Справа № 643/1737/14-ц
Провадження № 2/643/1697/14
07.05.2014 року Московський районний суд
головуючого - судді Довготько Т.М.
за участю секретаря - Скуратівській
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики,-
У лютому 2014року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з зазначеним позовом.
В уточнених позовних вимогах просив
стягнути з ОСОБА_2 борг з урахуванням
процентів за користування позикою та
трьох процентів річних в сумі 142
221грн.80коп., неустойку в сумі 936 000 грн. 00
коп., а також судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що 10 липня 2009 року між ним та
відповідачем було укладено договір
позики який посвідчено нотаріально. За
умовами договору позивач передав
відповідачу позику в сумі 13 760 доларів
США, які останній зобов'язався
повернути в порядку та строки
обумовлені договором, але не пізніше 10
липня 2011року. У встановлений договором
строк відповідач зобов'язання виконав
лише частково. 05 вересня 2011року
представником позивача надана
відповідачеві розписка зі згодою на
продовження строку дії договору позики
від 10 липня 2009року і, відповідно, на
відстрочення остаточного розрахунку
за цим договором перед позивачем до 10
вересня 2011року без застосування у
зв'язку з цим до нього штрафних санкцій.
26 вересня 2011року представником
позивача відповідачеві знову було
видано розписку із згодою про
продовження строку дії договору позики
до 10.10.2011року без застосування за це до
нього штрафних санкцій. Але після цього
відповідач припинив виконувати свої
зобов'язання за договором позики і
позивач остаточно втратив із ним
будь-який зв'язок. З метою позасудового
врегулювання спору, позивачем
направлялися на адресу відповідача
письмові вимоги про усунення порушення
виконання зобов'язань з повернення
боргу за договором позики від 10 липня
2010року. Однак ОСОБА_2 своїх обов'язків
не виконав і залишок боргу так і не
В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 позовні вимоги
підтримала в повному обсязі та просила
задовольнити їх з підстав викладених у
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив, заяв про розгляд справи
за його відсутності не подав, тому суд
проводить заочний розгляд справи,
проти чого не заперечує представник
Вислухавши пояснення представника
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3, дослідивши та
оцінивши письмові докази у справі у їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню частково,
враховуючи наступне.
Судом встановлено, що між сторонами 10
липня 2009 року було укладено договір
позики, який посвідчено нотаріально
Так, за умовами укладеного між
сторонами у нотаріальній формі
договору позики від 10 липня 2009 року
ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 13 760 доларів
США, які відповідач зобов'язався
повертати не пізніше 10 числа кожного
місяця з серпня 2009року по червень
2011року - у розмірі по 240 доларів США та
здійснити остаточне повернення
позичених коштів в сумі - 8240 доларів США
не пізніше 10 липня 2011року. Однак ОСОБА_2
своїх обов'язків в повному обсязі не
виконав і залишок боргу 8000 доларів США
на день розгляду справи так і не
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
Зі змісту ст.536 та ч. 1 ст. 1048 ЦК України
вбачається, що за користування чужими
грошовими коштами боржник зобов'язаний
сплачувати проценти, якщо інше не
встановлено договором між фізичними
особами; позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором; якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
У зв'язку з цим, суд приходить до
висновку, що позивач має право на
отримання від відповідача процентів за
користування його коштами за період з
моменту укладення договору позики
10.07.2009 року до моменту звернення до
суду.
Позивач у своїй заяві вірно розрахував
суму процентів за користування
відповідачами його коштами з 10.07.2009
року по 05.02.2014 року за періодами в
залежності від суми залишку
неповернутої частини позики та
відповідного рівня облікової ставки
НБУ в розмірі 3 525 доларів США, і суд
задовольняє цю вимогу позивача.
Частинами 1, 3 ст. 1049 ЦК України
передбачено, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Позика
вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
Згідно зі ст. ст. 10, 60 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
В силу ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
Матеріали справи не містять доказів
повного або часткового виконання
відповідачем його зобов'язань за
Тому, при вирішенні справи суд виходить
із того, що неповернута відповідачем
позивачеві суми позики становить 8000
За правилами ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
За змістом ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання; боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання,
зобов'язаний сплатити суму боргу, а
також три проценти річних від
Відповідач є такими, що порушив
виконання свого зобов'язання з 15.07.2011
року, відповідно до абз.2 п.4 Договору
Позивачем правильно обрахований
розмір трьох процентів річних від
простроченої поверненням відповідачем
позивачеві позичених коштів, за період
з 15.07.2011 року по 05.02.2014 року в розмірі 615
Тому, в силу норми ст. 11 ЦПК України,
вимога позивача про стягнення з
відповідачів трьох процентів річних
також підлягає задоволенню саме в
Оскільки відповідач взятих на себе
зобов'язань не виконав, на нього слід
покласти обов'язок повернути суму
позики, сплатити проценти за
користування позикою та три проценти
річних за неналежне виконання грошових
Відповідно до ст. 192 ЦК України,
законним платіжним засобом,
обов'язковим до приймання за
номінальною вартістю на всій території
України, є грошова одиниця України
За ч. 1 ст. 533 ЦК України, грошове
зобов'язання має бути виконане у
Якщо у зобов'язанні визначено грошовий
еквівалент в іноземній валюті, сума, що
підлягає сплаті у гривнях,
визначається за офіційним курсом
відповідної валюти на день платежу.
Загальний розмір основного боргу
відповідача перед позивачем
складається із суми неповернутої
позики в розмірі 8000 доларів США,
процентів за користування позикою на
рівні облікової ставки НБУ в розмірі 3525
доларів США, трьох процентів річних від
простроченої поверненням суми боргу в
розмірі 615 доларів США, що в сумі
еквіваленті згідно встановленого
Національним банком України
офіційного курсу на день постановлення
рішення на рівні 1 146, 96 грн. за 100 доларів
США, становить 139 240грн. 94 коп.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1
про стягнення неустойки в сумі 936
000грн.00коп., то така вимога не
ґрунтується на законі та не підлягає
задоволенню.

Так, обґрунтовуючи вимоги, щодо
стягнення неустойки за договором
позики від 10.07.2009 року, позивач послався
на п.5 зазначеного договору, згідно з
яким, за прострочення будь-якого строку
виконання зобов'язання по поверненню
позики позичальник повинен сплатити
на користь позикодавця неустойку в
розмірі 1000 грн. за кожен день
прострочення. Однак не послався на
норми закону, відповідно до яких
просить застосувати неустойку.

При цьому за загальними правилами,
передбаченими ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Вказана норма не є диспозитивною і
сторони не можуть змінити її положення
та встановити у договорі неустойку у
вигляді твердої грошової суми.

Отже встановлений договором позики вид
забезпечення виконання зобов'язання у
вигляді неустойки не відповідає змісту
цього поняття та її правовій природі,
як грошової суми, що обчислюється у
відсотках до суми зобов'язання, ці
умови договору не відповідають вимогам
закону, а тому вимоги про стягнення
неустойки є безпідставними і не
підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 10, 11, 60,61,88,212 - 215, 218, 224 ЦПК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість за договором позики від
10 липня 2009 року в сумі 139 240грн. 94 коп.
/сто тридцять дев'ять тисяч двісті
сорок/ грн. 94 коп.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
понесені ним судові витрати в сумі 282
грн. 82 коп.

У задоволенні позовних вимог про
стягнення неустойки відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом,що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача,поданою протягом 10
днів з дня його отримання.

Суддя

Т.М.Довготько