Справа № 462/2521/14-ц
У Х В А Л А

про забезпечення позову

25 квітня 2014 року
Залізничний районний суд м. Львова у
складі:

Головуючого судді
Галайко Н.М.

при секретарі
Фрейдун А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення боргу за договором позики,

встановив:

Представник позивача подав до суду
заяву, про забезпечення позову, в якій
просить суд накласти арешт на земельну
ділянку (кадастровий номер
:02:001:0160, площа 0,1013 га), що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 з
цільовим призначенням для будівництва
та обслуговування житлового будинку і
господарських споруд, яка належить
ОСОБА_3 на підставі державного акта на
право власності на земельну ділянку
серії ЯГ № 511792, виданого 26.07.2006 року
Пустомитівським районним відділом
земельних ресурсів; накласти арешт на
об'єкт незавершеного будівництва,
житлового будинку, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_3 на
праві власності, що підтверджується
витягом про реєстрацію права власності
на нерухоме майно № 26174426 від 20.05.2010
року.

Представник позивача, як підставу для
задоволення клопотання про
забезпечення позову вказує те, що
позивач перебуває у цивільно-правових
відносинах позики із відповідачами, у
відповідності до яких згідно розписки
відповідачі взяли у позивача в борг
значну суму коштів і вчасно не
повернули. Таким чином у позивача є
причини вважати, що відповідачі можуть
вчинити будь які перешкоди щодо
можливого виконання рішення суду, яким
має бути стягнута сума заборгованості
на її користь у примусовому порядку.
При цьому підставою для вжиття
вказаних заходів є достатньо
обґрунтоване припущення, що майно
відповідача може зникнути, зменшитися
тощо, у зв'язку з чим невжиття заходів
до забезпечення позову може утруднити
або зробити неможливим виконання
рішення суду.

У зв'язку з неявкою сторін в судове
засідання згідно ст. 197 ЦПК України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали справи,
приходжу до переконання, що заява
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Виходячи з засад диспозитивності
цивільного судочинства, відповідно до
частини 1 статті 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до ЦПК
України, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь в справі.

Пленум ВСУ України у п. 4 Постанови "Про
практику застосування судами
цивільно-процесуального законодавства
при розгляді заяв про забезпечення
позову" №9 від 22 грудня 2006 року з метою
правильного застосування норм закону
роз'яснив, що розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір і існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову,
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

За змістом ст. 152 ЦПК України заходи
забезпечення позову застосовуються
для того, щоб гарантувати виконання
можливого рішення суду і повинні
застосовуватися у разі необхідності,
оскільки безпідставне звернення до
таких дій може привести до порушення
прав і законних інтересів інших осіб,
учасників процесу.

З огляду на вищенаведене та беручи до
уваги те, що між сторонами дійсно виник
спір, предметом якого є стягнення суми
заборгованості за договором позики,
представником позивача обґрунтовано
наведено припущення про те, що невжиття
заходів забезпечення позову може в
майбутньому утруднити чи зробити
неможливим виконання судового рішення
у справі та, як вбачається з матеріалів
справи, призвести до порушення його
прав та законних інтересів. Також,
враховуючи те, що вид забезпечення
позову запропонований позивачем у
заяві про забезпечення позову є
співмірним із заявленими позивачем
позовними вимогами, суд прийшов до
висновку, що вказане клопотання слід
задоволити, вжити заходи забезпечення
позову шляхом накладення.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153, ч. 2 ст. 197,
ст.ст. 209, 210 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Клопотання представник позивача
ОСОБА_4 про забезпечення позову,-
задоволити.

Накласти арешт на земельну ділянку
(кадастровий номер :02:001:0160, площа
0,1013 га), що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для
будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
споруд, яка належить ОСОБА_3 на підставі
державного акта на право власності на
земельну ділянку серії ЯГ № 511792,
виданого 26.07.2006 року Пустомитівським
районним відділом земельних ресурсів;

Накласти арешт на об'єкт незавершеного
будівництва, житлового будинку, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_2 та
належить ОСОБА_3 на праві власності, що
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно № 26174426 від 20.05.2010 року.

Надати органу, що здійснює виконання
ухвали суду наступні відомості:

стягувач:

ОСОБА_1, АДРЕСА_3 (ІПН НОМЕР_1)

Боржник:

ОСОБА_2, АДРЕСА_4 (ІПН НОМЕР_2)

ОСОБА_3, АДРЕСА_4 (ІПН НОМЕР_3)

Копію ухвали суду направити у Відділ
державної виконавчої служби
Залізничного районного управління
юстиції м. Львова для виконання.

Ухвала набирає законної сили в день її
проголошення - 25 квітня 2014 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню в
порядку, встановленому для виконання
судових рішень.

Строк пред'явлення ухвали до виконання
- один рік з дати її постановлення.

Копію ухвали суду після її виконання
направити сторонам у справі.

Ухвала може бути оскарженою в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Львівської області протягом п'яти
днів з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення
позову не зупиняє її виконання.

Суддя
(підпис)

З оригіналом згідно

Суддя
Галайко Н.М.