Єдиний унікальний номер 269/4918/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1189/2014
Головуючий в 1 інстанції
Доповідач Ларіна Н.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого судді
Зінов'євої А.Г.

суддів
Ларіної Н.О., Азевича В.Б.

при секретарі
Стефановій Я.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє
ОСОБА_2, на рішення Совєтського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 24 грудня 2013 року та на
додаткове рішення Совєтського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 03 лютого 2014 року у
цивільній справі за заявою ОСОБА_3, в
інтересах якого діє ОСОБА_4,
заінтересовані особи: ОСОБА_1, в
інтересах якої діє ОСОБА_2, орган опіки
та піклування Макіївської міської ради
Донецької області про скасування
обмеження дієздатності та поновлення
дієздатності, -

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2013 року до суду звернувся
ОСОБА_3 з заявою про скасування рішення
Совєтського районного суду м. Макіївки
Донецької області від 18 червня 2013 року
про обмеження дієздатності та
поновлення дієздатності та скасувати
встановлене над ним рішенням
Совєтського районного суду м. Макіївки
Донецької області від 02 серпня 2013 року
піклування з призначенням ОСОБА_1
піклувальником.

В заяві зазначено, що мати, звернувшись
до суду з позовом у зв'язку із
зловживання спиртними напоями ввела
суд в оману, оскільки він не проживає з
нею понад чотири роки, із-за матері
розпалась його перша родина, а на
теперішній час він проживає зі
співмешканкою. Що зазначені рішення
суду постановлені не за підсудністю,
суд не встановив, що заявник є
інвалідом 3 групи. Також зазначив, що до
2009 року він оформив на мати довіреність
на отримання пенсії та регресу, але ж
мати відібрала всі його документи ще у
2009 році, коли він пішов від неї. При
цьому, заявник зазначив про розгляд
попередніх справ за його відсутністю,
тому він був позбавлений можливості
розказати суду все викладене у цій
заяві.

У зв'язку з зазначеним, заявник
звернувся до суду з заявою про
скасування зазначених рішень суду.

Рішенням Совєтського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 24
грудня 2013 року заяву задоволено:
поновлено цивільну дієздатність
ОСОБА_3; скасовано рішення Совєтського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 18 червня 2013 року про
визнання ОСОБА_3 обмежено дієздатним.

Додатковим рішенням Совєтського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 03 лютого 2014 року скасовано
рішення Совєтського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 02
серпня 2013 року про призначення
піклувальником ОСОБА_1 над ОСОБА_3

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, ОСОБА_1 зазначає, що протягом
судового розгляду справи апелянт
неодноразово вказував, що для
об'єктивного розгляду даної справи її
необхідно розглядати тільки у
контексті з судовим рішенням
Совєтського районного суду м. Макіївки
Донецької області від 18 червня 2013 року,
але у іншому складі, та ухвалою
апеляційного суду Донецької області
від 30 вересня 2013 року з тим самим
предметом спору, за участю тих самих
сторін, але з протилежними відносно
оскаржуваного рішення результатами.
Вказує, що зазначені судові рішення не
були оскаржені у касаційному порядку
та набрали законної сили, тобто є
обов'язковими для виконання, а
обставини, встановлені вищевказаними
рішеннями, не підлягають доказуванню
при розгляді інших справ.

Вважає, що заявник мав право або
оскаржити судові рішення у касаційному
порядку, або усунути шкідливу звичку,
яка призвела до обмеження
дієздатності, та повторно звернутися
до суду з клопотанням щодо поновлення
цивільної дієздатності у повному
обсязі з відповідними доказами. Проте,
заявник звернувся до суду із заявою від
02 жовтня 2013 року про скасування рішення
суду про обмеження його цивільної
дієздатності, тобто через два дні після
набрання зазначеним рішенням законної
сили.

Також зазначає, що доводи заявника,
викладені у заяві від 02 жовтня 2013 року,
ідентичні доводам, викладеним у його
апеляційній скарзі від 29 серпня 2013 року
на рішення Совєтського районного суду
м. Макіївки Донецької області від 18
червня 2013 року, відхиленої ухвалою
апеляційного суду Донецької області
від 30 вересня 2013 року.

На думку апелянта, скасування рішенням
Совєтського районного суду м. Макіївки
Донецької області від 24 грудня 2013 року
рішення того ж суду від 18 червня 2013
року, але ухваленого іншим складом
суду, за тим же предметом спору, за
участю тих самих сторін, яке набрало
законної сили за результатами його
апеляційного оскарження, є порушенням
норм процесуального права.

В апеляційній скарзі, щодо наявного у
матеріалах справи листа обласної
психічної лікарні у м. Жданівка від 18
грудня 2013 року та виписки з історії
хвороби ОСОБА_3, зазначає: що лікування
від алкогольної залежності
продовжується протягом тривалого часу,
а не за декілька днів. Крім того, ОСОБА_1
проконсультувалась у Наркологічному
диспансері м. Донецька щодо виписки з
історії хвороби № 1759 ОСОБА_3, у
консультації містяться наступні
претензії до зазначеного документу: на
підставі чого було зроблено діагноз;
чому різняться аналізи; виписка не
повністю; заявник недостатньо
обстежений; психолог не має медичної
освіти; крім того у Жданівській
психічній лікарні працювала дружина
ОСОБА_3, яка заінтересована у вирішенні
справи; у виписці немає специфічного
обстеження.

Щодо ухвалення додаткового рішення
ОСОБА_1 вказала, що оцінює його в
контексті з рішенням суду від 24 грудня
2013 року, оскільки після проголошення
рішення суд, який його ухвалив, не може
скасувати або змінити це рішення.
Здійснити такі процесуальні дії
уповноважена тільки апеляційна
інстанція.

Апелянт та її представники в судовому
засіданні апеляційного суду доводи
апеляційної скарги підтримали, просили
її задовольнити, рішення суду першої
інстанції скасувати та відмовити в
задоволенні заяви.

ОСОБА_3 та його представник в судовому
засіданні апеляційного суду проти
доводів апеляційної скарги заперечили,
просили її відхилити, рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Представник органу опіки та піклування
Макіївської міської ради Донецької
області в судовому засіданні
апеляційного суду доводи апеляційної
скарги підтримав, просив її
задовольнити, рішення суду першої
інстанції скасувати, відмовити в
задоволенні заяви про поновлення
дієзданості.

Заслухавши доповідь судді, думку
сторін та їх представників перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити, рішення суду скасувати, у
задоволені заяви відмовити, з
наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

За вимогами ч. 1 ст. 238 ЦПК України у
заяві про обмеження цивільної
дієздатності фізичної особи повинні
бути викладені обставини, що свідчать
про психічний розлад, істотно
впливають на її здатність
усвідомлювати значення своїх дій та
(або) керувати ними, чи обставини, що
підтверджують дії, внаслідок яких
фізична особа, яка зловживає спиртними
напоями, наркотичними засобами,
токсичними речовинами, азартними
іграми тощо, поставила себе чи свою
сім'ю, а також інших осіб, яких вона за
законом зобов'язана утримувати, у
скрутне матеріальне становище.

Відповідно до ч. 3 ст. 241 ЦПК України
скасування рішення суду про обмеження
цивільної дієздатності фізичної особи
та поновлення цивільної дієздатності
фізичної особи, цивільна дієздатність
якої була обмежена, здійснюється за
рішенням суду за заявою самої фізичної
особи, її піклувальника, членів сім'ї
або органу опіки та піклування.

Судом першої інстанції встановлено, що
рішенням Совєтського районного суду м.
Макіївки від 18 червня 2013 року ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Жданівка
Донецької області визнано обмежено
дієздатним внаслідок зловживання
спиртними напоями.

Ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 30 вересня 2013 року рішення
Совєтського районного суду м. Макіївки
від 18 червня 2013 року залишено без змін.

Рішенням Совєтського районного суду м.
Макіївки від 02 серпня 2013 року ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, призначена опікуном над
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також, судом першої інстанції
встановлено, що з 2009 року заявник
ОСОБА_3 із матір'ю - ОСОБА_1, не проживає
однією сім'єю, знаходиться у фактичних
шлюбних стосунках із ОСОБА_7 і фактично
поживає за адресою: АДРЕСА_1, Донецької
області, з 14 липня 2000 року був
зареєстрований в АДРЕСА_2, а з 09 жовтня
2013 року заявник зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, що вбачається з копії
паспорта заявника.

З наданих заявником медичних
документів - висновку ВКК від 07 жовтня
2013 року ККЛПЗ «Обласна психіатрична
лікаря м. Жданівка» та довідки
лікаря-нарколога КЛП3 «Центральна
міська лікарня м. Жданівка» від 11
грудня 2013 року, судом першої інстанції
встановлено, що заявник ОСОБА_3, на
момент огляду психічних розладів, у
тому числі пов'язаних з психоактивними
речовинами, не виявлено та в
наркологічному диспансері м. Жданівки
на обліку не перебуває і
антиалкогольного лікування не
потребує.

Задовольняючи заяву, суд першої
інстанції, виходив з пояснень свідків,
наданих медичних документів.

З зазначеним висновком суду першої
інстанції не погоджується колегія
суддів, оскільки рішення не відповідає
обставинам справи.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що рішенням Совєтського
районного суду м. Макіївки від 18 червня
2013 року ОСОБА_3 визнано обмежено
дієздатним внаслідок зловживання
спиртними напоями.

З матеріалів цивільної справи №
269/2725/13-ц встановлено, що 20 серпня 2013
року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою
про перегляд зазначеного рішення за
ново виявленими обставинами. Ухвалою
Совєтського районного суду м. Макіївки
від 27 серпня 2013 року заяву ОСОБА_3 про
перегляд рішення за нововиявленими
обставинами залишено без задоволення.

Ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 30 вересня 2013 року рішення
Совєтського районного суду м. Макіївки
від 18 червня 2013 року залишено без змін.
В касаційному порядку зазначене
рішення заявником не оскаржено.

З матеріалів справи № 269/4918/13-ц
вбачається, що 03 жовтня 2013 року ОСОБА_3
звернувся з заявою про скасування
рішення суду про обмеження його
дієздатності та поновлення
дієздатності. При цьому заява про
перегляд рішення за нововиявленими
обставинами, апеляційна скарга та
заява про поновлення цивільної
дієздатності містять однакові доводи
та підстави для скасування обмеження
дієздатності.

Даним обставинам, суд першої інстанції
не надав належної оцінки та не
переконався що за такий короткий
термін (три дні) з 30 вересня 2013 року -
моменту набрання рішенням про
обмеження дієздатності сили і до 03
жовтня 2013 року - звернення ОСОБА_3 з
заявою про поновлення його
дієздатності, заявник зміг відновити
свою дієздатність.

Заявником не представлено доказів та
судом не встановлено обставин, що
заявник є особою дієздатність якого
підлягає відновленню. Надані та
оцінені судом довідки від 11 грудня 2013
року та висновок від 07 жовтня 2013 року
(а.с. 71) не можуть бути належним доказом,
оскільки свідчать лише про знаходження
ОСОБА_3 на стаціонарному лікуванні
чотири дні з 03 жовтня 2013 року по 07
жовтня 2013 року та підтверджують той
факт, що на момент огляду в заявника
психічних розладів не виявлено, що на
момент огляду в наркологічному
диспансері у м. Жданівка заявник на
обліку не знаходиться та в
протиалкогольному лікуванні не має
потребі. При цьому, судом першої
інстанції встановлено, що з 2009 року
заявник не проживає у м. Жданівка, тобто
не проживає за місцем видачі
зазначених судом висновку та довідок, а
фактично поживає за адресою: АДРЕСА_1,
на що належним чином суд першої
інстанції уваги не звернув та не надав
оцінки.

При цьому, пояснення свідків у даній
справі також не є належними та
допустимим доказами в розумінні ст.ст.
58-59 ЦПК України, крім того свідки
ОСОБА_7,ОСОБА_9 є співмешканкою заявника
та його донькою, тобто
заінтересованими особами.

На зазначені обставини суд першої
інстанції уваги не звернув, та дійшов
помилкового висновку про наявність
підстав для задоволення заяви ОСОБА_3
про поновлення дієздатності.

З наведених підстав, рішення про
скасування обмеження дієздатності
разом похідним від нього додатковим
рішенням про скасування піклування -
підлягають скасуванню з відмовою в
задоволенні заяви про скасування
обмеження дієздатності, встановлення
піклування та поновлення дієздатності.

Відмова у задоволенні зазначеної
заяви не перешкоджає заявникові
повторно звернутися до суду з цією ж
заявою після зміни встановлених судом
обставин.

Доводи апеляційної скарги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Таким чином, рішення та додаткове
рішення суду першої інстанції слід
скасувати та ухвалити нове про відмову
в задоволенні заяви, оскільки висновок
суду постановлений з порушенням п. 3 ч. 1
ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307 ч. 1 п. 2, 309 ч. 1 п.
3, 313-316 ЦПК України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах
якої діє ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Совєтського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 24
грудня 2013 року та додаткове рішення
Совєтського районного суду м. Макіївки
Донецької області від 03 лютого 2014 року
скасувати.

ОСОБА_3 у задоволенні заяви про
скасування обмеження дієздатності та
поновлення дієздатності відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржене протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: