Справа № 495/2137/14-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

16 квітня 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний
суд Одеської області

в складі: головуючого - одноособово
судді Боярського О.О.

при секретарі -Рачицькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
суми позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3
про стягнення суми позики, вказуючи, що
24 жовтня 2011 року він позичив ОСОБА_2
гроші у сумі 630 000 грн. строком до 23.10.2012
року. На підтвердження укладеного
договору позики відповідачем була
надана розписка. Поручителем виконання
взятого на себе ОСОБА_2 зобов'язання
щодо повернення позиченої суми грошей
виступив ОСОБА_3 До теперішнього часу
гроші відповідачами повернені не були,
у зв'язку із чим позивач був змушений
звернутися до суду із відповідним
позовом, у якому просить стягнути
солідарно з відповідачів на користь
ОСОБА_4 гроші у сумі 630 000 грн.; судовий
збір у розмірі 243,60 грн.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 не
з'явився, подав до суду заяву про
розгляд справи у його відсутність,
позовні вимоги підтримав, просив їх
задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явилася, надала до суду заяву про
розгляд справи у її відсутність,
позовні вимоги визнає, заперечень
немає.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явився про час і місце розгляду
справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі суттєві обставини
справи та перевіривши їх наявними
доказами, суд вважає за необхідне
позов ОСОБА_1 про повернення суми
позики задовольнити частково з
наступних підстав.

Судом установлено, підтверджується
наявними у справі доказами, що 24.10.2011
року між позивачем ОСОБА_1 та
відповідачем ОСОБА_2 був укладений
договір позики грошових коштів, згідно
якого позивач передав у борг
відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти у
сумі 630 000 гривень.

Позивачу ОСОБА_1 на підтвердження
укладення між ним та відповідачем
ОСОБА_2 договору позики та його умов
надана розписка позичальника ОСОБА_2
від 24.10.2012 року.

Як вбачається зі змісту вказаної
розписки відповідач ОСОБА_2 отримала у
борг від позивача ОСОБА_1 грошову суму
у розмірі 630 000 грн. та зобов'язалася
повернути її позивачу у строк до 24.10.2012
року.

До теперішнього часу відповідачем
ОСОБА_2 не виконано свого зобов'язання
щодо повернення вищезазначеної суми
боргу.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками , а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України Договір
позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми. На підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Згідно із ч. 2 ст.1047 Цивільного Кодексу
України на підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

На підставі вищенаведених норм закону
та наявних у справі доказів, суд вважає
за можливе задовольнити позовну
вимогу позивача щодо повернення
позики.

У зв'язку з викладеним суд вважає, що на
підставі ст. ст. 11, 509 ЦК України та
договору позики від 24.10.2011 року у
відповідача ОСОБА_2 виникло
зобов'язання з повернення отриманої
нею у борг суми грошей, а тому порушені
майнові права підлягають захисту
шляхом задоволення його позовних вимог
у частині стягнення суми позики з
ОСОБА_2

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст.1048 Цивільного
кодексу України позикодавець має паво
на одержання від позичальника
процентів від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання проценті
встановлюється договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
Банку України.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та у порядку
встановленому договором.

Щодо позовних вимог в частині
стягнення сум з ОСОБА_3 на підставі
ст.554 ЦК України, які є предметом
позовних вимог, то суд вважає їх
безпідставними та такими, що не
ґрунтуються на законі, оскільки у
відповідності до ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Стосовно форми договору поруки, то
відповідно до ст. 547 ЦК України договір
поруки обов'язково має бути укладений у
письмовій формі, наслідком
недотримання якої є його нікчемність
(недійсність).

Оскільки юридичним фактом, на основі
якого у поручителя виникають
зобов'язання щодо повернення грошей у
відповідності до ст. ст. 11, 509, 547, 553 ЦК
України є укладення договору поруки,
між кредитором та поручителем у
встановленій законом формі, суд вважає,
що підстави для притягнення
відповідача ОСОБА_3 до
відповідальності перед позивачем
(кредитором) за порушення зобов'язання
боржником ОСОБА_2 відсутні, у зв'язку з
відсутністю у матеріалах справи
доказів про наявність укладеного у
встановленій законом формі договору
поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає
стягненню судовий збір у розмірі 243,60
грн.

Також на підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України з
ОСОБА_1 на користь держави України
підлягає стягненню судовий збір у
розмірі 386,40 грн.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст.11, 218, 509, 526 553, 546, 547, 560, 625,
1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України ст.ст. 10,11, 58,
59, 60, 61,88, 209, 213-215, ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення суми позики -
задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму позики у розмірі 630 000 гривень.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави України судовий збір у розмірі
386,40 грн.

В задоволенні інших позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя: