Справа № 2-3220/12
Провадження № 22ц/782/5674/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі :

головуючого: Заіки В.В.

суддів: Медведєва
А.М., Дмитрієвої Л.Д.

при секретарі : Івасенко І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі судових засідань
апеляційного суду Луганської області
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Оранта-Лугань» на рішення
Алчевського міського суду Луганської
області від 19 листопада 2013 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Оранта-Лугань» про стягнення
матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, який неодноразово уточнював
та в обґрунтування якого вказав, що
йому на праві власності належить
житловий будинок АДРЕСА_1. 31.10.2012 року,
приблизно о 09:30 з вини відповідача
ОСОБА_2 було пошкоджено огорожу його
будинку. Вартість відновлювального
ремонту складає 25 000 грн. У зв'язку з
вказаним просить суд стягнути із ПАТ
«Страхова компанія «Оранта-Лугань»
солідарно з ОСОБА_2 заподіяну йому
матеріальну шкоду в сумі 14 663,00 грн.,
встановлену на підставі висновків
будівельно-технічної експертизи та
покласти на співвідповідачів судові
витрати.

Рішенням Алчевського міського суду
Луганської області від 19 листопада 2013
року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Страхової компанії
«Оранта-Лугань» на користь ОСОБА_1
заподіяну йому матеріальну шкоду в
сумі 9944 грн. та понесені ним витрати по
справі - 229,40 грн. за сплату судового
збору та 1212 грн. за проведення
будівельно-технічної експертизи та 340
грн. на користь експерта ПП «Істім»
м.Стаханов ОСОБА_4 за надання
додаткового висновку
будівельно-технічної експертизи.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду в сумі 500 грн.

В іншій частині позову відмовлено за
безпідставністю його позовних вимог.

В апеляційній скарзі ПАТ «Страхова
компанія «Оранта-Лугань» просить
скасувати рішення, вважаючи що суд
неправильно застосував норми
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
у повному обсязі.

Судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з копій витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно та технічного паспорту на
житловий будинок, виготовлений 08.10.2004
року, ОСОБА_1 є власником житлового
будинку АДРЕСА_1.

Також судом встановлено, що 31.10.2012 року
водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем
«Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1,
не впоравшись з керуванням, здійснив
наїзд на огорожу будинку АДРЕСА_1.
Вказана обставина також
підтверджується довідкою про
дорожньо-транспорту пригоду № 9099972
Відділу Державтоінспекції Алчевського
міського відділу УМВС України в
Луганській області.

Постановою Алчевського міського суду
Луганської області від 20 листопада 2012
року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КпАП України та
накладено стягнення у вигляді штрафу в
розмірі 340,00 грн.

08.03.2012 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Страхова
компанія «Оранта-Лугань» укладено
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів строком на один рік, про що
свідчить поліс № АВ/5064581 (а.с.26), за яким
ліміт відповідальності за шкоду,
заподіяну майну одного потерпілого
становить 50 000 грн. та розмір франшизи
складає 500 грн.

Згідно висновків будівельно-технічної
експертизи №170/01032013 від 08.04.2013 року
загальна вартість
ремонтно-будівельних робіт огорожі
вищевказаного домоволодіння, з
урахуванням загальновиробничих затрат
та обов'язкових платежів складає 14663
грн.

Згідно висновків судової
будівельно-технічної експертизи
№170/291032013 від 31.10.2013 року вартість
прямих витрат ремонтно-будівельних
робіт огорожі з урахуванням ринкової
вартості матеріалів станом на момент
проведення первинної експертизи
склала 10 444грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно ч. 1 ст. 1192 ЦК України з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі.

Згідно до п. 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди» № 6
від 27.03.1992р. (з подальшими змінами)
потерпілому відшкодовуються в повному
обсязі збитки відповідно до реальної
вартості втраченого майна та робіт, які
необхідно провести, щоб виправити
пошкоджену річ, усунути інші негативні
наслідки неправомірних дій
заподіювача шкоди.

Статтею 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, яка була заподіяна в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди життю, здоров'ю, майну третьої
особи, а також моральну шкоду
потерпілому.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страховим випадком є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

У зв'язку з вказаним колегія суддів
погоджується з висновком суду, що ПАТ
«Страхова компанія «Оранта-Лугань»
повинна відшкодувати власнику будинку
ОСОБА_1 витрати на
відновлювально-ремонті роботи огорожі
його будинку за мінусом франшизу у
розмірі 9944грн., а відповідач ОСОБА_2
повинен відшкодувати шкоду у розмірі 500
грн.

Доводи апеляційної скарги в цій
частині не спростовують висновків
суду.

Однак колегія суддів вважає
обґрунтованими доводи апеляційної
скарги в частині неправильного
вирішення питання судом про розподіл
судових витрат, понесення яких
підтверджено документально, оскільки
такі розподілено без врахування
рішення про стягнення майнової шкоди з
іншого відповідача. Тому у
відповідності до вимог ч. 5 ст. 88 ЦПК
України слід розподіл судових витрат
змінити, та стягнути з відповідача
ОСОБА_2 судові витрати пропорційно
частині задоволених вимог майнового
характеру, а саме 11,01 грн. судового
збору, 58,18 грн. за проведення
будівельно-технічної експертизи та 16,32
грн. на користь експерта ПП «Істім» м.
Стаханов ОСОБА_4 за надання додаткового
висновку будівельно-технічної
експертизи.

Керуючись ч.3 ст. 209, ст.ст. 303, 307, 309, 319 ЦПК
України, судова колегія,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Оранта-Лугань» задовольнити
частково.

Рішення Алчевського міського суду
Луганської області від 19 листопада 2013
року змінити, в частині стягнення з
Публічного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Оранта-Лугань»
судових витрат скасувати, та в цій
частині ухвалити нове рішення, яким
стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Оранта-Лугань» на користь ОСОБА_1 218,39
грн. судового збору, 1153,82 грн. за
проведення будівельно-технічної
експертизи та 323,68 грн. на користь
експерта ПП «Істім» м. Стаханов ОСОБА_4
за надання додаткового висновку
будівельно-технічної експертизи.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 11,01
грн. судового збору, 58,18 грн. за
проведення будівельно-технічної
експертизи та 16,32 грн. на користь
експерта ПП «Істім» м. Стаханов ОСОБА_4
за надання додаткового висновку
будівельно-технічної експертизи.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення апеляційного суду набирає
чинності негайно але може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :