АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22ц/790/2488/14
Головуючий І інстанції -
Справа: № 638/783/14-ц
Доповідач - Костенко
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого-судді: Костенко Т.М.

суддів: Гальянової
І.Г., Колтунової А.І.

при секретарі Старіковій К.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
ухвалу Дзержинського районного суду
м. Харкова від 23 січня 2014 року у
справі за поданням державного
виконавця Дзержинського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції про примусове проникнення до
житла боржника, -

в с т а н о в и л а

Державний виконавець Дзержинського
ВДВС Харківського міського управління
юстиції Ковтун А.А. звернувся до суду з
поданням про примусове проникнення до
трикімнатної квартири АДРЕСА_1, яка
належить боржнику ОСОБА_2, з метою опису
та арешту майна, яке йому належить.

23 січня 2014 року ухвалою Дзержинського
районного суду м. Харкова зазначене
подання було задоволене, державному
виконавцеві Дзержинського ВДВС
Харківського міського управління
юстиції Ковтуну А.А. наданий дозвіл на
примусове проникнення до приміщення,
яке належить ОСОБА_2 на праві приватної
власності.

Не погодившись з таким рішенням суду,
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій
зазначив, що суд під час винесення
оскаржуваної ухвали не дослідив повно
та всебічно всі обставини справи та не
врахував той факт, що заочне рішення
від 10.10.2013 року, на підставі якого
виданий виконавчий лист, не набрало
законної сили.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 просить
скасувати ухвалу Дзержинського
районного суду м. Харкова від 23 січня 2014
року та постановити нову, якій у
задоволенні подання державного
виконавця відмовити.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, які
з'явились у судове засідання,
дослідивши матеріали справи, вважає
апеляційну скаргу такою, що підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 10
квітня 2013 року позивач ОСОБА_4
звернувся до Дзержинського районного
суду м. Харкова з позовом, в якому
просив стягнути з відповідача ОСОБА_2
на його користь запозичені грошові
кошти у розмірі 943 950 грн., а також
судовий збір у сумі 3 219 грн.

Заочним рішенням Дзержинського
районного суду м. Харкова від 10 жовтня
2013 року позовні вимоги ОСОБА_4 були
задоволені у повному обсязі.

01 листопада 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з заявою про перегляд зазначеного
заочного судового рішення, посилаючись
на те, що тільки 24 жовтня 2013 року його в
телефонному режимі було повідомлено
про ухвалення 10 жовтня 2013 року цього
рішення. Крім того, він не був належним
чином повідомлений про час та місце
проведення судових засідань, тому
внаслідок відсутності під час судового
розгляду справи був позбавлений
можливості надати суду свої
заперечення, які мають важливе
значення у справі.

Така заява надійшла до районного суду 01
листопада 203 року та у відповідності до
вимог цивільно-процесуального Закону
передана відповідному судді.

У відповідності до ст.230 ЦПК України
прийнявши належно оформлену заяву про
перегляд заочного рішення, суд
невідкладно надсилає її копію та копії
доданих до неї матеріалів іншим особам,
які беруть участь у справі. Одночасно
суд повідомляє особам, які беруть
участь у справі, про час і місце
розгляду заяви. Заява про перегляд
заочного рішення повинна бути
розглянута протягом п'ятнадцяти днів з
дня її надходження.

22 листопада 2013 року до Дзержинського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції надійшов виконавчий лист
№638/5049/13-ц від 06.11.2013 у справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором позики, за
яким було відкрито виконавче
провадження та розпочате примусове
виконання.

Таким чином, на час направлення на
виконання вищезазначеного виконавчого
документу, заочне рішення суду від 10
жовтня 2013 року не набрало законної
сили, оскільки відповідачем було
подано заяву про скасування даного
рішення і ця заява прийнята судом.

Задовольняючи подання державного
виконавця про примусове проникнення
до житла боржника, районний суд виходив
із того, що державним виконавцем було
двічі здійснено вихід на місце за
адресою проживання боржника, але
встановити майновий стан останнього
встановити не вдалося, оскільки двері
ніхто не відчинив.

Судова колегія не може погодитись із
таким висновком суду, виходячи з
наступного.

У відповідності до ст. 52 Закону України
«Про виконавче провадження»
(N 606-XIV, 21.04.1999) стягнення за виконавчими
документами звертається в першу чергу
на кошти боржника у гривнях та
іноземній валюті, інші цінності, у тому
числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитарних установах. Готівкові
кошти, виявлені у боржника,
вилучаються. На кошти та інші цінності
боржника, що знаходяться на рахунках,
вкладах та на зберіганні у банках чи
інших фінансових установах,
накладається арешт. Арешт поширюється
також на кошти на рахунках, які будуть
відкриті після винесення постанови про
накладення арешту. У разі відсутності у
боржника коштів та інших цінностей,
достатніх для задоволення вимог
стягувача, стягнення звертається також
на належне боржнику інше майно, за
винятком майна, на яке згідно із
законом не може бути накладено
стягнення.

Як свідчать матеріали справи,
звертаючись до суду із поданням про
примусове проникнення до житла
боржника, державний виконавець не
надав відомостей, чи встановлені ним
дані щодо наявності у боржника коштів
на рахунках і вкладах.

Крім того, виконавчий лист №638/5049/13-ц
був виданий 06.11.2013 року, тоді як у
провадженні суду з 01 листопада 2013 року
перебувала заява ОСОБА_2 про перегляд
заочного рішення від 10 жовтня 2013 року.

Судом першої інстанції такі обставини
не з'ясовувались та оцінка їм не
давалася.

На теперішній час заява про перегляд
заочного рішення була задоволена
ухвалою Дзержинського районного суду
від 13 лютого 2014 року; заочне рішення від
10 жовтня 2013 року скасоване, справу
призначено до розгляду в загальному
порядку.

З приписів ст.213 ЦПК України
вбачається, що судове рішення має бути
законним та обґрунтованим.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК
України апеляційний суд, розглянувши
скаргу на ухвалу суду першої інстанції,
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права

Суд першої інстанції, постановляючи
ухвалу про задоволення подання, не
встановив належним чином обставини
справи і в порушення норм закону
прийшов до помилкового висновку про
обґрунтованість заявлених вимог.

За таких обставин, колегія суддів
вважає за необхідне ухвалу суду
скасувати і в задоволенні подання
державного виконавця Дзержинського
відділу ДВС Харківського міського
управління юстиції відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312 п.2 ЦПК України,
колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати ухвалу Дзержинського
районного суду м. Харкова від 23 січня
2014 року.

В задоволенні подання державного
виконавця Дзержинського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції про примусове проникнення до
житла боржника - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий-суддя -

Судді -