Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/2326/14
Головуючий у 1-й інстанції Громов І.Б.
Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької с області у складі:

Головуючого Онищенка Е.А.

Суддів Ломейка В.О.

Кухаря С.В.

При секретарі Камінській
О.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 08 квітня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
стягнення боргу , -

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
боргу, який неодноразового уточнював.

В обґрунтування позову зазначав, що
06.12.2007 року між ним та ОСОБА_3 був
укладений договір позики, відповідно
до умов якого він передав останній
грошові кошти в сумі 145238 грн.,що
еквівалентно 28760 доларів
США.Відповідно до умов договору ОСОБА_3
зобов'язалась повернути вказану суму
частинами, до 10.05.2008 року, проте до
теперішнього грошові кошти
відповідачем не повернуті.

Того ж дня, 06.12.2007 року, між ними було
укладено договір іпотеки, в якості
забезпечення зобов'язань за договором
позики. Предметом іпотеки є нерухоме
майно: недобудована кав'ярня, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

На його вимогу ОСОБА_3 грошові кошти не
повернула.

Також зазначає, що 07.05.2008 року він уклав
з ОСОБА_5 два договори уступки права
вимоги боргу ОСОБА_3, згідно яких він
став повноправним позикодавцем
відповідача.

Відповідно першого договору від 06.02.2008
року сума боргу ОСОБА_3 перед ОСОБА_5
становить 31 623,10 грн., що еквівалентно 6262
доларів США. Відповідно до умов
договору ОСОБА_3 зобов'язалась
повернути вказану суму частинами до
10.05.2008 року. Договором передбачено, що
уразі неповернення грошових коштів у
передбачений строк, позичальник
зобов'язаний сплатити суму штрафу, яка
складає 100% від суми позики. Загальна
сума боргу становить 63246,20 грн.

Відповідно договору позики від 17.03.2008
року сума боргу становить 43 081,55 грн., що
еквівалентно 8531 доларів США.
Відповідно до умов договору ОСОБА_3
зобов'язалась повернути вказану суму
частинами до 10.05.2008 року. Договором
передбачено, що уразі неповернення
грошових коштів у передбачений строк,
позичальник зобов'язаний сплатити суму
штрафу, яка складає 100% від суми позики.
Загальна сума боргу становить 86163,10 грн.

Загальна сума боргу за трьома
договорами позики становить 1014869,31 грн.
Рішенням

Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 08 квітня 2014 року позов
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в
рахунок погашення заборгованості та
штрафних санкцій 1014869,31 грн. та судові
витрати в розмірі 1730 грн..

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3
подала апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенн. з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд
апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу, якщо встановлює, що
суд першої інстанції постановив
рішення з додержанням вимог
процесуального та матеріального права.

Встановлено, що 06.12.2007 року між ОСОБА_4
та ОСОБА_3 був укладений договір позики,
відповідно до умов якого ОСОБА_4
передав останній грошові кошти в сумі
145238 грн.,що еквівалентно 28760 доларів
США. Відповідно до умов договору ОСОБА_3
зобов'язалась повернути вказану суму
частинами, до 10.05.2008 року, проте до
теперішнього грошові кошти
відповідачем не повернуті.

Того ж дня, 06.12.2007 року, сторони уклали
договір іпотеки, в якості забезпечення
зобов'язань за договором позики.
Предметом іпотеки є нерухоме майно:
недобудована кав'ярня, яка знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.

На вимогу позивача ОСОБА_3 грошові
кошти не повернула, крім того,
відмовилась сплатити, передбачену п. 5
договору позики, суму штрафу, яка
складає 100% від суми позики. Таким чином
сума боргу склала 290476 грн.

Також встановлено, що 07.05.2008 року ОСОБА_4
уклав з ОСОБА_5 два договори уступки
права вимоги боргу ОСОБА_3, згідно яких
він став повноправним позикодавцем
відповідача.

Відповідно першого договору від 06.02.2008
року сума боргу ОСОБА_3 перед ОСОБА_5
становить 31 623,10 грн., що еквівалентно 6262
доларів США. Відповідно до умов
договору ОСОБА_3 зобов'язалась
повернути вказану суму частинами до
10.05.2008 року. Договором передбачено, що
уразі неповернення грошових коштів у
передбачений строк, позичальник
зобов'язаний сплатити суму штрафу, яка
складає 100% від суми позики. Загальна
сума боргу становить 63246,20 грн.

Відповідно договору позики від 17.03.2008
року сума боргу становить 43 081,55 грн., що
еквівалентно 8531 доларів США.
Відповідно до умов договору ОСОБА_3
зобов'язалась повернути вказану суму
частинами до 10.05.2008 року. Договором
передбачено, що уразі неповернення
грошових коштів у передбачений строк,
позичальник зобов'язаний сплатити суму
штрафу, яка складає 100% від суми позики.
Загальна сума боргу становить 86163,10 грн.

Загальна сума боргу за трьома
договорами позики становить 1014869,31 грн.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст
договору становлять умови

(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до
відносин за кредитним договором

застосовуються положення параграфа 1
цієї глави (Позика), якщо інше не
встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статей 526,527,530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
Закону.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд обґрунтовано виходив з
положень ст.ст. 1050, 1054, 509, 554, 543, 525, 526 ЦК
України, умов договору позики,
укладеного сторонами та прийшов до
правильного висновку про стягнення з
відповідачки вищезазначеної суми
заборгованості.

Висновки суду відповідають
вимогам закону та обставинам справи.

Рішення суду постановлено
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, підстав до його
скасування при апеляційному розгляді
справи не встановлено.

Посилання апеляційної скарги на
пропуск річного строку для стягнення
штрафу є необґрунтований, оскільки за
умовами договору, сторони передбачили
штраф не щомісячний за порушення
зобов'язання, а одноразовий в розмірі
100% який нараховується при виконанні
збовязанн6я у зв'язку з порушенням його
термінів.

Таким чином ці та інші доводи
апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів
вважає, що рішення суду постановлено з
додержанням вимог закону і підстав для
його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307,308,317 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 08 квітня 2014 року по цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: