Справа № 427/3445/14-ц
Провадження № 6/427/147/14
УХВАЛА

15.05.2014 року Свердловський міський суд,
Луганської області

у складі : головуючого судді
Олейнікової Г.М.

при секретарі
Терновській Н.В.

розглянувши у судовому засіданні у
залі суду м. Свердловська

справу за поданням в.о. начальника
відділу державної виконавчої служби
Свердловського міського управління
юстиції Матвєєвої І.С. про
тимчасове обмеження виїзду ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду і в
обґрунтовування заявлених вимог
пояснив , що на виконанні у відділі
державної виконавчої служби
Свердловського міського управління
юстиції знаходиться зведене
виконавче провадження по вимозі № Ф-197
від 01.06.2012 року виданого УПФУ м.
Свердловськ, Луганської області про
стягнення боргу у розмірі 4010,30 грн.,
вимозі № Ф-621 від 06.12.2012 року виданого
УПФУ м. Свердловськ, Луганської області
про стягнення боргу у розмірі 1750,80 грн.,
вимозі № Ф-66 від 05.03.2013 року виданого
УПФУ м. Свердловськ, Луганської області
про стягнення боргу у розмірі 4572,42 грн.
з ОСОБА_2

Державним виконавцем при проведенні
виконавчих дій було встановлено , що
боржник отримує пенсію і були
направлені постанови в УПФУ м.
Свердловську для утримання боргу.

Від стягувача надійшла заява про
обмеження права виїзду за межі
України фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 до виконання зобов,язань за
виконавчими листами . . Відповідно до
ст.. 11 Закону України «Про виконавче
провадження» заявник просить суд
тимчасово обмежити ОСОБА_2, що мешкає за
адресою : АДРЕСА_1, право виїзду за межі
України до виконання зобов,язання за
рішенням суду.

Заявник у судове засідання не з,явився
,але відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України
суд вважає розглянути справу у
відсутність заявника. .

Суд дослідивши матеріали справи ,
вважає , що подання державної
виконавчої служби Свердловського
міського управління юстиції не
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Закон України "Про судоустрій і статус
суддів" визначає правові засади
організації судової влади та
здійснення правосуддя в Україні з
метою захисту прав, свобод та законних
інтересів людини і громадянина, прав та
законних інтересів юридичних осіб,
інтересів держави згідно з принципом
верховенства права, закріпленим ст. 8
Конституції України.

Відповідно до ст. ст. 1, 2 цього Закону
судова влада в Україні здійснюється
незалежними та безсторонніми судами,
утвореними згідно із законом, і
реалізується шляхом здійснення
суддями правосуддя в рамках
відповідних судових процедур та у
межах наданих повноважень.

Стаття 7 цього Закону гарантує
кожному захист його прав, свобод та
законних інтересів незалежним і
безстороннім судом, утвореним
відповідно до закону.

Право кожного на справедливий розгляд
його справи судом, встановленим
законом, при вирішенні спору щодо його
прав та обов'язків цивільного
характеру передбачено і п. 1 ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, яка підлягає
застосуванню відповідно до ст. 9
Конституції України та ст. ст. 2, 8 ЦПК
України.

У розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод термін "суд встановлений
законом" поширюється не лише на правову
основу створення чи законності
існування суду, але й на положення щодо
його компетенції та повноважень і на
дотримання таким судом певних норм, які
регулюють його діяльність (рішення
Європейського суду з прав людини у
справах: "Сокуренко і Стригун
проти України" від 20 липня 2006
року та "Лавентс проти Латвії" від 7
листопада 2002 року).

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод, який гарантує
деякі права та свободи, не передбачені
в конвенції, та в першому протоколі до
неї, кожен є вільним залишати будь-яку
країну, включно зі своєю власною. На
здійснення цих прав не може бути
встановлено жодних обмежень, крім тих,
що передбачені законом і є необхідними
в демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав та свобод інших осіб.

Відповідно до ст.. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень інших органів
вирішується судом за місцем
знаходження органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця , погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

У частині 2 ст. 377-1 ЦПК України
зазначено , що суд негайно розглядає
подання , зазначене в частині першій
цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Із подання в.о. начальника відділу
державної виконавчої служби
Свердловського міського управління
юстиції Матвєєвої І.С. не
убачається , які заходи були нею
вжити для примусового виконання
рішення суду , передбачені ст.50
Закону України «Про виконавчі
провадження» зазначено тільки те що
були направлені запити до
обліково-реєстраційних установ для
перевірки майнового стану боржника,
направлялись виклики боржнику, було
складено акт про відсутність боржника
за місцем реєстрації, але не зазначено
до теперішнього часу яка сума боргу не
сплачена боржником, також не
зазначено був чи ні накладений арешт
рухоме або нерухоме майно боржника ,
інших дій по виконанню рішення суду
державним виконавцем не було здійснено
, тому подання є безпідставним і
необґрунтованим .

Керуючись ст.. 377-1 ЦПК України , ст.. 50
Закону України»Про виконавче
провадження « , суд ,

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання в.о. начальника
відділу державної виконавчої служби
Свердловського міського управління
юстиції Матвєєвої І.С. про
тимчасове обмеження виїзду ОСОБА_2
відмовити за необґрунтованістю.

На ухвалу може бути подана
апеляційна скарга в апеляційний суд
Луганської області протягом 5 днів з
дня проголошення ухвали , через
Свердловський міський суд .

Суддя :