Справа № 160/217/14-ц
Провадження № 2/160/73/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року
смт.
Локачі

Локачинський районний суд
Волинської області в складі:

головуючого - судді Кідиби Т.О.,

за участю: секретаря - Сташук В.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
звільнення від сплати заборгованості
за аліментами частково, розстрочення
сплати зоборгованості за аліментами
та зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 та
з врахуванням уточнених позовних вимог
просить частково звільнити його від
сплати заборгованості за аліментами в
розмірі 15 052 грн., залишок
заборгованості за аліментами в розмірі
4 000 грн. розстрочити зі сплатою по 100
грн. в місяць на період до повного
погашення, а також змінити розмір
аліментів, що стягуються з нього на
користь відповідача на утримання дочки
ОСОБА_3 в частці від заробітку,
стягнувши з нього аліменти в твердій
грошовій сумі в розмірі 20 грн.
щомісячно, починаючи з дня подачі
позову до суду до досягнення дитиною
повноліття.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що
відповідно до рішення Костопільського
районного суду Рівненської області у
справі № 2-2023/2004 з нього на користь
відповідача стягуються аліменти на
утримання неповнолітньої дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4
частки всіх видів заробітку, але не
менше одного неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян щомісячно,
починаючи з 27 жовтня 2004 року і до
досягнення дитиною повноліття.

З 2002 року по даний час він ніде не
працює, не має постійного заробітку
(доходу), крім того, на його утриманні
знаходиться троє неповнолітніх дітей,
дружина є також непрацездатною у
зв'язку з перебуванням у відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку. Внаслідок збігу
вказаних життєвих обставин, скрутного
матеріального стану у нього станом на
17 лютого 2014 року утворилася
заборгованість по сплаті аліментів в
розмірі 19 052 грн.

Вважає вказані обставини такими, що
мають істотне значення, а тому просить
частково звільнити його від сплати
заборгованості за аліментами в розмірі
15 052 грн., залишок заборгованості в сумі
4 000 грн. розстрочити по 100 грн. в місяць
на період до повного погашення, а також
змінити розмір аліментів та стягнути
з нього на користь позивача на
утримання дочки ОСОБА_4 аліменти в
твердій грошовій сумі у розмірі 20 грн.
на місяць, починаючи стягувати з дня
подачі позову до суду до досягнення
дитиною повноліття.

Позивач у судовому засіданні 08 травня
2014 року позовні вимоги підтримав
повністю з підстав, зазначених у
позовній заяві, та пояснив, що
перебуває в другому шлюбі, у якому
ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дочка ОСОБА_5
Крім того, на його утриманні
перебувають двоє дітей його дружини
від попереднього шлюбу. Дружина не
працює, знаходиться у відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, він також не працює,
підприємницькою діяльністю не
займається, будь-якої соціальної
допомоги не отримує, має незначний,
нерегулярний дохід, а тому просить
змінити спосіб стягнення з нього
аліментів з частки від доходів, які на
даний час йому нараховуються в розмірі
610 грн., на тверду грошову суму, а також
частково звільнити його від сплати
заборгованості за аліментами, сплату
решти заборгованості розстрочити,
оскільки він не вбачає інших шляхів
погашення даної заборгованості.
Подальший розгляд справи просив
проводити без його участі.

Відповідач у судовому засіданні 29
квітня 2014 року заперечувала проти
позову, вважає позовні вимоги
безпідставними, оскільки
заборгованість за аліментами у
позивача почала виникати ще з часу їх
присудження, до зміни його сімейного та
матеріального стану. Окрім того,
позивач їздить на заробітки та має
дохід. Вона на даний час не працює та
має на утриманні також троє
неповнолітніх дітей, в тому числі двоє
дітей від другого шлюбу. Не
заперечувала відносно присудження
аліментів у твердій грошовій сумі,
однак, вважає аліменти в сумі 20 грн. на
місяць мізерними та недостатніми для
утримання дитини шістнадцятирічного
віку. Згідно із заявою від 29 квітня 2014
року подальший розгляд справи просила
проводити без її участі.

Заслухавши пояснення позивача,
відповідача, дослідивши та оцінивши
представлені у справі докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позовна заява підлягає до задоволення
частково.

Судом встановлено, що на підставі
рішення Костопільського районного
суду Рівненської області від 22
листопада 2004 року у справі № 2-2023/2004,
згідно із виконавчим листом від 02
грудня 2004 року з ОСОБА_1 в користь
ОСОБА_2 стягуються аліменти на
утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від
усіх видів доходу, але не менше одного
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян щомісячно, починаючи з 27
жовтня 2004 року і до досягнення дитиною
повноліття (а.с.9).

Із розрахунку ВДВС Володимирецького
районного управління юстиції
Рівненської області вбачається, що
заборгованість позивача за аліментами
станом на 12 травня 2014 року становить 20
642 грн. (а.с.54).

Із трудової книжки позивача та довідки
виконавчого комітету
Великоцепцевичівської сільської ради
від 03 лютого 2014 року вбачається, що він
не працює з 04 березня 2002 року (а.с.11,17),
підприємницькою діяльністю не
займається, що стверджується довідкою
з Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
(а.с.55), на обліку в управлінні
соціального захисту населення
Володимирецької РДА не знаходиться, що
підтверджується довідкою № 14102/04 від 12
травня 2014 року (а.с.53).

Відповідно до свідоцтва про народження
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, позивач ОСОБА_1 є
її батьком (а.с.43). Свідоцтвом про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_3
стверджується, що 02 квітня 2004 року шлюб
між сторонами розірвано (а.с.14).

Позивач створив нову сім'ю,
зареєструвавши шлюб із ОСОБА_6, що
підтверджується свідоцтвом серії
НОМЕР_4 від 06 вересня 2011 року (а.с.13). В
даному шлюбі народилася дочка ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, що вбачається із
свідоцтва про народження серії НОМЕР_5
(а.с.15).

Згідно із ч.1,2 ст. 197 Сімейного кодексу
України (далі - СК України) з
урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів суд
може відстрочити або розстрочити
сплату заборгованості за аліментами.
За позовом платника аліментів суд може
повністю або частково звільнити його
від сплати заборгованості за
аліментами, якщо вона виникла у зв'язку
з його тяжкою хворобою або іншою
обставиною, що має істотне значення.

Доказів в підтвердження своєї
непрацездатності чи тяжкої хвороби
позивачем не подано. Доводи позивача
про неможливість сплати
заборгованості за аліментами в зв'язку
з тим, що він не працює, одруженням
вдруге та народженням дитини від
другого шлюбу не мають істотного
значення в розумінні ч.2 ст. 197 СК
України для звільнення від сплати
заборгованості за аліментами. Крім
того, із розрахунку заборгованості за
аліментами вбачається, що вона почала
утворюватися ще з часу присудження
аліментів, до зміни сімейного стану
позивача (а.с.54). Не вбачається підстав і
для розстрочення сплати
заборгованості за аліментами.

Суд не бере до уваги доводи позивача
про те, що на його утриманні
знаходяться також двоє дітей його
дружини від попереднього шлюбу ОСОБА_7
та ОСОБА_8, оскільки як вбачається із
свідоцтв про їх народження серії
НОМЕР_1, НОМЕР_2, він не являється їх
батьком (а.с.16), а тому не має обов'язку
щодо їх утримання.

Разом з тим, зміна сімейного та
матеріального стану позивача не
позбавляє його обов'язку утримувати
свою дитину до досягнення нею
повноліття, як це передбачено ст. 180 СК
України.

Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі .

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі, якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, що передбачено
ч. 1 ст. 184 СК України.

При цьому підстави визначення розміру
аліментів у частках до заробітку
(доходу) або у твердій грошовій сумі
визначаються з врахуванням як положень
ст.182 СК України, так і положень ст.ст.
183,184 СК України.

Частина перша ст.192 СК України
передбачає, що розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Отже, ст.192 СК України передбачає
підстави для зміну розміру аліментів,
визначеного за рішенням суду, але не
пов'язує їх зі способом присудження.

Однак, з огляду на мінливість життєвих
обставин, зазначених у ст.ст. 182-184 СК
України, можливість вибору способу
присудження аліментів не може
обмежуватися разовим її здійсненням.

Враховуючи викладене, у зв'язку з
відсутністю імперативної заборони
змінювати розмір аліментів шляхом
зміни способу їх присудження, суд
вважає, що зміна розміру аліментів у
відповідності із ст.192 СК України може
мати під собою зміну способу їх
присудження, що відповідає правовій
позиції Верховного Суду України у
справі № 143цс13.

Оскільки позивач має нерегулярний,
мінливий дохід, з часу присудження
аліментів змінився його сімейний стан,
позовні вимоги в частині зміни розміру
аліментів шляхом зміни способу їх
стягнення з позивача з частки від його
заробітку (доходу) на тверду грошову
суму підлягають до задоволення.

Визначаючи розмір стягуваних
аліментів, суд враховує обставини,
визначені в ч.1 ст. 182 СК України,
зокрема, те, що позивач на даний час не
працює, на його утриманні знаходиться
ще одна неповнолітня дитина від
другого шлюбу, дружина не працює,
знаходиться у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею 3-річного
віку, однак, позивач є працездатним і
доказів в підтвердження його
непрацездатності ним не подано. Окрім
того, судом встановлено, що відповідач
теж не працює, що підтверджується її
трудовою книжкою (а.с.35-42), перебуває у
шлюбі, від якого має ще двох
неповнолітніх дітей (а.с.44,45).

Згідно із ст. 7 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік"
прожитковий мінімум на дітей віком від
6 до 18 років у 2014 році становить 1 286 грн.

Частиною 2 ст.182 СК України передбачено,
що мінімальний розмір аліментів на
одну дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Враховуючи зазначені обставини, а
також те, що обов'язок утримувати
дитину покладається рівною мірою на
матір і батька, достатніх доказів
погіршення свого матеріального стану
позивачем не подано, суд вважає, що
ОСОБА_1 спроможний надавати
матеріальну допомогу на утримання
своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_4 в
розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з
дня набрання рішенням законної сили і
до досягнення дитиною повноліття, а
тому позов слід задовольнити частково.

В решті позову слід відмовити за
безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 180-184, 192, 197 СК України,
суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що
стягуються згідно із рішенням
Костопільського районного суду
Рівненської області від 22 листопада 2004
року у справі № 2-2023/2004 з ОСОБА_1 в
користь ОСОБА_2 на утримання дочки
ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки від усіх
видів його заробітку (доходу), але не
менше одного неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян щомісячно,
починаючи з 27 жовтня 2004 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця та жителя с. Великі Цепцевичі
Володимирецького району Рівненської
області, в користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання неповнолітньої дочки -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій
сумі в розмірі 400 (чотириста) грн.
щомісячно, починаючи з дня набрання
рішенням законної сили і до досягнення
дитиною повноліття.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Волинської області через
Локачинський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10 - денний
строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Локачинського районного суду
/підпис/ Т. О. Кідиба

З оригіналом згідно:

Суддя Локачинського районного суду
Т.О. Кідиба