Справа № 235/388/14-ц
Провадження 2/235/516/14
Красноармійський міськрайонний суд
Донецької області у складі головуючого
судді Токарєва А.Г.
при секретарі Ванжа А.В.
за участю позивача ОСОБА_1
представника відповідача - ОСОБА_3,
представника третьої особи - ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Красноармійську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 яка
діє у власних інтересах та у інтересах
неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6
до ОСОБА_2 про вселення та усунення
перешкод у користуванні житловим
приміщенням та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 яка діє у власних
інтересах та у інтересах неповнолітніх
дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням і
зняття з реєстрації -
22 січня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про вселення та усунення перешкод у
користуванні житловим приміщенням, в
обґрунтування позовних вимог
зазначила наступне, що відповідач по
справі є її батьком. Він мешкає у
квартирі, розташованій за адресою:
АДРЕСА_1, у якій є відповідальним
квартиронаймачем, що підтверджується
копією особового рахунку на квартиру
НОМЕР_1 від 17.01.2014 року. Проте мешкати у
квартирі за місцем реєстрації вона не
має можливості, оскільки батько чинить
їй перешкоди у цьому. Вона неодноразово
намагалася вмовити батька без
скандалів надати їй можливість
проживати у квартирі, бо в неї відсутнє
інше житло, батько обіцяв купити їй
іншу квартиру або дозволити мешкати в
цій, однак у добровільному порядку спор
між ними так і не був вирішений. У
теперішній час вона разом з дітьми
мешкає у двокімнатній квартирі,
розташованій за адресою: АДРЕСА_2, що
підтверджується довідкою від 17.01.2014
року, яка на підставі договору
купівлі-продажу належить її матері
ОСОБА_11, що підтверджується договором
купівлі-продажу квартири. Окрім них, у
цій квартирі мешкають ОСОБА_2 зі своєю
цивільною дружиною ОСОБА_9
В зв'язку з чим просить вселити її та її
дітей до квартири розташованої за
адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язати
відповідача передати їй ключі від
12.02.2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з
зустрічним позовом до ОСОБА_1 яка діє у
власних інтересах та у інтересах
неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6
про визнання особи такою, що втратила
право користування жилим приміщенням і
зняттям з реєстрації. В обґрунтування
позовних вимог зазначив, що він
зареєстрований, проживає та є
відповідальним квартиро найманцем
квартири розташованої за адресою:
АДРЕСА_1, згідно особового рахунку на
квартиру НОМЕР_1. В даній квартирі 01.08.200
року відділом цивільної імміграції і
реєстрації фізичних осіб
Красноармійського МРВ ГУ МВС України в
Донецькій області, була зареєстрована
відповідачка ОСОБА_1 та її двоє синів.
Однак останні за цією адресою не
проживали з січня 2000 року, а мешкають за
адресою: АДРЕСА_2, де і мешкають до
Відповідно до п. 3 Постанови КМУ від
16.01.2003 року № 35 «Тимчасовий порядок
реєстрації фізичних осіб за місцем
проживання, місцем проживання фізичної
особи є місце, де вони постійно, або
переважно проживає як власник жилого
будинку, за договором його найму,
піднайму, оренди, або інших підстав
передбачених законодавством України.
Однак квартира АДРЕСА_1, не є постійним
проживання відповідачів. Відповідачі
взагалі не проживали за цією адресою,
та вони не є власниками цієї квартири,
між ними не було укладено договір
найму, піднайму, оренди чи інше. На
теперішній час він сплачує за
відповідача та її дітей усі комунальні
послуги, що тягне додаткові витрати на
оплату комунальних платежів та
доставляє йому незручності. В зв'язку з
тим, що відповідачка та її діти жодного
разу за період з січня 2000 року по
теперішній час не виявила бажання
повертатися до вказано житла, та не
бажає нести обов'язки по оплаті за
комунальні послуги, просить визнати
відповідачку та її дітей такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням. Зобов'язати Відділ
імміграції і реєстрації фізичних осіб
Красноармійського МРВ ГУ МВС України в
Донецькій області зняти їх з
реєстраційного обліку.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримала свої позовні вимоги,
просила задовольнити їх в повному
обсязі, у задоволенні зустрічного
позову просила відмовити.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
просив відмовити у задоволенні
первісного позову, та задовольнити
Представник відповідача ОСОБА_3, просив
відмовити у задоволенні первісного
позову за необґрунтованістю, за
відсутністю підтверджень того, що
відповідач перешкоджав позивачці з 2000
року мешкати у спірній квартирі, тобто
на протязі чотирнадцяти років,
зустрічний позов просив задовольнити в
Представник третьої особи ОСОБА_4 в
судовому засіданні просила
задовольнити первісний позов, а
зустрічний залишити без задоволення,
посилаючись на акт обстеження
побутових умов в яких зараз мешкає
Вислухавши пояснення позивача,
відповідача, третьої особи, свідків
дослідивши докази по справі у їх
сукупності, суд вважає, що у
задоволенні первісного позову
необхідно відмовити, а зустрічний
позов задовольнити виходячи з
В судовому засіданні судом
встановлено, ОСОБА_2 є відповідальним
квартиронаймачем, у квартирі,
розташованій за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується копією особового
рахунку на квартиру НОМЕР_1 від 17.01.2014
року та відповідним Ордером на житлове
приміщення № 1328 від 23.10.1986 (а.с.9, 36)
Відповідач ОСОБА_1, та її діти ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 зареєстровані у вищевказаній
квартирі, що підтверджується
відповідною довідкою (а.с.10).
На теперішній час ОСОБА_1, та її діти
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають за адресою:
Згідно договору дарування від 12.11.2003
року ОСОБА_10 подарувала ОСОБА_11
квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.12).
Відповідно до акту Родинського
комунального багатопрофільного
підприємства комунального
господарства від 05.02.2014 року, у
вищевказаній квартирі за адресою:
АДРЕСА_1 відповідач ОСОБА_1 та її діти
ОСОБА_5, ОСОБА_6 не мешкають з січня 2000
Цей факт також підтвердили свідки
ОСОБА_13, ОСОБА_14, які у суді пояснили, що
відповідачів за зустрічним позовом
дійсно не мешкає у вищевказаному житлі
з січня 2000 року більш того вони навіть
жодного разу не бачили, щоб ОСОБА_1 коли
не будь приходила до свого батька.
Відповідно до ст.163 ЖК України у разі
тимчасової відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
займане жиле приміщення у випадках і в
межах строків, установлених ч.1 п.1 і п.5
ч.3 і ч.4 ст. 71 ЖК України.
Відповідно до ст.71 ч.1 ЖК України
при тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї без поважних причин
за ними зберігається жиле приміщення
протягом шести місяців.
Відповідно до ст.72 ЖК України визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, проводиться в
судовому порядку.
Згідно п.10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 2 від.12.04.1985
року «Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування Житлового
кодексу України» у справах пор
визнання наймача або члена його сім'ї
таким, що втратив право користування
жилим приміщенням (ст..71 ЖК), необхідно
з'ясувати причини відсутності
відповідача понад встановлені строки.
В разі їх поважності (перебування у
відрядженні, у осіб, які потребують
догляду, внаслідок неправомірної
поведінки інших членів сім'ї тощо) суд
може продовжити пропущений строк.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про
свободу пересування і вільний вибір
місця проживання в Україні», зняття з
реєстраційного обліку здійснюється
протягом семи днів на підставі рішення
суду про позбавлення права
користування жилим приміщенням.
Суд також враховує той факт, що
позивачка за первісним позовом має
постійне місце проживання і не вважає
об'єктивним Акт про обстеження
матеріально-побутових вимог від 10.02.2014
року в частині твердження, що саме у
спірній квартирі існують нормальні
життєві умови для проживання дітей.
Також суд зазначає, що квартира в якій
на теперішній час мешкає позивачка та
її неповнолітні діти, належить ОСОБА_11,
яка є мамою позивачки. Та дана квартира
була подарована ОСОБА_11 ОСОБА_10, яка є
матір'ю відповідача ОСОБА_2 (а.с.12).
Таким чином, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги позивача
необґрунтовані та задоволенню не
підлягають, а зустрічний позов
необхідно задовольнити.
На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. , 8, 10, 11, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд
В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 яка діє у власних інтересах та у
інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5
та ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про вселення та
усунення перешкод у користуванні
житловим приміщенням відмовити.
Зустрічний позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 яка діє у власних інтересах та у
інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5
та ОСОБА_6 про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням і зняття з реєстрації
Визнати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, та
її дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_4 такими що втратили право
користування жилим приміщенням за
Зобов'язати Відділ імміграції
і реєстрації фізичних осіб
Красноармійського МРВ ГУ МВС України в
Донецькій області зняти з
реєстраційного обліку ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_2 та її дітей ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 за
Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги, рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного
суду Донецької області через
Красноармійський міськрайонний суд
протягом десяти днів після
проголошення рішення.

Суддя
А.Г. Токарєв