Справа № 752/3763/14-ц
Провадження № 2/752/2802/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.05.2014 року Голосіївський районний суд
м. Києва у складі

головуючого судді
Шевченко Т.М.

з участю секретаря
Крекотень О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та визначення місця
проживання дитини, -

в с т а н о в и в:

сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебувають в зареєстрованому шлюбі з
10 грудня 2010 року. У сторін у справі є
малолітній син - ОСОБА_3.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу, мотивуючи свої
позовні вимоги тим, що сімейне життя
склалося невдало у зв'язку з
несумісністю характерів сторін.
Зазначені обставини призвели до
негативного ставлення сторін одне до
одного, тому сторони втратили почуття
кохання та поваги одне до одного.
Сторони по справі не підтримують
сімейно-шлюбні стосунки більше 6-ти
місяців, ведуть окреме господарство,
мають окремий бюджет, до примирення не
прагнуть.

Також позивач просить визначити місце
проживання їх малолітнього сина разом
з відповідачем.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги та просив суд розірвати
шлюб, укладений між сторонами у справі.

Відповідач в судовому засіданні
визнала позовні вимоги та не
заперечувала проти їх задоволення.

Вислухавши пояснення сторін у справі
та дослідивши матеріали справи, а також
з'ясувавши фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, а також враховуючи інші
обставини життя подружжя суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні достовірно
встановлено, що між сторонами склалися
негативні стосунки, оскільки сторони
між собою не знаходять порозуміння,
внаслідок чого між подружжям не
підтримуються сімейно-шлюбні стосунки,
вони мають окремий бюджет, не ведуть
спільного господарства, практично їх
сім'я повністю розпалася і її
збереження суперечило б інтересам
сторін, оскільки відносини між
подружжям погіршуються.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання
шлюбу підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати
та батько, які проживають окремо, не
дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися органом
опіки та піклування або судом.

Проаналізувавши надані докази, суд
приходить до висновку, що вимоги
позивача ґрунтуються на законі та
підтверджені наданими доказами.

При укладенні шлюбу ОСОБА_2 змінила
своє прізвище. При розгляді справи
судом не порушувалось питання про
зміну прізвища у випадку задоволення
заяви про розірвання шлюбу.

За таких обставин, враховуючи, що вибір
прізвища при розірванні шлюбу є правом
особи, вирішуючи питання про зміну
прізвища ОСОБА_2 на дошлюбне, не
вбачається за необхідне.

Керуючись ст. ст. 110, 112, 116 та 161 СК
України, ст. ст. 10, 60, 212 та 213 ЦПК України,
суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 10 грудня 2010 року відділом
реєстрації актів цивільного стану
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві, актовий запис № 1060,
розірвати.

Визначити місце проживання ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: