Номер провадження 22-ц/775/3990/2014
Головуючий в 1 інстанції Тарасенко С.Б.
Доповідач Пономарьова О.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого судді
Пономарьової О.М.,

суддів
Соломахи Л.І., Кіянової С.В.,

при секретарі
Сачко І.В.,

за участю

представника позивача
Петрикіна О.Ю.,

відповідача
ОСОБА_2,

представника відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційного
Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної шкоди, з
апеляційною скаргою позивача
Публічного акціонерного товариства
Комерційного Банку «ПриватБанк» на
рішення Центрально-Міського районного
суду м. Горлівки Донецької області від
16 січня 2014 року,-

в с т а н о в и в :

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 16 січня 2014 року відмовлено
в задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
Комерційного Банку «ПриватБанк» (далі
ПАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної шкоди.

В апеляційній скарзі позивач ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким визнати дії
приватного нотаріуса Горлівського
міського нотаріального округу ОСОБА_2 з
нотаріального посвідчення договору
іпотеки від 26 вересня 2008 року
незаконними та стягнути з неї на його
користь матеріальну шкоду (збитки) у
розмірі 1 475 283,74 грн. Апелянт
посилається на те, що відповідач була
обізнана з тим фактом, що майно, яке
передається в іпотеку, є спільною
сумісною власністю подружжя, оскільки
придбано під час шлюбу та на нього
відкрилася спадщина. Однак нотаріус
проявила недбалість і посвідчила
договір іпотеки, за яким в іпотеку було
передано нерухоме майно в цілому, а не
виділена частина ОСОБА_5, право
власності на яку ОСОБА_5 є
беззаперечним. Оскільки ПАТ КБ
«ПриватБанк» у зв'язку з визнанням
вказаного договору іпотеки недійсним
втратив право на задоволення своїх
вимог, забезпечених іпотекою,
спричинена шкода має бути відшкодована
нотаріусом ОСОБА_2

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник позивача
Петрикін О.Ю. підтримав доводи
апеляційної скарги і просив її
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник
ОСОБА_3 заперечували проти доводів
апеляційної скарги та просили залишити
рішення суду без змін.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення сторін,
дослідивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції.

Перевіряючи справу в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, апеляційний
суд виходить з наступного.

Звертаючись в липні 2012 року з позовом
про відшкодування матеріальної шкоди,
позивач зазначав, що 22 листопада 2007
року між ним та Товариством з обмеженою
відповідальністю (далі ТОВ) «Тіссані
груп» укладений кредитний договір
№85-Д/07, відповідно до якого ТОВ
«Тіссані груп» отримало кредит в сумі 2
500 000 гри. зі строком погашення до 22
листопада 2010 року. У забезпечення
виконання ТОВ «Тіссані груп» своїх
обов'язків за вказаним кредитним
договором 26 вересня 2008 року між банком
та ОСОБА_5 укладений договір іпотеки,
посвідчений приватним нотаріусом
Горлівського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 за реєстром №1889.
Предметом іпотеки, вартість якого
становить 1 475 283,74 грн., є нерухоме майно,
що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, і
земельна ділянка, на якій він
розташований, та належить ОСОБА_5 на
праві власності. Рішенням апеляційного
суду Донецької області від 15 травня 2012
року за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ПАТ КБ
«ПриватБанк» вказаний договір іпотеки
визнаний недійсним з тих підстав, що
укладений без відома і згоди ОСОБА_6, до
якого перейшли права та обов'язки
спадкодавця ОСОБА_7 Позивач вважає, що
відповідач здійснив неповну перевірку
документів на нерухоме майно,
незаконно посвідчила договір іпотеки,
і з вини відповідача банку завдані
матеріальні збитки у розмірі вартості
предмету іпотеки 1 475 283,74 грн., оскільки
звернення стягнення банком на предмет
іпотеки в рахунок погашення
заборгованості ТОВ «Тіссані груп» за
кредитним договором після визнання
недійсним договору іпотеки є
неможливим. Позивач просив суд визнати
дії приватного нотаріуса Горлівського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
незаконними та стягнути з приватного
нотаріуса Горлівського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 на його
користь матеріальну шкоду (збитки) у
розмірі 1 475 283,74 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог банку, суд першої інстанції
виходив з того, що позивач не надав суду
доказів неправомірності дій
приватного нотаріуса Горлівського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
та не навів інших обставин, які б мали
істотне значення при вирішенні спору.

Такий висновок суду першої інстанції
апеляційний суд визнає правильним і
таким, що відповідає встановленим у
справі обставинам та вимогам закону.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про
нотаріат» нотаріусами при посвідчені
договорів перевіряється , чи
відповідає їх зміст вимогам закону та
дійсним намірам сторін.

Згідно з ч. 1 ст.55 Закону України «Про
нотаріат» угода про відчуження та
заставу майна, що підлягає реєстрації,
посвідчується за умови подання
документів, що підтверджують право
власності на майно, що відчужується або
заставляється.

Відповідно до ст. 27 Закону України
«Про нотаріат» нотаріус притягується
до відповідальності в разі шкоди,
завданої особі внаслідок незаконних
дій або недбалості приватного
нотаріуса. При цьому шкода, заподіяна
особі, відшкодовується в повному
розмірі.

Судом першої інстанції встановлено і
це вбачається з матеріалів справи, що 22
листопада 2007 року між позивачем та ТОВ
«Тіссані груп» укладений кредитний
договір №85-Д/07, відповідно до якого ТОВ
«Тіссані груп» отримало кредит в сумі 2
500 000 гри. зі строком погашення до 22
листопада 2010 року. У забезпечення
виконання ТОВ «Тіссані груп» своїх
обов'язків за вказаним кредитним
договором 26 вересня 2008 року між банком
та ОСОБА_5 укладений договір іпотеки,
посвідчений приватним нотаріусом
Горлівського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 за реєстром №1889, який
рішенням апеляційного суду Донецької
області від 15 травня 2012 року за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ПАТ КБ «ПриватБанк»
визнаний недійсним з тих підстав, що
укладений без відома і згоди ОСОБА_6, до
якого перейшли права та обов'язки
спадкодавця ОСОБА_7

Суд першої інстанції обґрунтовано
відмовив в задоволенні позовних вимог
про стягнення з відповідача на користь
банку матеріальної шкоди у розмірі
вартості предмету іпотеки - 1 475 283,74 грн.,
оскільки, хоча договір іпотеки і
визнаний судом недійсним, проте
позивачем не надано доказів і не
доведено, не зазначено будь-яких
обставин або фактів, що б свідчили про
існування у нього будь-якої шкоди, а
також відсутні докази неправомірності
дій приватного нотаріуса Горлівського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
при посвідчені договору іпотеки.

Доводи апелянта про те, що йому
заподіяна шкода у зазначеному розмірі,
оскільки звернення стягнення банком на
предмет іпотеки в рахунок погашення
заборгованості ТОВ «Тіссані груп» за
кредитним договором після визнання
недійсним договору іпотеки є
неможливим, не можна визнати
підставними, оскільки банк скористався
захистом своїх порушених прав та у
зв'язку з невиконанням договору
кредиту від 22 листопада 2007 року
звернувся до суду і відповідно до
рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 26 квітня 2011 року,
яке набуло чинності, сума
заборгованості за кредитним договором
4 849 120,50 грн. стягнута солідарно з ТОВ
«Тіссані Груп», ТОВ «Рондо торгівля та
фінанси», ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_5,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ТОВ
«Українське фінансове агентство
«Верус», тобто на користь позивача в
повній мірі стягнуті кошти, що були
предметом кредитування.

Посилання апелянта як на доказ вини
відповідача на рішення апеляційного
суду Донецької області від 15 травня 2012
року, яким визнано недійсним договір
іпотеки, є необгрунтованим, оскільки з
судового рішення не вбачається, що зі
сторони відповідача мало місце
неправомірність дій і вказаним рішення
взагалі не встановлено, що саме
протиправні дії нотаріуса стали
підставою для визнання договору
іпотеки недійсним.

Доводи апелянта, що відповідач
здійснив неповну перевірку документів
на нерухоме майно, незаконно
посвідчила договір іпотеки та
заподіяна матеріальну шкоду (збитки) у
розмірі вартості предмета іпотеки 1 475
283,74 грн. є безпідставними та
голослівними.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями та
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичною особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичною особи відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Для покладення відповідальності на
заподіювача майнової та моральної
шкоди необхідна сукупність таких
обов'язкових умов: наявність шкоди,
протиправність дій заподіювача шкоди,
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою заподіювача і шкодою, вина в
заподіянні шкоди.

Пленум Верховного Суду України у
пункті 2 постанови № 6 від 27 березня 1992
року «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» роз'яснив, що
розглядаючи позови про відшкодування
шкоди, суди повинні мати на увазі, що
шкода, заподіяна особі і майну
громадянина, підлягає відшкодування в
повному обсязі особою, яка її завдала
за умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи.

З урахуванням викладеного та
встановлених у справі обставин суд
першої інстанції правильно дійшов
висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».

Апеляційний суд вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
правовідносини, що склалися між
сторонами і їм надана належна правова
оцінка, в судовому рішенні повно
відображені обставини, що мають
значення для справи, висновки суду про
встановлені обставини і правові
наслідки є вичерпними, відповідають
дійсності і підтверджуються
достовірними доказами, дослідженими в
судовому засіданні.

Апеляційний суд визнає, що наведені в
апеляційній скарзі позивача доводи є
необґрунтованими і не належать до тих
підстав, із якими процесуальне
законодавство пов'язує можливість
прийняття рішення щодо скасування або
зміни оскаржуваного рішення.

Згідно із статтею 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційним судом не
встановлено порушень судом першої
інстанції при розгляді справи вимог
матеріального чи процесуального
законів або неправильної оцінки
досліджених по справі доказів, то
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування судового рішення
апеляційний суд не вбачає.

Клопотання представника відповідача
про закриття провадження у справі,
оскільки справа не підлягає розгляду у
порядку цивільного судочинства бо спір
є публічно-правовим, не може бути
задоволене, оскільки воно не
грунтується на законі. Крім того,
відповідачем та його представником
апеляційна скарга на рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 16 січня
2014 року не подавалася, тобто вони були
згодні з висновками суду першої
інстанції, який розглядав справу в
порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу позивача Публічного
акціонерного товариства Комерційного
Банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного
суду м. Горлівки Донецької області від
16 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
О.М. Пономарьова

Судді:
Л.І. Соломаха

С.В. Кіянова