Справа № 758/476/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

15 травня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Сербіної Н. Г. ,

при секретарі - Власенко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання таким, що втратив право
користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з
вищевказаним позовом, свої позовні
вимоги обґрунтовують тим, що позивачам
на праві власності належить жиле
приміщення - квартира АДРЕСА_1.

З 2003 року відповідач виїхав із
вказаного житла і до теперішнього часу
на момент подання даного позову не
повертався. У квартирі відсутні
особисті речі відповідача. За житлово-
комунальні послуги та квартиру
відповідач не сплачував та не сплачує.

Вважають, що відповідач, як колишній
член сім'ї власників жилого приміщення,
втратив право користування спірним
жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1
оскільки був відсутній без поважних
причин понад один рік.

Просять визнати ОСОБА_3 таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник
позивачів позовні вимоги підтримав з
тих же підстав, просив позов
задовольнити та не заперечував
розглядати справу у відсутність
відповідача та постановити заочне
рішення..

Відповідач у судове засідання не
з'явився повторно, про час та місце
розгляду справи повідомлялась
належним чином, причини неявки в судове
засідання не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Суд вважає можливим розглядати справу
у відсутність відповідача.

Заслухавши пояснення представника
позивачів, допитавши свідків, вивчивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 30
квітня 1998 року квартира АДРЕСА_1 була
приватизована, про що свідчить
свідоцтво про право власності на житло,
видане Подільською районною Державною
адміністрацією м.Києва ( а.с.9).

Відповідно до вказаного свідоцтва
спірна квартира перейшла у спільну
приватну власність позивачки ОСОБА_1
та відповідача ОСОБА_3

Згідно договору дарування частини
квартири від 18 червня 2003 року ( а.с.10),
який посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, 1/2 частина квартири
АДРЕСА_1, що належала відповідачу
перейшла у власність позивачки ОСОБА_2.

Як вбачається з довідки форми №3 в
спірній квартирі зареєстрована
позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 (
а.с.11).

04 лютого 1992 року між позивачкою ОСОБА_1
та відповідачем було розірвано шлюб (
а.с.8- копія свідоцтва про розірвання
шлюбу).

Як зазначають позивачі, відповідач з 2003
року вибув зі спірної квартири. Після
цього не робив спроб вселитись в
квартиру або укласти договір найму
житла.

Згідно з актами, складеними
комунальним підприємством
«Центральний» Подільської районної у
м.Києві державної адміністрації від
13.08.2013 року, від 01.10.2013 року, від 11.12.2013
року відповідач в спірній квартирі не
проживає понад 10 років ( а.с.13-15).

Вищевикладені обставини підтвердили
допитані у судовому засіданні свідки
ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Відповідно до листа та висновку ДІМ
Подільського РУ ГУ МВС України в
м.Києві від 26 грудня 2013 року ( а.с.17-18)
відповідач ОСОБА_3 не проживає в
АДРЕСА_1 з 2003 року, з приводу не надання
йому можливості користуватися
квартирою до Подільського РУ ГУ МВС
України в м.Києві не звертався.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником. Член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Будь-яких доказів на спростування
позовних вимог позивачів відповідачем
не надано.

Оскільки власниками спірної квартири є
позивачі, відповідач у зазначеній
квартирі не проживає більше одного
року, квартирою не цікавиться, суд,
оцінюючи зібрані у справі докази в їх
сукупності дійшов висновку про
наявність правових підстав для
задоволення позову.

На підставі викладеного, ст.405 ЦК
України, ст. 72 ЖК України, керуючись
ст.ст. 88, 213, 214, 215, 218, 224 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання таким, що втратив право
користування жилим приміщенням -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право
користування жилим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Подільський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. Г. Сербіна