РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2014 року Ленінський
районний суд м. Луганська у складі:

головуючого: судді - Кравченко Н.О.,

при секретарі - Савченко Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Луганську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Ленінського відділу виконавчої служби
Луганського міського управління
юстиції, спеціалізованого державного
підприємства «Укрспецюст», ОСОБА_3 про
визнання незаконними дій, визнання
недійсними актів, договору, визнання
незаконними проведення торгів та
протоколу, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2012 року позивач
звернувся до суду з позовом до
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Луганського
міського управління юстиції,
Спеціалізованого державного
підприємства «Укрспецюст» в особі
Луганської філії, в якому послався, що з
7 лютого 2003 року на виконанні
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Луганського
міського управління юстиції,
знаходився виконавчий лист про
стягнення з нього на користь ОСОБА_4
грошової суми у розмірі 5862 гривень на
підставі рішення Ленінського
районного суду м. Луганська від 16
серпня 2002 року. Державний виконавець
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Луганського
міського управління юстиції виніс
постанову про відкриття виконавчого
провадження та через два дні виніс
постанову про накладення арешту на
його квартиру АДРЕСА_1 та у подальшому
здійснював всі дії по виконанню з
порушенням вимог Закону України «Про
виконавче провадження», спрямувавши їх
на передачу квартири на прилюдні торги,
які були проведено Спеціалізованим
державним підприємством «Укрспецюст»
в особі Луганської філії 14 листопаду 2003
року, під час яких квартира була
придбана ОСОБА_3, не зважаючи на те, що
позивачем на той час 17 вересня 2003 року
було оскаржено рішення суду про
стягнення вказаної суми на користь
ОСОБА_4 в апеляційному порядку, і він
просив зупинити торги, а в подальшому
рішення було скасовано. Позивач вважає,
що у зв'язку з оскарженням ним рішення
суду, відповідач Спеціалізоване
державне підприємство «Укрспецюст» в
особі Луганської філії не мав права
проводити публічні торги до
остаточного вирішення справи, отже
було виконано рішення, яке не набрало
чинності. Крім того, самі торги
проведено з порушенням порядку їх
проведення, його представник не був
допущений у будівлю, де відбувалися
торги, в залі було п'ятеро присутніх:
ведучий, секретар, два покупці та він,
вартість квартири була визначена
символічна у розмірі 29134,97 гривень,
продана була квартира за 29500 гривень,
позивач вважає, що покупці були
підставними особами на користь ОСОБА_4
Також проведення прилюдних торгів у
порушення Тимчасового положення «Про
проведення прилюдних торгів»
відбулося не за місцем його проживання
або знаходження квартири, а у конторі
цього відповідача. Інформаційне
повідомлення про торги було розміщено
тільки у одній газеті «Восточний
кур'єр», яка має малий тираж, відсутня
сума реєстраційного та гарантійного
внеску, найменування банку, рахунку для
сплати внеску, відсутній опис порядку
та терміну сплати купівельної ціни,
дата та час і місце ознайомлення з
квартирою, дані про стягувача та
боржника, від нього вимагали сплати 17
гр. за вхід на торги. Вважає, що основним
порушенням було проведення прилюдних
торгів у той час, як ним було подано
апеляційну скаргу. Тому після
уточнення позивач просив визнати
незаконним дії Ленінського ВДВС
Луганського міського управління
юстиції по арешту та опису його
квартири та відповідно визнати
недійсним акт ВДВС № 18-703 від 3 квітня
2003 року опису і арешту його квартири,
визнати незаконними дії ВДВС,
спрямовані на виконання рішення, що не
набрало законної сили, тобто дії по
підготовці та укладанню договору з ДП
«Укрспецюст» про продаж його квартири
з публічних торгів та відповідно
визнати недійсним договір №3130350 від 29
вересня 2003 року між ВДВС Ленінського
РУЮ та Луганською філією ДП
«Укрспецюст» про продаж його квартири
з публічних торгів, визнати незаконним
проведення 14 листопаду 2003 року
Луганською філією ДП «Укрспецюст» на
виконання рішення, що не набрало
законної сили, публічних торгів по
продажу його квартир з торгів та
відповідно визнати недійсними торги,
протокол №3130350 від 14 листопаду 2003 року,
визнати недійсним акт Ленінського
ВДВС № 18-703 від 27 листопаду 2003 року
про продаж його квартири з торгів.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив задовольнити.

Представник відповідача
Ленінського ВДВС Луганського МУЮ
заперечував проти задоволення
позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_3 у
судовому засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог.

Представник відповідача
спеціалізованого ДП «Укрспецюст» в
судове засідання не з'явився, про час,
дату та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином, причини
неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши думку сторін,
дослідивши матеріали цивільної справи,
вважає позовні вимоги обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на
підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Суд
сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи:
роз'яснює особам, які беруть участь у
справі, їх права та обов'язки,
попереджує про наслідки
вчинення або невчинення
процесуальних дій і сприяє
здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст.212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Встановлено, що рішенням Ленінського
районного суду м. Луганська від 16
серпня 2002 року стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_4 борг у розмірі 5862
гривень.

На підставі вказаного рішення видано
виконавчий лист та постановою
державного виконавця від 17 лютого 2003
року відкрито виконавче провадження та
накладено арешт на майно боржника
вартістю 6236 гривень. Із вказаною
постановою ОСОБА_1 ознайомлений 05
березня 2003 року (а.с. 244, т. 1).

Постановою від 19 лютого 2003 року
накладено арешт на належну ОСОБА_1
квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 246, т. 1).

На виконання рішення суду 14 листопада
2003 року спеціалізованим державним
підприємством «Укрспецюст» в особі
Луганської філії проведено прилюдні
торги належної позивачеві арештованої
квартири АДРЕСА_1, під час яких квартира
була придбана ОСОБА_3 (а.с. 259, т. 1).

Разом з тим, із матеріалів справи
вбачається, що 17 вересня 2003 року
Ленінським районним судом м. Луганська
зареєстровано апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Ленінського
районного суду м. Луганська від 16
серпня 2002 року (а.с. 21, т. 1).

Стаття 129 Конституції України серед
основних засад здійснення правосуддя
визначає забезпечення апеляційного
оскарження рішення суду, крім випадків,
встановлених законом. У контексті
положень ч. ч. 1,2 ст. 55, п. 8 ч. З ст. 129
Конституції України апеляційне
оскарження судових рішень є складовою
права кожного на звернення до суду.

Подача апеляційної скарги є одним із
способів забезпечення виконання
передбаченого ст. 6 Європейської
Конвенції з прав людини принципу
доступу до правосуддя та зупиняє
набрання рішенням місцевого суду
законної сили та його виконання до
закінчення розгляду справи
апеляційним судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК Української
РСР в редакції від 1963 року апеляційні
скарги, апеляційне подання прокурора
на рішення суду першої інстанції могли
бути подані протягом одного місяця з
наступного дня після проголошення
рішення.

Скарги, подання, подані після
закінчення строків, встановлених цією
статтею, залишаються без розгляду, якщо
суд за заявою особи, що їх подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановлюється ухвала.

Відповідно до ст. 40-1 Закону України
«Про виконавче провадження», у
редакції, чинній на час провадження
виконавчих дій, виконавчий документ,
прийнятий державним виконавцем до
виконання повертається до суду, який
його видав, у разі відновлення судом
строку подання апеляційної скарги на
рішення, за яким видано виконавчий
документ, та прийняття цієї
апеляційної скарги до розгляду.

Про повернення виконавчого документа
державний виконавець виносить
постанову, яка затверджується
начальником відповідного відділу
державної виконавчої служби, і може
бути оскаржена до суду в десятиденні
строк.

Як вбачається з матеріалів справи,
підставою для визнання торгів
недійсними позивачем, зокрема,
зазначено недодержання державним
виконавцем Ленінському ВДВС та СДП
«Укрспецюст» в особі Луганської філії,
при проведенні прилюдних торгів вимог
Закону України "Про виконавче
провадження" й «Тимчасового положення
про порядок проведення прилюдних
торгів з реалізації нерухомого майна,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України» від 27 жовтня 1999 року №
68/5 та зареєстрованого в Мінюсті
України 2 листопада 1999 року за № 745/4838.

Правила ж проведення прилюдних торгів
визначені Тимчасовим положенням.

Цим Тимчасовим положенням визначено,
що прилюдні торги є спеціальною
процедурою продажу майна, за
результатами якої власником майна стає
покупець, який у ході торгів
запропонував за нього найвищу ціну (п.2.2
Тимчасового положення), та передбачені
певні правила проведення цих торгів, а
саме: по-перше, правила, які визначають
процедуру підготовки, проведення
торгів (опублікування інформаційного
повідомлення певного змісту про
реалізацію нерухомого майна;
направлення письмового повідомлення
державному виконавцю, стягувану та
боржнику про дату, час, місце
проведення прилюдних торгів, а також
стартову ціну реалізації майна) (розд.3);
по-друге, правила, які регулюють сам
порядок проведення торгів (розд.4) і,
по-третє, ті правила, які стосуються
оформлення кінцевих результатів
торгів (розд.6).

Відповідно п.3.5. Тимчасового положення
про порядок проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна, спеціалізована
організація не пізніше ніж за 15 днів до
дня початку прилюдних торгів публікує
за місцезнаходженням предмета іпотеки
принаймні в двох місцевих друкованих
засобах масової інформації
повідомлення про проведення прилюдних
торгів. У повідомленні зазначається
інформація про день, час, місце
проведення прилюдних торгів, опис
предмета іпотеки, що підлягає продажу,
місце, де можна отримати додаткову
інформацію про умови проведення
прилюдних торгів та іншу необхідну
інформацію, а також забезпечує
будь-якій зацікавленій особі доступ до
інформації про умови проведення
прилюдних торгів та про предмет
іпотеки, що підлягає продажу.

Оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст.215 ЦК
України підставами недійсності
укладеного за результатами прилюдних
торгів правочину є недодержання вимог
закону в момент його укладення, тобто
безпосередньо за результатами
прилюдних торгів, то підставами для
визнання прилюдних торгів недійсними є
порушення встановлених законодавством
правил проведення торгів, визначених
саме Тимчасовим положенням.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачем також були заявлені вимоги
про визнання недійсним договору № 3130350
від 29 вересня 2003 року між ВДВС
Ленінського РУЮ та Луганською філією
ДП «Укрспецюст» про продаж квартири з
публічних торгів.

Згідно із ч.2 ст.16, ч.1 ст.215 ЦК України
одним із способів захисту порушеного
права є визнання недійсним правочину,
укладеного з недодержанням вимог,
установлених ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього
Кодексу, зокрема, у зв'язку з
невідповідністю змісту правочину ЦК
України та іншим актам цивільного
законодавства чим порушено права та
законні інтереси інших осіб.

За висновками, наданими у постанові
Верховного Суду України24 жовтня 2012
року № 6-123цс12, визнав і її що виходячи з
аналізу правової природи процедури
реалізації майна на прилюдних торгах,
яка полягає в продажу майна, та
ураховуючи особливості передбачені
законодавством щодо проведення
прилюдних торгів, складання за
результатами їх проведення акта про
проведення прилюдних торгів є
оформленням договірних відносин
купівлі-продажу майна на публічних
торгах, а відтак є правочином, який може
визнаватися недійсним у судовому
порядку з підстав недодержання у
момент його вчинення вимог, які
встановлені ч. ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України
(ч. 1 ст. 215 цього Кодексу). До набрання
чинності ЦК України від 2003 року ЦК
Української РСР аналогічні норми.

Так, дослідивши наявні у справі докази,
суд встановив, що 17 вересня 2003 року
Ленінським районним судом м. Луганська
зареєстровано апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Ленінського
районного суду м. Луганська від 16
серпня 2002 року (а.с. 21, т. 1). Тобто, судом
було відновлено строк подання
апеляційної скарги на рішення, за яким
видано виконавчий документ, та
апеляційна скарга була прийнята до
розгляду. Однак, в порушення ст. 40-1
Закону України «Про виконавче
провадження» Ленінський відділ
державної виконавчої служби
Луганського міського управління
юстиції не повернув виконавчий
документ, прийнятий державним
виконавцем до виконання, до суду, який
його видав.

Крім того, дослідивши матеріали справи,
судом встановлено, що відповідачами
при підготовці та проведенні торгів не
дотримано п.3.5. Тимчасового положення
про порядок проведення прилюдних
торгів. Виходячи з аналізу правової
природи процедури реалізації майна на
прилюдних торгах, яка полягає в продажу
майна, та ураховуючи особливості
передбачені законодавством щодо
проведення прилюдних торгів, складання
за результатами їх проведення акта про
проведення прилюдних торгів, що є
оформленням договірних відносин
купівлі-продажу майна на публічних
торгах, а відтак є правочином, який може
визнаватися недійсним у судовому
порядку. Тобто, з огляду на те що
відповідачами допущенні порушення
вимог законодавства при проведення
торгів суд вважає, що договір №3130350 від
29 вересня 2003 року між ВДВС
Ленінського РУЮ та Луганською філією
ДП «Укрспецюст» треба визнати
недійсним.

При таких обставинах, суд вбачає за
можливе задовольнити позовні вимоги.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 58, 60, 212-215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до
Ленінського відділу виконавчої служби
Луганського управління юстиції,
спеціалізованого державного
підприємства «Укрспецюст», ОСОБА_3 про
визнання незаконними дій, визнання
недійсними актів, договору, визнання
незаконними проведення торгів та
протоколу.

Визнати незаконними дії Ленінського
ВДВС Луганського міського управління
юстиції по арешту та опису його
квартири.

Визнати недійсним акт ВДВС № 18-703 від 3
квітня 2003 року опису і арешту його
квартири.

Визнати незаконними дії ВДВС,
спрямовані на виконання рішення, що не
набрало законної сили, тобто дії по
підготовці та укладанню договору з ДП
«Укрспецюст» про продаж його квартири
з публічних торгів.

Визнати недійсним договір №3130350 від 29
вересня 2003 року між ВДВС Ленінського
РУЮ та Луганською філією ДП
«Укрспецюст» про продаж його квартири
з публічних торгів.

Визнати незаконним проведення 14
листопаду 2003 року Луганською філією
ДП «Укрспецюст» на виконання рішення,
що не набрало законної сили, публічних
торгів по продажу його квартир з
торгів.

Визнати недійсними торги, протокол
№3130350 від 14 листопаду 2003 року.

Визнати недійсним акт Ленінського
ВДВС № 18-703 від 27 листопаду 2003 року
про продаж його квартири з торгів.

Вступна та резолютивна частини рішення
ухвалено в нарадчій кімнаті та
проголошено 10 лютого 2014 року.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Луганської області
шляхом подання до Ленінського
районного суду м. Луганська
апеляційної скарги протягом 10-днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Н.О.Кравченко