Номер провадження 22-ц/775/2971/2014
Категорія 46
Головуючий в 1 інстанції Леонов О.С.
Доповідач: Лоленко А.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року Апеляційний
суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді: Лоленко А.В.

суддів: Груіцької Л.О., Солодовник О.Ф.

при
секретарі: Щербюк Ю.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Донецьку
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Кіровського
районного суду міста Донецька від 19
лютого 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої
особи органу опіки та піклування
Кіровської районної у м. Донецьку ради
про визначення місця проживання
малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Кіровського районного суду
міста Донецька від 19 лютого 2014 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, за участю третьої особи органу
опіки та піклування Кіровської
районної у м. Донецьку ради про
визначення місця проживання
малолітньої дитини - відмовлено у
повному обсязі.

Судом встановлено, що 31 липня 2004 року
між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було зареєстровано
шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 від цього шлюбу
народилася донька ОСОБА_3 (актовий
запис № 98). 12 жовтня 2007 року рішенням
Петровського районного суду міста
Донецька шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було
розірвано. З моменту розірвання шлюбу
донька ОСОБА_3, якій на той час було два
роки, за спільною згодою батьків
залишилася мешкати разом із матір'ю,
відповідачкою по справі, за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішенням органу опіки та піклування
Петровської районної у місті Донецьку
ради від 24 квітня 2008 року позивачу було
встановлено час для спілкування з
донькою один раз на тиждень у суботу з 9
години до 18 години. Рішення органу
опіки та піклування відповідачкою по
справі не виконувалося, що змусило
позивача звернутися до суду. Рішенням
Петровського районного суду міста
Донецька від 11 вересня 2008 року по
справі № 2-3619/2008 встановлено факт не
виконання відповідачкою рішення
опікунської ради Петровської районної
ради м. Донецька і зобов'язано ОСОБА_2
усунути перешкоди в спілкуванні
позивача з донькою. Також рішенням
визначено порядок участі позивача у
вихованні доньки шляхом побачень з нею
один раз на тиждень в суботу чи неділю з
09 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин.
Вказане судове рішення відповідачкою
не оскаржувалося та набрало чинності
23.09.2008 року.

25.10.2008 року, 07.03.2009 року, 27.06.2009 року,
30.06.2009 року державними виконавцями
Петровського РУЮ у м. Донецьку було
складено акти, відповідно до яких
зафіксовані епізоди, що дитина ОСОБА_3
не була надана для побачення з батьком.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким заявлені позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі з тих
підстав, що фактичні обставини справи
свідчать, що відповідачка ухиляється
від виконання рішення суду щодо його
участі у вихованні дитини, що є
самостійною підставою для визначення
місця проживання дитини. Відмовляючи у
задоволенні позову суд взагалі не
прийняв до уваги протиправної
поведінки відповідачки та
необхідності застосування саме вимог
ст. 159 Сімейного Кодексу України. Цим ж
рішенням суд першої інстанції фактично
заохочує відповідачку до подальшого
невиконання рішень суду, та фактично
позбавляє його батьківства.

Заслухавши доповідача, пояснення
ОСОБА_1, який підтримав доводи
апеляційної скарги, просив рішення
суду скасувати, задовольнити його
позовні вимоги, заперечення
відповідача ОСОБА_3 та її представника
адвоката ОСОБА_4, представника 3-ї
особи - Обезинської О.С., які просили
рішення суду залишити без зміни,
дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню за
таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 159 Сімейного кодексу
України якщо той із батьків, з ким
проживає дитина, чинить перешкоди
тому є батьків, хто проживає окремо, у
спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема, якщо він
ухиляється від виконання рішення
органу опік та піклування, других з
батьків має право звернутися до суду з
позовом про усунення цих перешкод.

Згідно з ч.4 ст. 159 СК України у разі
ухилення від виконання рішення суду
особою, з якою проживає дитина, суд за
заявою того з батьків, хто проживає
окремо, може передати дитину для
проживання з ним.

Наполягаючи на визначенні місця
проживання дочки з батьком , ОСОБА_1 не
надав суду переконливих доказів того,
що за умовами його проживання з
дитиною, його особистості,
особливостей його відносин з дитиною
саме він має перевагу перед матір»ю
дитини при визначенні місця її
проживання.

З вимог ст.. 159 СУ України вбачається, що
суд може передати дитину батьку у разі
ухилення матері від виконання рішення
суду, але це не обов»язок суду, а тому
суд обгрунтовано відмовив позивачу в
позові, виходячи з інтересів саме
дитини.

В судовому засіданні відповідачка
пояснила, що вона не ухиляється від
виконання рішення суду , оскільки сама
дитина не бажає спілкуватись з
батьком .

Рішенням виконавчого комітету
Кіровської районної у м.Донецьку Ради
від 08.01.2014 року визначено місце
проживання малолітньої ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір»ю ОСОБА_2 за
адресою АДРЕСА_2.

Виходячи з вимог закону, встановлених
фактичних обставин справи - умов
проживання, виховання, віку дитини,
рішення органу опіки та піклування про
визнання місця проживання дитини з
матір»ювід 08.01.2014 року; «Декларації
про загальні засади державної
політики України стосовно сім»ї та
жінок», схваленої постановою Верхової
Ради України від 06 березня 1099 року;
Декларації прав дитини, прийнятою
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, що дитина тільки при
виняткових обставинах може бути
розлучена з матір»ю, суд дійшов
обґрунтованого висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не є
підставами для скасування рішення
суду.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Рішенням суду відповідає вимогам
матеріального та процесуального
закону і підстав для його скасування
апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303-315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду
міста Донецька від 19 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвали суду.

Головуючий:

Судді: