Справа № 640/2322/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 травня 2014 року Київський
районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді
Губської Я.В.

при секретарі
Снісаренко І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Київського районного
відділу у м. Харкові ГУДМС України в
Харківській області про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
зняття з реєстраційного обліку

ВСТАНОВИВ:

12.02.2014 року ОСОБА_1 звернулась з
позовом до суду до ОСОБА_2, Київського
районного відділу у м. Харкові ГУДМС
України в Харківській області про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
зняття з реєстраційного обліку.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що вона є власником
житлового будинку по АДРЕСА_1 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 16.02.1979 року.
Після розірвання шлюбу в 2008 році
відповідач залишив будинок
добровільно та більше за цією адресою
не мешкає, не приймає участі у витратах
на утримання будинку, а фактично мешкає
в іншому місці.

В судовому засіданні позивач та
його представник позовні вимоги
підтримали, просили їх задовольнити,
зазначаючи, що реєстрація відповідача
перешкоджає позивачу як власнику
користуватися та розпоряджатися своєю
власністю.

Відповідач в судове засідання
повторно не з'явився, повідомлявся
належним чином про час та місце
розгляду справи, ніяких заяв до суду не
подав. Зі згоди позивача суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутності відповідача при заочному
розгляді справи на підставі доказів,
наданих позивачем, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України

Суд, вислухавши учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, вважає позов
законним та обґрунтованим, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні
встановлено, що позивачу ОСОБА_1
належить на праві власності житловий
будинок АДРЕСА_1 на підставі
свідоцтва про право на спадщину від
16.02.1979 року. (а.с.7).

Згідно довідки КП «Благоустрій» від
04.02.2014 року в будинку АДРЕСА_1
зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 ( а.с. 12).

За даними голови вуличного комітету №2
Сидоренко Ю.В. позивач ОСОБА_1
проживає одна в будинку по АДРЕСА_1,
відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в
цьому ж будинку, але не проживає. (а.с.
13).

Судом встановлено, що з 2008 року
відповідач ОСОБА_8 в житловому
приміщенні по АДРЕСА_1, будинком не
цікавиться, ніякої участі в оплаті
комунальних платежів не приймає.
Жодних дій щодо збереження за ним
житлової площі відповідач не вживав,
перешкод в користуванні житловою
площею йому ніхто не чинив. Факт не
проживання відповідача в спірному
приміщенні з 2001 року підтвердили і
допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_9, ОСОБА_10 - сусіди позивача.

Відповідно до ст.ст. 71,72 ЖК України, при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. В разі відсутності особи понад
встановлені строки, вона в судовому
порядку визнається такою, що втратила
право користування жилим приміщенням.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Таким чином, судом достовірно
встановлено та підтверджено
дослідженими в судовому засіданні
доказами, що ОСОБА_2 не проживає у
спірному приміщенні з 2008 року, тобто
понад строків, передбачених законом
без поважних причин, і втратив право
користування ним.

Перешкод в користуванні житловою
площею йому ніхто не чинив, договір
найму з власником приміщення не
укладався. В порушення вимог закону, що
охороняє інтереси власника - позивача
по справі, відповідач залишається
зареєстрованими в будинку, що грубо
порушує права позивача володіти,
користуватися і розпоряджатися
належною йому власністю.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» зняття з реєстрації місця
проживання може здійснюватись
протягом семи днів на підставі
остаточного рішення суду про
позбавлення права користування
житловим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10,11,60, 174,212-215,224-226 ЦПК України,
ст.ст. 71,72 ЖК України, ст. 391 ЦК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1
-задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язати Київський районний
відділ у м. Харкові ГУДМС України в
Харківській області зняти з
реєстрації міста проживання ОСОБА_2, що
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене
позивачем в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом 10 днів з дня отримання його
копії

Суддя -