Справа № 686/356/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 травня 2014 року
м.
Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в
складі:

Головуючого судді -
Приступи Д.І.

секретаря -
Вараниці Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Хмельницькому справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного
акціонерного товариства
«ПРОСТО-страхування» про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 та просить стягнути з
останнього кошти за лікування, яке він
був змушений проходити внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,
винуватцем якої був відповідач в сумі 25
033,95 грн. та просить стягнути з
відповідача 100 000 грн. моральної шкоди.

За клопотанням відповідача до
справи в порядку ст.33 ЦПК України
залучено ПАТ «ПРОСТО-страхування» в
якості співвідповідача.

Повноважний представник позивача
в судовому засіданні позовні вимоги
підтримала та просить позов
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його
повноважний представник в судовому
засіданні позовні вимоги щодо себе не
визнали, вказавши, що ОСОБА_2 є
застрахованою особою в ПАТ
«ПРОСТО-страхування», відтак обов'язок
відшкодування шкоди має бути
покладений на співвідповідача, яким є
ПАТ «ПРОСТО-страхування».

ПАТ «ПРОСТО-страхування» свого
повноважного представника для участі в
судовому засіданні не направило, хоча
належним чином було повідомлене про
дату, час та місце судового засідання.

Заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку про необхідність часткового
задоволення позову.

Як встановлено судом, 26 травня 2013
року ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки
«Деу», на вул. Західно-Окружній в м.
Хмельницькому, порушивши правила
дорожнього руху України, допустив
зіткнення з автомобілем «БМВ»,
спричинивши пасажирці автомобіля
«БМВ» ОСОБА_1 тілесні ушкодження.

В зв'язку з отриманими
ушкодженнями ОСОБА_1 проходила курс
лікування та витрачала кошти на
обстеження та ліки.

Відповідач ОСОБА_2 відмовився в
добровільному порядку відшкодувати
позивачці кошти, яка остання витрачала
на лікування.

В зв'язку з цим позивачка
звернулася з відповідним позовом до
суду.

Відповідно до ст.1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст.1188 ЦК України, шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Задовольняючи частково позов, суд
виходив з того, що витрати, понесені
позивачкою на лікування та медичні
обстеження підтверджуються доданими
позивачкою копіями квитанцій та чеків,
оригінали яких оглянуті судом.

Проте, суд приходить до висновку, що до
задоволення не підлягають вимоги про
стягнення коштів за квитанцією від 4
червня 2013 року на суму 195 грн. (арк.
справи 37), зауваження на яку подавалися
стороною відповідача ОСОБА_2, оскільки
як вбачається з даної квитанції, ліки,
яки придбавалися за даною квитанцією
не є ліками від ушкоджень, які зазнала
позивачка, відповідно до епікризів, що
нею подавалися.

Також, на думку суду, не підлягають
задоволенню і вимоги про стягнення
коштів за квитанціями до прибуткового
касового ордера №6410 від 20 червня 2013
року на суму 650 грн. та до прибуткового
касового ордера №6408 від 20 червня 2013
року на суму 690 грн. (арк. справи 39). Суд
виходить з того, що дані квитанції
підтверджують отримання позивачкою
такої медичної послуги як проходження
МРТ. Натомість позивачкою не надано
обрунтування необхідності проходження
МРТ (направлення, лікарський
консультативний висновок, тощо).

Не підлягають до задоволення і позовні
вимоги про стягнення коштів за
квитанцією до прибуткового касового
ордера №2175 від 17 червня 2013 року на суму
3 092 грн. (арк. справи 39) та за квитанцією
до прибуткового касового ордеру №1948
від 29 травня 2013 року на суму 200 грн. (арк.
справи 40). Суд виходить з того, що
підставою платежу за даними
квитанціями вказано «за лікування»,
проте стороною позивача не
обґрунтовано які саме послуги
надавалися та необґрунтовано їх
доцільність чи
необхідність(направлення, лікарський
консультативний висновок, тощо).

Також не підлягають до задоволення і
позовні вимоги про стягнення коштів за
фіскальними чеками на придбання
дизпалива на суму 420 грн. та на суму 250,05
грн. (арк.. справи №44). На думку суду
позивачем не достатньо обґрунтовано
необхідність таких витрат та їх
взаємозв'язок з необхідністю лікування
тілесних ушкоджень позивачки, які вона
отримала внаслідок ДТП .

За таких обставин, позов в частині
стягнення з відповідача ОСОБА_2
матеріальної шкоди підлягає
частковому задоволенню в сумі 23 236,95
грн..

Відповідно до ст.1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

На думку суду, позивачем в достатній
мірі обґрунтовано факт завдання їй
моральної шкоди. Достатнім та
обгрунтованим розміром моральної
шкоди, що підлягає стягненню є розмір в
сумі 3 500 грн.

Таким, чином, позов в частині стягнення
з відповідача ОСОБА_2 моральної шкоди
підлягає частковому задоволенню на
суму 3 500 грн..

Що стосується позовних вимог щодо
стягнення шкоди з ПАТ
«ПРОСТО-страхування», то в цій частині
суд приходить до висновку про
необхідність відмовити в позові за
таких обставин.

Всупереч вимогам п.5 ч.1 ст.989 ЦК
України, п.5 ч.1. ст.21 Закону України «Про
страхування», п.п 33.1, 33.1.2 ст.33 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» та умов договору страхування
укладеного між відповідачами, ОСОБА_2
без поважних на те причин не повідомив
ПАТ «ПРОСТО-страхування» про настання
страхового випадку та поліс
обов'язкового страхування страховику
не надав.

Таким чином, в силу п.5 ч.1 ст.991 ЦК
України та п.5 ч.1 ст.26 Закону України
«Про страхування» у страхової компанії
відсутні підстави для здійснення
страхової виплати.

Дані обставини підтверджуються
матеріалами справи, поясненнями
представниками сторін та не
спростовані стороною ОСОБА_2 всупереч
вимогам ст.60 ЦПК України.

Відповідно в цій частині в позові слід
відмовити.

Судові витрати слід покласти на
відповідача ОСОБА_2, відповідно до ст.88
ЦПК України.

На підставі вище викладеного,
керуючись ст.1166, 1167, 1188 ЦК України, ЗУ
«Про страхування», ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», ст.ст. 10, 60, 88,
212-215 ЦПК України,

вирішив:

Позов задовольнит частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 23
236,95 грн. матеріальної шкоди завданої
внаслідок дтп та 3 500 грн. моральної
шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В решті в позові відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
Апеляційному суду Хмельницької
області через Хмельницький
міськрайонний суд.

Суддя:
Д.І. Приступа