Справа № 703/4813/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2014 року Смілянський
міськрайонний суд Черкаської області в
складі:

головуючого-судді
Компанійця О.В.

при секретарі Кочетковій
І.В.

з участю представників
позивача Вікторжевського О.М. і
Костецького О.І.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Смілі справу
за позовом публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості,

встановив:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду
з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором б/н від 28
березня 2006 року, оформленим у вигляді
заяви про відкриття рахунку і надання
перерахованих послуг. Згідно з
позовною заявою, ОСОБА_3 отримав кредит
в розмірі 2500 грн. у вигляді ліміту на
платіжну картку зі сплатою 36% річних на
суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. Стверджуючи, що ОСОБА_3 станом
на 31 липня 2013 року має заборгованість
за кредитом в сумі 4990 грн. 70 коп. і за
процентами в сумі 22441 грн. 06 коп., банк
просив стягнути з відповідача ці кошти.
Оскільки пунктом 8.6 Умов надання
банківських послуг за порушення
строків платежів більш ніж на 120 днів
визначено штраф в розмірі 500 грн. та
додатково 5% від суми позову, позивач
просив також стягнути з ОСОБА_3
зазначену фіксовану суму штрафу і 1371
грн. 59 коп. процентної складової штрафу.

В судовому засіданні представники
позивача підтримали позов повністю.
Представник позивача Костецький О.І.
пояснив, що внутрішньою службою
безпеки банку 25 березня 2014 року
встановлено, що заяву про відкриття
рахунку і надання перерахованих послуг
від 28 березня 2006 року від імені
відповідача написала і підписала його
співмешканка ОСОБА_4

Відповідач позов не визнав і пояснив,
що кредитного договору з позивачем не
укладав, підпис в заяві про відкриття
рахунку і надання перерахованих послуг
від його імені зроблено іншою особою.
Кредитної картки в ПАТ КБ «Приватбанк»
він не одержував, коштів з її допомогою
не знімав. Крім того, відповідач просив
застосувати позовну давність.

В позові належить відмовити з таких
підстав.

У відповідності з принципом
диспозитивності цивільного
судочинства, закріпленим у ст. 11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених позовних вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Згідно з позовною заявою, на підставі
заяви від 28 березня 2006 року ОСОБА_3
отримав кредит у вигляді встановленого
ліміту на платіжну картку в розмірі 2500
грн. (про збільшення ліміту до 4990 грн. 70
коп. в позовній заяві не йдеться) з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки, а саме до
березня 2013 року (а.с. 32-34). Позивачем
відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 57, 60 ЦПК
України не надано доказів, що
підтверджують зазначений у позовній
заяві термін дії картки.

В позовній заяві стверджується, що
заява відповідача від 28 березня 2006 року
складає договір про надання
банківських послуг в сукупності з
Умовами надання банківських послуг і
Правилами користування платіжною
карткою.

Згідно з заявою від 28 березня 2006 року,
договір про надання банківських послуг
складається з цієї заяви разом з
Умовами надання банківських послуг,
Правилами користування платіжною
карткою і Тарифами. Саме так - з великої
літери - ці документи записані в заяві
від 28 березня 2006 року.

Документів, які становлять складову
частину договору, суду не надано.
Замість двох окремих документів (Умов
надання банківських послуг і Правил
користування платіжною карткою) суду
надано один - Умови і правила надання
банківських послуг (а.с. 13-19). Посилання
на цей документ в заяві від 28 березня 2006
року відсутні, тому суд вважає, що він
не є складовою частиною договору.

Позивачем не надано суду і третього
документу, що є складовою частиною
кредитного договору, - Тарифи.

Таким чином, суду не надано договору
про надання банківських послуг,
укладеного 28 березня 2006 року з ОСОБА_3
Відповідно, позивачем не доведено
обставин, які є підставою позовних
вимог.

Відповідно до ст. 257 ЦК України позовна
давність у спірних правовідносинах
становить 3 роки.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
з дня, коли особа довідалась або могла
довідатись про порушення свого права.

Як встановлено з копії заяви про
відкриття рахунку і надання послуг від
28 березня 2006 року, сторони встановили
порядок погашення заборгованості за
кредитом: щомісячними платежами в
розмірі 7% від суми заборгованості.

Згідно з розрахунком позивача, поточна
заборгованість у відповідача виникла 13
травня 2006 року (а.с. 6) і існувала
постійно, аж поки 29 жовтня 2010 року
повністю не перейшла у прострочену
заборгованість (а.с. 9). Таким чином, з 29
жовтня 2010 року у банку виникло право
вимагати від ОСОБА_3 повернення всієї
суми кредиту.

На підставі ч. 1 ст. 261 ЦК України з цього
часу належить рахувати перебіг
позовної давності щодо вимог про
повернення кредиту.

Відповідно до ст. 257 ЦК України заява
відповідача про застосування позовної
давності у вимогах про стягнення
кредиту є підставою для відмови в
позові згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України.

Однак найголовнішим є те, що позовна
заява взагалі безпідставна.

Під час розгляду справи з висновку
експертизи ЧВ КНДІСЕ від 22 квітня 2014
року № 43/14-23, № 735/14-23 (а.с. 73-77) судом
встановлено, що підпис від імені ОСОБА_3
в заяві про відкриття рахунку і надання
перерахованих в заяві послуг від 28
березня 2006 року виконано не
відповідачем, а іншою особою.

Таким чином, відповідач не укладав з
позивачем договору, заборгованість за
яким є предметом позову.

У зв'язку з відмовою в позові з позивача
на користь відповідача належить
стягнути 1332 грн. витрат по оплаті
судової експертизи.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 61, 64, 66, 79, 88, 174,
213-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Відмовити публічному акціонерному
товариству комерційному банку
«Приватбанк» в позові до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості.

Стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на
користь ОСОБА_3 1332 грн. судових витрат.

Повернути ПАТ КБ «Приватбанк» заяву
від імені ОСОБА_3 про відкриття рахунку
і надання перерахованих у заяві послуг
від 28 березня 2006 року, адресовану ЗАТ КБ
«Приватбанк», на який мається підпис
від імені, який підлягає ідентифікації.

Повернути Шевченківській вагонній
дільниці ДП «Одеська залізниця» наказ
№ ЛВЧК-2-09/45 від 7 лютого 2008 року, а також
заяви ОСОБА_3 начальнику локомотивного
депо ім. Т.Г.Шевченко про звільнення з
роботи від 28 січня 2008 року та
начальнику ЛВЧ-2: про прийняття на
роботу від 7 лютого 2008 року, про надання
матеріальної допомоги від 17 травня 2013
року, про надання відпустки від 17
травня 2013 року.

Відібрані судом експериментальні
зразки підпису ОСОБА_3 залишити на
зберігання в справі.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Черкаської області
через міськрайонний суд протягом 10
днів, набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження, а
в разі

оскарження - після розгляду справи
апеляційним судом, якщо рішення не буде
скасовано.

Головуючий
О.В. Компанієць