Справа № 379/732/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2014 року Таращанський районний
суд Київської області в складі:

головуючого: судді Бойка М.Г.

при секретарі: Сальник О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тараща

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним
позовом і просить суд визнати за нею, як
спадкоємцем за заповітом, право
власності на спадкове майно, яке
залишилося після смерті її матері
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що
складається з приватизованої
земельної ділянки (паю), яка
розташована на території Лісовицької
сільської ради Таращанського району
Київської області, площею 2,2899 га,
призначену для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
загальною вартістю 73864,38 грн..

В судове засідання позивач не
з'явилася, про час, день та місце
розгляду справи повідомлена належно,
про причини неявки не повідомила, проте
в поданій до суду позовній заяві
представник позивача просить
розглянути справу без участі позивача
та його як представника та без
фіксування судового процесу
технічними засобами. Позовні вимоги
підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час, день та місце
розгляду справи належно повідомлений,
причини неявки не повідомив, але надав
до суду заяву, в якій просить
розглянути справу без його участі,
позовні вимоги визнає і проти їх
задоволення не заперечує.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності до того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що 20 жовтня 2009 року
ОСОБА_3 зробила заповідальне
розпорядження, відповідно до якого
належний їй житловий будинок та
господарські будівлі, які прилягають
до нього, що розташований в АДРЕСА_2,
належне їй право на земельну ділянку
(пай), що підтверджується Державним
актом на право приватної власності на
земельну ділянку серії Р3 № 274177,
виданого 05.12.2002 р. Таращанською
районною державною адміністрацією
Київської області, заповідає своїй
дочці - ОСОБА_1. Належний їй житловий
будинок та господарські будівлі, які
прилягають до нього, що розташований в
АДРЕСА_1, заповідає своєму синові -
ОСОБА_2. Даний заповіт було посвідчено
секретарем виконавчого комітету
Лісовицької сільської ради та
зареєстровано в реєстрі за № 301.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3. На момент
її смерті заповіт від 20 жовтня 2009
року не був скасований. Після її смерті
залишилося спадкове майно, яке
складається з приватизованої
земельної ділянки, яка розташована на
території Лісовицької сільської ради
Таращанського району Київської
області, площею 2,2899 га, призначена для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
загальною вартістю 73864,38 грн. та інше
спадкове майно. Спадкоємцем за
заповітом є позивач - ОСОБА_1 та
відповідач по даній справі ОСОБА_2, за
яким 26.01.2014 року рішенням Таращанського
районного суду Київської області від
15.01.2014 року було визнано право
власності на спадковий житловий
будинок з погосподарськими спорудами
та будівлями, який розташований в
АДРЕСА_1, вартістю 157980 грн., після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, який
протягом встановленого чинним
законодавством терміну прийняв свою
частину спадщини за заповітом та не
претендує на отримання частини
спадкового майна, яку заповіла
позивачці мати - ОСОБА_3, а тому позивач
є єдиним спадкоємцем за заповітом на
приватизовану земельну ділянку, яка
розташована на території Лісовицької
сільської ради Таращанського району
Київської області, площею 2,2899 га,
призначену для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
загальною вартістю 73864,38 грн. Інших
спадкоємців за заповітом та за законом,
які претендують на вказане майно
спадкодавця немає.

01.11.2013 року позивач звернулася до
Таращанської районної державної
нотаріальної контори Київської
області по питанню прийняття
спадкового майна померлої матері
ОСОБА_3 та отримання свідоцтва про
право на спадщину за заповітом, проте
їй було відмовлено у видачі свідоцтва у
зв'язку з тим, що вона пропустила
установлений законом (ст.ст. 1269, 1270 ЦК
України) 6-місячний термін для
прийняття спадщини та по причині
відсутності правовстановлюючого
документу на нерухоме майно (державний
акт на земельну ділянку в оригіналі)
було рекомендовано звернутися до суду.
07.01.2014 року рішенням Таращанського
районного суду Київської області від
27.12.2013 року ОСОБА_1 було визначено
додатковий строк у три місяці для
подання нею заяви про прийняття
спадщини за заповітом. 07 лютого 2014 року
державним нотаріусом Таращанської
районної державної нотаріальної
контори Київської області, позивачці
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом на
земельну ділянку у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючого
документу - оригіналу Державного акту
на право власності на земельну ділянку,
виданого на ім'я ОСОБА_3 та
зареєстрованого на її ім'я в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та
запропоновано звернутися до суду.

За життя ОСОБА_3 загубила державний акт
на право власності на земельну ділянку.
При оформленні спадкових справ після
її смерті позивачка зверталася до
відділу Держземагенства у
Таращанському районі Київської
області з питання видачі їй дублікату
Державного акта на право власності на
земельну ділянку на ім'я ОСОБА_3 взамін
на втрачений акт серії Р3 № 274177,
виданого 05.12.2002 року Таращанською РДА
Київської області, проте позивачці
було відмовлено та рекомендовано
звернутися до суду .

Той факт, що земельна ділянка належала
на праві власності померлій ОСОБА_3,
стверджується довідкою від 24.02.2014 року
№ 683, виданою відділом Держземагенства
у Таращанському районі Київської
області, копією державного акта на
право приватної власності на земельну
ділянку серії Р3 № 274177, виданого 05.12.2002
року Таращанською РДА Київської
області на ім'я ОСОБА_3 на підставі
розпорядження Таращанської районної
державної адміністрації від 26.07.2002 року
№ 206, згідно якого їй передається у
приватну власність земельна ділянка
площею 2,2899 гектарів, яка розташована на
території Лісовицької сільської ради
та призначена для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

Даний Державний акт на право приватної
власності на земельну ділянку серії Р3
№274177, виданий 5 грудня 2002 року на ім'я
ОСОБА_3 було втрачене, та згідно
повідомлення в засобах масової
інформації 05 січня 2013 року вважається
недійсним. З цього випливає, що
приватизована земельна ділянка, яка
розташована на території Лісовицької
сільської ради Таращанського району
Київської області, площею 2,2899 га,
призначена для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
після смерті ОСОБА_3 переходить у
власність спадкоємця - позивача в
порядку спадкування за заповітом,
оскільки відповідач ОСОБА_2 протягом
встановленого чинним законодавством
терміну прийняв свою частину спадщини
за заповітом після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 та не
претендує на отримання вищевказаного
спадкового майна.

З цього випливає, що приватизована
земельна ділянка після смерті ОСОБА_3
переходить у власність спадкоємця -
позивачки в порядку спадкування за
заповітом.

Вказані обставини встановлено з
матеріалів справи, вивчених в судовому
засіданні.

Враховуючи дані обставини та виходячи
з того, що відповідно із ст. 392 ЦК
України власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності, а ст.ст.
1235, 1236 ЦК України передбачено, що
заповідач може призначити своїми
спадкоємцями одну або кілька фізичних
осіб та визначити обсяг спадщини, що
має спадкуватися за заповітом, суд
вважає за необхідне задовольнити даний
позов.

Судові витрати по справі суд залишає за
позивачем.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 15, 60, 61, 88, 174, 208, 209,
212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1223, 1235,
1236, 1268-1270 ЦК України, суд , -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
приватизовану земельну ділянку, яка
розташована на території Лісовицької
сільської ради Таращанського району
Київської області, площею 2,2899 га та
призначена для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка належала спадкодавцю ОСОБА_3 на
підставі Державного акту на право
приватної власності на земельну
ділянку серії Р3 №274177, виданого 5 грудня
2002 року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Таращанський районний суд шляхом
подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення, а особою, що не
була присутня у судовому засіданні з
дня отримання копії цього рішення,
апеляційної скарги до Апеляційного
суду Київської області.

Головуючий:
Бойко М. Г.