Справа № 462/9629/13
Головуючий у 1 інстанції: Постигач О.Б.
Провадження № 22-ц/783/3147/14
Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

головуючого -
Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р.,
Ніткевича А.В.,

з участю секретаря
Гацій І.І.,

з участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Залізничного
районного суду м.Львова від 25 лютого
2014 року у справі за позовом
Залізничної районної адміністрації
Львівської міської ради до ОСОБА_2,
треті особи - Львівська міська рада, ЛКП
«Сяйво», ОСОБА_4, про демонтаж
самочинного будівництва,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням в задоволенні
позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 В апеляційній скарзі
стверджує про порушення норм
матеріального та процесуального права,
неповне з»ясування фактичних обставин
справи. Зазначає, що відповідачем не
оскаржено рішення міжвідомчої комісії
від 21.07.2009 року. Вважає, що факт
перебування у приватній спільній
частковій власності у ОСОБА_6 майна в
розмірі 1/2 частки будинку АДРЕСА_1
жодним чином не підтверджує здійснення
останнім самочинного будівництва
гаражів. Посилається на те, що дозволу
на експлуатацію самочинно
встановлених гаражів у ОСОБА_6 немає, а
лише представлено відповідь з
адміністрації від 24.05.2013 року про
подання необхідних документів для
подальшого розгляду питання про
надання дозволу чи відмови в наданні
такого. Вважає, що суд мав би залучити
ОСОБА_6 до участі у справі як третю
особу, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору. Просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про
заперечення доводів апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід відхилити з наступних
підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду
першої інстанції відповідає в повній
мірі.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є власниками будинку
будинку АДРЕСА_1. В такому крім них
зареєстрована ОСОБА_7 (а.с.5)

На землях міськземмфонду встановлені
два металеві гаражі розміром 3,15х6,00 м.
біля будинковолодіння АДРЕСА_2.

Відповідно до розпорядження голови
Залізничної районної адміністрації
Львівської міської ради №591 від 21.07.2009
року «Про самочинне будівництво
гр.ОСОБА_2» затверджено висновок
міжвідомчої комісії (протокол №27 від
14.07.2009 року) та зобов»язано ОСОБА_2,
власницю будинку АДРЕСА_1, а термін до
01.09.2009 року демонтувати самочинно
встановлені два металеві гаражі, які
розташовані біля будинковолодіння
АДРЕСА_2. (а.с.4)

Актами ЛКП «Сяйво» від 18.09.2009 року та
9.10.2013 року підтверджується, що спірні
гаражі не демонтовано. (а.с9-10)

Відповідно до положень ст.376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил. Особа, яка здійснила
або здійснює самочинне будівництво
нерухомого майна, не набуває права
власності на нього. Право власності на
самочинно збудоване нерухоме майно
може бути за рішенням суду визнане за
особою, яка здійснила самочинне
будівництво на земельній ділянці, що не
була їй відведена для цієї мети, за
умови надання земельної ділянки у
встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно. Якщо власник
(користувач) земельної ділянки
заперечує проти визнання права
власності на нерухоме майно за особою,
яка здійснила (здійснює) самочинне
будівництво на його земельній
ділянці, або якщо це порушує права
інших осіб, майно підлягає знесенню
особою, яка здійснила (здійснює)
самочинне будівництво, або за її
рахунок. На вимогу власника
(користувача) земельної ділянки суд
може визнати за ним право власності
на нерухоме майно, яке самочинно
збудоване на ній, якщо це не порушує
права інших осіб.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
з того, що доказів на підтвердження
факту встановлення спірних металевих
гаражів саме відповідачкою позивачем
не представлено, а відтак відсутні
підстави для покладення обов»язку на
останню демонтувати такі.

Посилання апелянта на те, що немає
доказів на підтвердження факту
будівництва спірних гаражів ОСОБА_6,
колегією суддів не приймається до
уваги у зв»язку з наступним.

Згідно з актом проведення перевірки
інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області від 03.08.2010 року
ОСОБА_6 збудував дві господарській
споруди (спірні гаражі) на фундаменті
розміром 3,15х6,00м біля будинковолодіння
АДРЕСА_2. (а.с.26)

Постановою інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області від 03.08.2010 року
ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної
відповідальності за порушення ст. 97
КУпАП та накладено стягнення у вигляді
штрафу, який сплачено останнім. (а.с.25)

Крім цього як безспірно вбачається з
матеріалів справи саме ОСОБА_6
звернувся в Залізничну районну
адміністрацію Львівської області за
наданням дозволу на експлуатацію
самочинно встановлених двох
господарських споруд, а саме спірних
гаражів. (а.с.33)

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Доказами, в розумінні ст.57 ЦПК України,
є будь - які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їх представників,
допитаних як свідків, показань свідків,
письмових доказів, речових доказів,
зокрема звуко- і відеозаписів,
висновків експертів.

Згідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

А відтак позивачем не представлено
належних та допустимих доказів на
підтвердження факту спорудження
спірних гаражів саме ОСОБА_2

Щодо покликання апелянта на те, що в
постанові та акті від 03.08.2011 року
зазначено «ОСОБА_6», а в рішенні щодо
розгляду скарги по справі про
адміністративне правопорушення від
17.11.2010 року зазначений «ОСОБА_6», а тому
на думку апелянта, такі особи не мають
відношення до даної цивільної справи,
то колегією суддів враховується, що у
вказаних документах допущена описка у
написанні прізвища ОСОБА_6 (а.с.25-27)

Твердження апелянта про те, що що суд
мав би залучити ОСОБА_6 до участі у
справі як третю особу, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, не
може бути підставною для скасування
рішення, оскільки суд апеляційної
інстанції відповідно до положень
глави першої розділу п»ятого ЦПК
України не має повноважень щодо
залучення осіб до участі в розгляді
справи.

Крім того, колегією суддів приймається
до уваги і те, що позивачем рвішення
суду не оскаржено, і, що останній не
позбавлений можливості звернутись з
відповідним позовом до ОСОБА_6

Доводи апеляційної скарги не свідчать
про неправильність висновків суду, в
частині порушення прав третьої особи -
ОСОБА_4, інтересм якого представляє
апелянт, в зв"язку з чим відсутні
підстави для скасування рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307 , ст.ст. 313-315
ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Залізничного районного
суду м.Львова від 25 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвалою апеляційного суду.

Головуючий:
Павлишин О.Ф.

Судді:
Мікуш Ю.Р.

Ніткевич А.В.