АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження:
22-ц/796/140/2014 Головуючий у суді першої
інстанції: Гриньковська Н.Ю. Доповідач
у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді:
Білич І.М.

Суддів:
Кулікової С.В., Поліщук Н.В.

при секретарі:
Гречка Т.В., Заліській Г.Г.

за участю: представника позивача
ОСОБА_3

представника відповідача
Поліщук Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги
представника ОСОБА_5 - ОСОБА_3 та
Комунального підприємства виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) - «Кінотеатр Флоренція»
- Поліщук Тетяни Андріївни на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 10 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_5 до Виконавчого органу
Київської міської ради - Київської
міської державної адміністрації,
Комунального підприємства виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) - «Кінотеатр Флоренція»
про стягнення заборгованості по
заробітній платі та відшкодування
моральної шкоди.

в с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 10 грудня 2013 року позов
ОСОБА_5було задоволено частково.

Стягнуто з Комунального підприємства
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) - «Кінотеатр Флоренція»
на користь ОСОБА_5: заборгованість з
виплати грошових коштів, належних при
звільненні в сумі 5 499,56 гривень;
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільненні в сумі 13 650
гривень.

Стягнуто з Комунального підприємства
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) - «Кінотеатр Флоренція»
на користь Державного бюджету України
судовий збір в сумі 229,40 гривень.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
представники сторін подали апеляційні
скарги.

Звертаючись до суду зі скаргою
представник позивача ставив питання
про зміну рішення суду в частині
визначення суми середнього заробітку
за час затримки розрахунку та періоду,
за який він має бути обрахований як і
загальної суми заборгованості яка
підлягає стягненню так і в частині
вирішення судом питання про
відшкодування моральної шкоди. Та
постановлення нового рішення про
задоволення вимог позивача у повному
обсязі. Вказуючи при цьому на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Звертаючись до суду з апеляційною
скаргою представник відповідача
ставила питання про скасування рішення
суду та постановлення нового, за яким
позивачу слід відмовити у задоволенні
заявлених позовних вимог. Вказуючи при
цьому на неповне з'ясування судом
першої інстанції всіх обставин справи,
що призвело до порушення норм
матеріального та процесуального права.

Апелянти у судовому засіданні
підтримали подані ними апеляційні
скарги .

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційних скарг, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного судового рішення,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційні скарги підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи,
розпорядженням заступника Київського
міського голови №140 від 20.08.2012 року та
наказу Головного управління культури
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) від 21.08.2012 року №399-к
ОСОБА_5 була призначена на посаду
директора Комунального підприємства
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) «Кінотеатр Флоренція».

12.09.2013 року ОСОБА_5 було звільнено з
посади директора комунального
підприємства виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)
«Кінотеатр Флоренція» з 13.09.2013 року у
зв'язку з реорганізацією зазначеного
комунального підприємства за п. 1 ст. 40
КЗпП України.

Згідно довідок КП «Флоренція»
позивачеві при звільненні належало
виплатити 30272,56 гривень, із яких - 6 500
гривень посадового окладу за фактично
відпрацьовані дні з 22.08.2012 року; 13872,56
гривень вихідної допомоги відповідно
до ст. 44 КЗпП України в розмірі
середньомісячної заробітної плати; та
9899,96 гривень грошової компенсації за
невикористану відпустку.

Однак, відповідачем виплачено лише
частину, а саме: 13.11.2013 року згідно
квитанції № 87 кошти в розмірі 7740,34
гривень; 13.11.2013 року згідно квитанції
№34 кошти в розмірі 16 086 гривень; 06.12.2013
року згідно звіту про здійснення
зарахувань на картковий рахунок ОСОБА_5
в розмірі 946,62 гривень. Тобто, позивач
отримала розрахунок в сумі 24772,96
гривень. Залишилося не виплаченим на
час розгляду справи - 5499,56 гривень.

Позивач звертаючись до суду з
урахуванням уточнених позовних вимог
ставила питання щодо стягнення з
відповідача заборгованості в розмірі
30 272, 52 гривни, середнього заробітку за
час затримки розрахунку у
відповідності до положень ст. 116, 117 КЗпП
України з 13.09.2013 року по 10.12.2013 року в
розмірі 40950 гривень та моральної шкоди
в розмірі 5 тисяч гривень.

Суд першої інстанції задовольняючи
позов частково виходив з того, що
позовні вимоги в частині стягнення з КП
ВО Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) -
«Кінотеатр Флоренція» на користь
позивача заборгованості з виплати
грошових коштів, належних останній при
звільненні в сумі 5499,56 грн. є законними
та обґрунтованими. Так як до
постановлення судового рішення
відповідачем було фактично виплачено
позивачу лише 24772,96 гривень. Залишилося
не виплаченим на час розгляду справи -
5499,56 гривень.

Проте погодитися з такими висновками
суду не можна. Колегія суддів вважає, що
судом першої інстанції при прийнятті
такого рішення не було взято до уваги,
що невиплачена позивачу сума 5499,56
гривень це є кошти, які були
перераховані відповідачем як
обов'язкові відрахування та податки, що
вираховувались із суми нарахованої
заборгованості - 30272,52 гривни. А саме: 590,
40 - єдиний соціальний внесок за ставкою
3, 6 %, 1720, 50 гривень - податок на доходи за
ставкою 15%; 3188, 66 гривень - податок на
доходи за ставкою 17% .

З урахуванням виплати на час
постановлення судового рішення
позивачу заборгованості в розмірі 30
372, 52 гривни із яких 5499, 56 гривень були
перераховані відповідачем як
обов'язкові платежі та податки, підстав
для задоволення вимог позивача в
частині стягнення невиплаченої суми
заборгованості в розмірі 5499, 56 гривень
нема.

Задовольняючи частково вимоги
позивача в частині стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку суд першої інстанції
виходив з наявності арешту поточних
рахунків відповідача з 17.09.2013 року, а
тому з урахуванням приписів ст. 117 КЗпП
України вважав, що відповідальність
власника ( підприємства) за несвоєчасне
проведення розрахунку із звільненим
працівником має бути спір мірною сумі,
яка належить до сплати, та обставинам,
які стали наслідком несвоєчасного
проведення розрахунку вважав за
необхідне стягнути 13650 гривень як
розмір середнього заробітку за 1
місяць.

Проте погодитися з такими висновками
суду не можна.

Згідно ст. 117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції дійшовши вірного висновку
про порушення відповідачем строків
проведення розрахунку при звільненні
позивача та наявності підстав для
покладання на відповідача
відповідальності передбаченої
положеннями ст. 117 КЗпП України
безпідставно обмежився стягненням
середнього заробітку за час затримки
розрахунку в межах одного місяця з
посиланням на наявність арешту
поточних рахунків підприємства
відповідача.

При розгляді справи було встановлено,
що Господарським судом м. Києва було
порушено провадження у справі №910/9282/13
і 15.07.2013 року прийнято рішення про
стягнення з КП «Флоренція» на користь
ТОВ «УКРКІНОІНВЕСТ» заборгованості в
сумі 71660,16 гривень та судові витрати.

Постановою головного державного
виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у м.
Києві від 17.09.2013 року у виконавчому
провадженні ВП №39525524 на підставі
рішення Господарського суду м. Києва у
справі №910/9282/13, було накладено арешт на
кошти боржника - КП «Кінотеатр
Флоренція», що містяться на всіх
рахунках ПАБ «Укрсиббанк», ПАТ
«Міський комерційний банк», ПАТ
«Промінвестбанк», Філії
«Розрахунковий центр» ПАТ КБ
«Приватбанк».

Відповідач з доводами якого погодився
і суд першої інстанції вказував на те,
що накладення арешту на всі рахунки КП
«Флоренція» унеможливило своєчасне
здійснення виплати заробітної плати не
тільки позивачеві, а й іншим
працівникам.

Однак, при цьому ні матеріали справи, ні
матеріали апеляційної скарги не
містять у собі доказів на
підтвердження того, що арешт було
знято на час проведення виплат ( 13.11.2013
року та 06.12.2013) і саме це зняття і дало
підстави для проведення розрахунку.
Крім того на момент звільнення 13.09.2013
року кошти відповідача не були
арештовані. При цьому відповідачем не
було надано до суду доказів щодо
відсутності вини підприємства щодо
проведення розрахунку саме у день
звільнення працівника.

А відтак, вимоги позивача в частині
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку є доведеними та
такими що підлягають задоволенню.

Виходячи з довідки, середньоденний
заробіток позивача за два останні
місяці роботи становив 630, 57 гривни, у
той час як кількість робочих днів 59 ( з
13.09. по 06.12. 2013 року). Отже розмір
середнього заробітку за час затримки
розрахунку який підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача в силу
вимог ст. 117 КзпП становить - 37203, 63
гривни.

Відмовляючи у задоволенні вимог
позивача щодо відшкодування моральної
шкоди суд першої інстанції виходив з
того, що обставини на які посилається
позивач, як на підставу для
відшкодування моральної шкоди, зокрема
щодо заподіяння відповідачем їй
моральних страждань, що спричинили
загострення хвороб позивача,
протиправності дій відповідачів щодо
несвоєчасного розрахунку позивача при
звільнення, та наявності причинного
зв'язку між шкодою та вини відповідачів
в її заподіянні не знайшли свого
підтвердження.

Проте у відповідності до вимог ст. 237 -1
КЗпП України відшкодування власником
або уповноваженим ним органом
моральної шкоди працівникові
провадиться у разі, якщо порушення його
законних прав призвели до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя.

За змістом цієї норми закону підставою
для відшкодування моральної шкоди у
сфері трудових відносин є порушення
роботодавцем будь-яких із передбачених
законом прав найманого працівника,
якщо таке порушення поєднано з його
моральними стражданнями, втратою ним
нормальних життєвих зв'язків і вимагає
від нього додаткових зусиль для
організації свого життя.

Беручи до уваги, що в судовому
засіданні було встановлено факти
невиконання відповідачем положень ст.
116 КЗпП України, позивачка була змушена
приймати додаткові зусилля для
організації свого життя за відсутності
коштів, які повинні були виплачені при
її звільненні, що спричиняло моральні
страждання.

А відтак , колегія суддів вважає, що
вимоги позивача в частині
відшкодування моральної шкоди
підлягають частковому задоволенню.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції як таке, що постановлено з
порушенням норм матеріального права
підлягає скасуванню з постановленням
нового за правилами ст. 309 ЦПК України
про часткове задоволення вимог
позивача з урахуванням зазначеного
вище.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 309, 313, 314, 315,
317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги представника ОСОБА_5
- ОСОБА_3 та Комунального підприємства
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) - «Кінотеатр Флоренція»
- Поліщук Тетяни Андріївни
задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 10 грудня 2013 року
скасувати та постановити нове за яким,

Позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Стягнути з Комунального підприємства
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) - «Кінотеатр Флоренція»
( м. Київ 02225 вул.. Маяковського, 31,
ідентифікаційний код 02763363) на користь
ОСОБА_5 середній заробіток за час
затримки розрахунку в розмірі 37 203, 63 (
тридцять сім тисяч двісті три гривни
шістдесят три копійки) та моральну
шкоду у розмірі 500 ( п'ятсот ) гривень.

У задоволенні інших позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) - «Кінотеатр Флоренція»
( м. Київ 02225 вул.. Маяковського, 31,
ідентифікаційний код 02763363) на користь
держави судовий збір у розмірі 372, 04
гривни.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак може
бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двадцяти
днів безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: