Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого

спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі

суддів: Гончара В.П.,

Парінової
І.К.,

Савченко
В.О., -

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до
приватного акціонерного товариства
«Зернопродукт МХП», третя особа -
відділ Держземагенства у
Білогірському районі Хмельницької
області, про визнання договору оренди
землі неукладеним та повернення
земельної ділянки, за касаційною
скаргою приватного акціонерного
товариства «Зернопродукт МХП» на
рішення Білогірського районного суду
Хмельницької області від 19 листопада
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Хмельницької області від 26 грудня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з вищевказаним позовом, в
обґрунтування посилаючись на те, що на
підставі державного акта та право
власності на землю від 04 лютого 2009 року
ЯЖ № 180647 її матері - ОСОБА_4 належала
земельна ділянка площею 3,5542 га,
розташована на території
Мокроволянської сільської ради
Білогірського району Хмельницької
області. 27 липня 2009 року між ОСОБА_4 та
товариством з обмеженою
відповідальністю
інвестиційно-виробничою компанією
«Рідний край» було укладено договір
оренди вказаної земельної ділянки
строком на 10 років, який було
зареєстровано 24 вересня 2009 року у
відділі Держкомзему у Білогірському
районі Хмельницької області за №
14. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4
померла. На підставі свідоцтва про
право власності на спадщину за
заповітом від 18 грудня 2012 року право
власності на спірну земельну ділянку
перейшло до позивача. Після
успадкування земельної ділянки
позивачу стало відомо про те, що
земельна ділянка була передана також у
оренду приватному акціонерному
товариству «Зернопродукт МХП» строком
на 15 років на підставі договору оренди
від 10 червня 2011 року, зареєстрованому у
відділі Держкомзему у Білогірському
районі Хмельницької області 31 серпня
2012 року за № 00924. Позивач також
зазначала про те, що попередній договір
оренди не припинявся, а в оригіналі
договору оренди з приватним
акціонерним товариством «Зернопродукт
МХП» та акті приймання-передачі, які
були надані ОСОБА_4, не вказано дати їх
укладення та підписання. Враховуючи
викладене та, уточнивши позовні вимоги,
позивач просила визнати договір оренди
земельної ділянки з приватним
акціонерним товариством «Зернопродукт
МХП» таким, що не укладався, зобов'язати
відповідача повернути земельну
ділянку у користування власника.

Рішенням Білогірського районного суду
Хмельницької області від 26
грудня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Хмельницької області від 19 листопада
2013 року, позов задоволено. Визнано
договір оренди земельної ділянки
площею 3,5542 га, розташованої на
території Мокроволянської сільської
ради Білогірського району
Хмельницької області, зареєстрований 31
серпня 2012 року у відділі Держкомзему у
Білогірському районі Хмельницької
області за № 04924 між приватним
акціонерним товариством «Зернопродукт
МХП» та ОСОБА_4, не укладеним.

Зобов'язано приватне акціонерне
товариство «Зернопродукт МХП»
повернути земельну ділянку площею 3,5542
га, кадастровий номер :05:007:0060,
розташовану на території
Мокроволянської сільської ради
Білогірського району Хмельницької
області ОСОБА_3

У касаційній скарзі приватне
акціонерне товариство «Зернопродукт
МХП» просить скасувати вказані рішення
суду першої інстанції та ухвалу
апеляційного суду, посилаючись на
невідповідність висновків судів
обставинам справи, неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішення суду
першої інстанції та ухвала
апеляційного суду ухвалені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

ухвалила:

Касаційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Зернопродукт
МХП» відхилити, рішення Білогірського
районного суду Хмельницької області
від 19 листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Хмельницької
області від 26 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.П. Гончар

І.К. Парінова

В.О. Савченко