АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Cправа №641/9546/13-ц
Провадження №22ц/790/1331/14
Головуючий1 інстанції: Ященко С.О.
Категорія: кредитні
Доповідач: Гуцал Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого -
Гуцал Л.В.,

суддів -
Коростійової В.І., Івах А.П.,

за участю
секретаря - Литвин О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Комінтернівського районного
суду м.Харкова від 23 грудня 2013 року по
справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Кредекс
Фінанс"до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

встановила:

16 вересня 2013 року товариство з
обмеженою відповідальністю «Кредекс
Фінанс» ( далі - ТОВ «Кредекс Фінанс»)
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором у сумі 68 893, 98 грн.

В обґрунтування позову посилалось на
те, що 05 серпня 2004 року між АКІБ
«УкрСиббанк» (правонаступник - АТ
«УкрСиббанк») та ОСОБА_2 було укладено
Кредитний договір № 263/АК ТТ1. У
відповідності до умов договору АКІБ
«УкрСиббанк» надав Позичальнику
кредитні кошти у розмірі 29 208 доларів
США з розрахунку 14% річних за час
фактичного користування кредитом на
строк з 05 серпня 2004 року по 05 серпня 2010
року.

ОСОБА_2 свої зобов'язання за Кредитним
договором належним чином не
виконувала, внаслідок чого станом на 09
вересня 2013 року допустила
заборгованість у сумі 68 893, 98 грн..

20 квітня 2012 року між АТ «УкрСиббанк» та
ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено
договір факторингу. За умовами
договору відбулося відступлення права
вимоги за Кредитним договором № 263/АК -
ТТ1, що був укладений між АТ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_2 - ТОВ «Кредекс
Фінанс» набуло прав кредитора до
останньої.

Рішенням Комінтернівського районного
суду міста Харкова від 23 грудня 2013 року
позов ТОВ «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_2
задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просе
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у позові відмовити. Посилається на
те, що ТОВ «Кредекс Фінанс» не надало
належних доказів на підтвердження
того, що воно є належним позивачем та
має право вимоги до неї.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість судового рішення
відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України
- у межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, судова колегія не знаходить
підстав для її задоволення.

Відповідно до статей 617, 1049, 1050, 1054 ЦК
України договір є обов'язковим для
виконання. За кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. Якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів.

Судом встановлено і підтверджено
наявними у справі доказами, що 05 серпня
2004 року між АКІБ «УкрСиббанк»
(правонаступник - АТ «УкрСиббанк») та
ОСОБА_2 було укладено договір № 263/АК
ТТ1, згідно якого АКІБ «УкрСиббанк»
надав Позичальнику кредитні кошти у
розмірі 29 208 доларів США, з розрахунку
14% річних за час фактичного
користування кредитом на строк з 05
серпня 2004 року по 05 серпня 2010 року.
Кредит та проценти за його
користування ОСОБА_2 повинна була
погашати згідно графіка, який є
невід'ємним додатком до Кредитного
договору.

На забезпечення виконання кредитного
зобов'язання, Банк 05 серпня 2004 року
уклав з ОСОБА_2 договір застави № 1147
від, згідно якого ОСОБА_2 заставила
транспортний засіб марки Peugeot, модель
407, рік випуску 2004, державний номер
НОМЕР_1.

Відповідно до частини першої статті 512
ЦК України кредитор у зобов'язанні
(крім випадків, передбачених статтею 515
ЦК України) може бути замінений іншою
особою, а згідно зі статтею 514 цього
Кодексу до нового кредитора переходять
права первісного кредитора в
зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

За договором факторингу (фінансування
під відступлення права грошової
вимоги) одна сторона (фактор) передає
або зобов'язується передати грошові
кошти в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника). (ч.1 ст.1077 ЦК України)

Згідно ч.1 ст.1082 ЦК України боржник
зобов'язаний здійснити платіж
факторові за умови, що він одержав від
клієнта або фактора письмове
повідомлення про відступлення права
грошової вимоги факторові і в цьому
повідомленні визначена грошова вимога,
яка підлягає виконанню, а також
названий фактор, якому має бути
здійснений платіж.

20 квітня 2012 року між АТ «УкрСиббанк» та
ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено
договір факторингу. За умовами
договору відбулося відступлення права
вимоги за Кредитним договором № 263/АК -
ТТ1, що був укладений між АТ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_2 Відповідно до
умов факторингу ТОВ «Кредекс Фінанс»
набуло прав кредитора до ОСОБА_2

22 травня 2012 року ПАТ «УкрСиббанк»
письмово повідомило ОСОБА_2 про

відступлення на користь Позивача права
грошової вимоги до неї за Кредитним
договором № 263/АК ТТ1 від 05 серпня 2004
року, розмір якої станом на дату
відступлення склав 67 256, 23 грн. (41 254,69
грн. - заборгованість за основною сумою
кредиту; 26 001,54 грн.- заборгованість за
процентами за користування кредитом
за період з 13 жовтня 2008 року по 14 травня
2012 року). У повідомлені було зазначено
про необхідність сплатити
заборгованість за Кредитним договором
та наведені банківські реквізити
нового кредитора.

Того ж дня, на адресу ОСОБА_2 Позивачем
була направлена письмова вимога про
погашення кредитної заборгованості на
підставі ст.ст.530,1082,1084 ЦК України та
попереджено Боржника про наслідки
невиконання цієї вимоги, зокрема, про
нарахування штрафних санкцій (а.с.15-17).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання; боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми.

Сума заборгованості станом на 09
вересня 2013 року склала 68 893, 98 грн., з
яких: заборгованість за основним
зобов'язанням - 41 254,69 грн.;
заборгованість за відсотками - 26 001,54
грн.; проценти за користування коштами
(3%) - 1 637, 75 грн.

Наявність та розмір заборгованості
ОСОБА_2 визнається, що підтвердив її
представник у суді апеляційної
інстанції.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Приписами ч. 1 ст. 58 ЦПК України
визначено, що належними є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування.

Системний аналіз наданих Позивачем
письмових доказів, які судовою
колегією визнаються належними та
допустимими, свідчить про неналежне
виконання ОСОБА_2 зобов'язань за
Кредитним договором від 05 серпня 2004
року та про наявність у Позивача права
на стягнення з відповідачки
заборгованості в сумі 68 893, 98 грн.

Судом першої інстанції була надана
правильна правова оцінка запереченням
представника ОСОБА_2 щодо ненадання
позивачем доказів на підтвердження
права вимоги до відповідачки.

Доводи апеляційної скарги його
висновків не спростовують, зводяться
до переоцінки доказів, досліджених і
правильно оцінених судом першої
інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права;
не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Підстав, передбачених ст.309 ЦПК України
для скасування чи зміни рішення суду
першої інстанції, судовою колегією не
встановлено.

Керуючись ч. 1 ст. 303, ст. 304, п. 1 ч. 1 ст. 307,
ст. 308, ст. 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315,317,319
ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного
суду м.Харкова від 23 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді