) за прострочення сплати
аліментів в розмірі 4000 (чотири тисячі )
гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, податковий номер
НОМЕР_1, на користь держави судовий збір
в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60
копійок.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Рівненської області через
Костопільський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: Цвіркун О.С.

Рішення суду набрало законної сили 08
травня 2014 року. Оригінал рішення
зберігається в архіві Костопільського
районного суду Рівненської області в
матеріалах цивільної справи №564/639/14-ц.

Суддя:
Цвіркун О.С.