Провадження № 2/161/462/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

01 квітня 2014 року Луцький
міськрайонний суд Волинської області в
складі:

головуючої - судді Кирилюк В.Ф.

при секретарі - Поліщук Д.Р.

з участю: представника позивача -
ОСОБА_1

представника відповідача - Дацюка В.Є.

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
приватного підприємства
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція», відділу державної
виконавчої служби Луцького районного
управління юстиції, ОСОБА_3 про
визнання недійсними прилюдних торгів,
протоколу проведення прилюдних торгів,
акта про проведення прилюдних торгів
та свідоцтва про належність придбаного
майна на праві власності,-

В С
Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ПП
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція», відділу ДВС Луцького РУЮ,
ОСОБА_3 про визнання недійсними
прилюдних торгів, протоколу проведення
прилюдних торгів, акта про проведення
прилюдних торгів та свідоцтва про
належність придбаного майна на праві
власності (заява про збільшення
позовних вимог від 28.02.2014 року).

В обґрунтування своїх вимог вказує, що
при виконанні судового рішення про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, державний виконавець в
порушення вимог Законів України «Про
виконавче провадження» та «Про
іпотеку» передав на реалізацію, а
торговельна організація в порушення
вимог Закону України «Про іпотеку» та
Тимчасового положення про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженого наказом
Міністерства Юстиції України від 27.10.1999
року №86/5 реалізувала на прилюдних
торгах арештоване майно - належний
йому на праві власності житловий
будинок в АДРЕСА_1 та земельну ділянку
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд площею 0,10 га за цією
ж адресою.

Порушення полягають в тому, що
державний виконавець ВДВС Луцького РУЮ
жодним чином не повідомив ОСОБА_4 як
власника майна про наявність
виконавчого провадження по виконанню
судового рішення про стягнення з нього
заборгованості за кредитним договором,
проведення по ньому дій, спрямованих на
реалізацію належного йому майна, а
саме: про опис та арешт майна, про
проведення оцінки майна та про
передачу даного майна на реалізацію.
Організатор прилюдних торгів також не
повідомляв ОСОБА_4 про жодні дії,
проведені ним по підготовці та
проведенню таких торгів,

опублікував у друкованих виданнях
інформаційне повідомлення про
проведення прилюдних з порушенням
встановленого терміну без зазначення
необхідної інформації та
характеристики нерухомого майна та
шрифтом, при якому неможливо прочитати
опубліковану інформацію, реалізація
майна відбулася за заниженою ціною.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 заявлені вимоги
підтримав з підстав, зазначених в
позовній заяві і просить задовольнити
їх.

Представники відповідачів Дацюк В.Є.,
ОСОБА_5 проти задоволення позову
заперечили. Суду пояснили, що про всі
дії, які були проведені в межах
виконавчого провадження по виконанню
судового рішення про стягнення в
користь ПАТ «УкрСиббанк» із ОСОБА_4,
ОСОБА_6, як солідарних боржників,
заборгованості за кредитним договором
та організації і проведенню прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна, останні
повідомлялися за адресою знаходження
іпотечного майна та їх фактичного
місця проживання: АДРЕСА_1. При описі та
арешті майна 12.04.2013 року були присутні
ОСОБА_4 та ОСОБА_6, якій і було передане
на відповідальне зберігання описане та
арештоване майно. Оцінка майна
проведена експертом-суб'єктом
оціночної діяльності, про її
проведення та визначену експертом
вартість майна, останні також
повідомлялися. Їх дії жодним чином не
суперечать вимогам Законів України
«Про виконавче провадження», «Про
іпотеку», Інструкції про проведення
виконавчих дій, Тимчасовому положенню
про порядок проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна. Просять відмовити в
задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_3 проти задоволення
позову заперечив. Суду пояснив, що про
проведення прилюдних торгів дізнався з
повідомлення на відповідному сайті,
реалізація майна здійснювалася при
наявності декількох учасників торгів,
майно ним придбане за ціною значно
вищою від початкової, ОСОБА_4 та ОСОБА_6
були повідомлені про проведення
торгів, оскільки остання в день їх
проведення перебувала в приміщенні ПП
«СП «Юстиція» та пропонувала йому не
приймати участі в торгах. ОСОБА_4
фактично проживав за місцем
знаходження іпотечного майна в
АДРЕСА_1, що стверджується матеріалами
справи. Крім того, спілкувався з ним з
приводу виселення з придбаного ним
житлового будинку саме за цією адресою.
В позові просив відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до висновку, що в позові слід відмовити.

З пояснень сторін, матеріалів справи
судом встановлено, що 24.12.2012 року
державним виконавцем ВДВС Луцького РУЮ
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження на виконання
виконавчого листа №2-6024/11, виданого
24.04.2012 року Луцьким міськрайонним
судом Волинської області про стягнення
з ОСОБА_4, ОСОБА_6 солідарно в користь
ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за
кредитним договором від 02.11.2007 року
№0 в сумі 1649546,13 грн. та по 910 грн.
судових витрат з кожного(а.с.63).

В ході здійснення виконавчих дій 12.04.2013
року державним виконавцем було
накладено арешт на житловий будинок по
АДРЕСА_1 та земельну ділянку для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, що належали ОСОБА_4
на праві власності(а.с.47,48).

Зазначене майно на підставі постанови
державного виконавця було оцінено
експертом та згідно звіту визначено
ринкову вартість майна в розмірі 423 143
грн., який ОСОБА_4 був направлений за
адресою АДРЕСА_1 (а.с.50).

Згідно договору №09-В/332/13/І від 19.09.2013
року уповноваженим органом щодо
реалізації квартири нерухомого майна в
АДРЕСА_1

являється ПП «СП «Юстиція» в особі
Луцької філії.

Судом встановлено, що 11.10.2013 року за
наслідками проведених прилюдних
торгів щодо продажу вищезазначеного
нерухомого майна згідно протоколу
№09-В/332/13/І-7 переможцем аукціону
визначений відповідач ОСОБА_3 (а.с.31).

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно із ч.2 ст.16, ч.1 ст.215 ЦК України
одним із способів захисту порушеного
права є визнання недійсним правочину,
укладеного з недодержанням вимог,
установлених ч.ч.1-3, 5, 6 ст.203 цього
Кодексу, зокрема, у зв'язку з
невідповідністю змісту правочину ЦК
України та іншим актам цивільного
законодавства.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив про недодержання
державним виконавцем та Луцькою філією
ПП «СП «Юстиція» при проведенні
прилюдних торгів норм Законів України
«Про виконавче провадження», «Про
іпотеку» та Тимчасового положення про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 27
жовтня 1999 року N 68/5.

Умови та порядок виконання рішень
судів та інших органів (посадових осіб),
що підлягають примусовому виконанню в
разі невиконання їх у добровільному
порядку на час вчинення виконавчих дій,
визначають Закон України «Про
виконавче провадження», Інструкція з
організації примусового виконання
рішень, затверджена наказом
Міністерства юстиції України
від 02.04.2012 N 512/5.

Цим Законом визначено загальні
правові основи організації та
діяльності державної виконавчої
служби, її завдання та компетенцію, а
також визначено учасників виконавчого
провадження, закріплено їх права та
обов'язки, у тому числі право
стягувачів і боржників та інших
учасників виконавчого провадження на
оскарження дій (бездіяльності)
державного виконавця та порядок цього
оскарження (ст.ст. 1, 2, 5, 7, 11, 12, 82 Закону).

Разом із тим аналіз положень цього
Закону та Інструкції № 512/5 свідчить
про те, що вони не встановлюють порядку
та правил проведення прилюдних торгів,
а лише закріплюють, як і ст.650 ЦК
України, такий спосіб реалізації майна,
як його продаж на аукціоні, і
відсилають до інших
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України та Міністерства
юстиції України, якими повинен
визначатися порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого майна (ст.62 Закону та
п.п.4.5. Інструкції № 512/5).

Відповідно до положень зазначених
правових норм державний виконавець
здійснює лише підготовчі дії з метою
проведення прилюдних торгів, а самі
прилюдні торги з реалізації нерухомого
майна організовують і проводять
спеціалізовані організації, з якими
державною виконавчою службою
укладається відповідний договір.

Правила ж проведення прилюдних торгів
визначені Тимчасовим положенням, яким
визначено, що прилюдні торги є
спеціальною процедурою продажу майна,
за результатами якої власником майна
стає покупець, який у ході торгів
запропонував за нього найвищу ціну (п.2.2
Тимчасового положення), та передбачені
певні правила проведення цих торгів, а
саме: по-перше, правила, які визначають
процедуру підготовки, проведення
торгів (опублікування інформаційного
повідомлення певного змісту про
реалізацію нерухомого майна;
направлення письмового повідомлення
державному виконавцю, стягувачу та
боржнику про дату, час, місце
проведення прилюдних торгів, а також
стартову ціну реалізації майна) (розд.
3); по-друге, правила, які регулюють сам
порядок проведення торгів (розд. 4) і,
по-третє, ті правила, які стосуються
оформлення кінцевих результатів
торгів (розд. 6).

Таким чином, виходячи з аналізу
правової природи процедури реалізації
майна на прилюдних торгах, яка полягає
в продажу майна, тобто в забезпеченні
переходу права власності на майно
боржника, на яке звернено стягнення, до
покупця учасника прилюдних торгів,
ураховуючи особливості, передбачені
законодавством щодо проведення
прилюдних торгів, складання за
результатами їх проведення акта про
проведення прилюдних торгів є

оформленням договірних відносин
купівлі-продажу майна на публічних
торгах, а відтак є правочином.

Такий висновок узгоджується й з
нормами ст.ст.650, 655 та ч.4 ст.656 ЦК
України, які відносять до договорів
купівлі-продажу процедуру прилюдних
торгів, результатом яких є видача
нотаріусом свідоцтва про придбання
майна з прилюдних торгів на підставі
складеного та затвердженого в
установленому порядку акта державного
виконавця про проведені торги (розд. 6
Тимчасового положення, пп. 244, 245, 248
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 14 червня 1994 року
№ 18/5, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 7 липня 1994 року
№152/361, Закону України "Про нотаріат").

Отже, враховуючи те, що відчуження
майна з прилюдних торгів відноситься
до угод купівлі-продажу, така угода
може визнаватись недійсною в судовому
порядку з підстав недодержання в
момент її вчинення вимог, які
встановлені чч.1-3 та 6 ст.203 ЦК України
(ч.1ст.215 цього Кодексу).

Разом із тим слід зазначити, що
оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст.215 ЦК
України підставами недійсності
укладеного за результатами прилюдних
торгів правочину є недодержання вимог
закону в момент його укладення, тобто
безпосередньо за результатами
прилюдних торгів, то підставами для
визнання прилюдних торгів недійсними є
порушення встановлених законодавством
правил проведення торгів, визначених
саме Тимчасовим положенням.

Що стосується порушень, допущених
державним виконавцем при здійсненні
своїх повноважень, передбачених
Законом України «Про виконавче
провадження» до призначення прилюдних
торгів, у тому числі щодо накладення
арешту на майно, визначення вартості чи
оцінки майна тощо, то такі дії
(бездіяльність) державного виконавця
підлягають оскарженню в порядку,
передбаченому ст.82 цього Закону та
розділу VII Цивільного процесуального
кодексу України.

Судом встановлено, що до призначення
прилюдних торгів жодної скарги при
виконанні виконавчого провадження,
відкритого постановою від 24.12.2012 року,
на дії або бездіяльність державного
виконавця, ні від стягувача, ні від
боржників не надходило.

Відсутність заперечень боржників щодо
накладення арешту на нерухоме майно та
визначення його вартості при виконанні
виконавчого листа стверджує про їх
згоду на такі дії державного виконавця.
Крім того, позивач ОСОБА_4 заперечує
лише визначену вартість спірного
майна, а не сам факт його опису та
накладення арешту.

Отже, дії державного виконавця у
виконавчому провадженні, які не
стосуються правил проведення
прилюдних торгів, мають самостійний
спосіб оскарження і не можуть бути
підставою для визнання прилюдних
торгів недійсними.

Як вбачається із матеріалів справи, дії
Луцької філії ПП «СП «Юстиція» щодо
підготовки та проведення прилюдних
торгів вчиненні відповідно до вимог
Тимчасового положення та Закону
України «Про іпотеку».

Зокрема, інформаційне повідомлення про
проведення торгів та характеристики
лоту доведене належним способом та
строки у відповідних друкованих
засобах масової інформації та в
державному реєстрі, про що позивач був
повідомлений (а.с.33-40).

Допущено до участі в торгах учасника -
відповідача ОСОБА_3, який виконав умови
допуску до торгів (подав заяву про
участь у торгах, сплатив реєстраційний
та гарантійний внески та подав
документи, що підтверджують сплату - п.
3.12 Тимчасового положення).

Згідно ч.3 ст.45 Закону України «Про
іпотеку» прилюдні торги проводяться
принаймні за умови присутності одного
учасника. У разі участі у прилюдних
торгах одного покупця майно може бути
придбане ним за початковою ціною.
Враховуючи наведену правову норму, п.1.4
Тимчасового положення, і, що жодних
заперечень щодо його опису та

арешту державним виконавцем не
вирішувалось, ПП «СП «Юстиція»
підставно провело прилюдні торги за
участі чотирьох учасників, що подали
відповідні заявки на участь в торгах
(а.с.32). При цьому майно було продано
саме за найвищою ціною, що була
запропонована ОСОБА_3

Не заслуговують на увагу доводи
представника позивача, що прилюдні
торги мають бути визнані недійсними
тому, що ОСОБА_4, як власник майна, не був
повідомлений ні про наявність
виконавчого провадження по виконанню
судового рішення про стягнення з нього
заборгованості за кредитним договором
та проведення по ньому дій, спрямованих
на реалізацію належного йому майна, ні
про підготовку та проведення прилюдних
торгів.

Згідно виконавчого листа, виданого
Луцьким міськрайонним судом
Волинської області 15.11.2011 року по
справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до
ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення боргу за
кредитним договором фактичне місце
проживання ОСОБА_4, як боржника,
зазначено АДРЕСА_1, що, відповідно, було
встановлено в судовому засіданні при
розгляді зазначеної справи з
матеріалів, наданих ПАТ «УкрСиббанк»,
якому, в свою чергу, такі дані щодо
реєстрації та фактичного проживання
надав сам ОСОБА_4 при укладенні
кредитного договору (а.с.63).

Як встановлено в судовому засіданні
всі повідомлення державним виконавцем
та торговельною організацією
надсилалися ОСОБА_4 на адресу його
фактичного місця проживання, вказану у
виконавчому листі.

Згідно довідки Підгайцівської
сільської ради Луцького району від
09.09.2013 року №2107 за адресою АДРЕСА_1
проживає та зареєстрована ОСОБА_6 та
проживає без реєстрації ОСОБА_4(а.с.64).

Про те, що останній на час здійснення
виконавчих дій та проведення прилюдних
торгів дійсно проживав за місцем
реєстрації Тернопільська область
Гусятинський район с.Красне,
представник позивача не довів. Навпаки,
з копії паспорта позивача судом
встановлено, що на дату проведення
прилюдних торгів 11.10.2013 року ОСОБА_4 був
зареєстрований за адресою
АДРЕСА_2(а.с.46).

Оскільки зобов'язання повідомляти ПАТ
«УкрСиббанк», як кредитора, суд, чи
виконавчу службу про зміну місця
проживання ОСОБА_4, як позичальник, не
виконав, суд про розгляд справи,
державний виконавець про наявність
виконавчого провадження по виконанню
судового рішення про стягнення з
заборгованості за кредитним договором
та проведення по ньому дій, організатор
прилюдних торгів про підготовку та
проведення таких торгів правомірно
повідомляв позивача за місцем його
фактичного проживання, вказаним у
виконавчому листі.

Крім того, за вказаною у виконавчому
листі адресою була зареєстрована та
проживала колишня дружина позивача
ОСОБА_6 Про те, що остання відповідні
повідомлення отримувала, представник
позивача не заперечив. Той факт, що шлюб
між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 розірваний згідно
рішення Луцького міськрайонного суду
від 14.10.2010 року, ніяким чином не
свідчить про те, що ОСОБА_4 фактично не
проживав по АДРЕСА_1 та, що остання не
повідомила або не могла повідомити
позивача про наявність зазначеного
виконавчого провадження, проведення по
ньому дій та реалізацію нерухомого
майна.

Разом з тим, позивач у позовній заяві та
представник позивача у ході розгляду
справи не вказували, що позивач мав
намір та можливість сплатити банку
кредитну заборгованість без
реалізації належного йому нерухомого
майна, бажав брати участь у проведенні
прилюдних торгів, сплатити з цією метою
передбачені внески.

Враховуючи вищезазначені обставини,
суд приходить до висновку про
відсутність порушень вимог
Тимчасового положення та інших норм
при проведенні прилюдних торгів, а

також відсутність порушень прав і
законних інтересів позивача, який
оспорює результати торгів.

Отже, при проведенні
відповідачами вищезазначених
прилюдних торгів з реалізації
житлового будинку та земельної
ділянки, суд не вбачає порушень вимог
ст.ст. 215, 216 Цивільного кодексу України,
Тимчасового положення та інших норм
при проведенні прилюдних торгів, а
також відсутність порушень прав і
законних інтересів позивача, який
оспорює результати торгів.

Враховуючи зазначені
обставини, суд приходить до висновку що
в задоволенні позову слід відмовити за
безпідставністю.

На підставі вимог ч.6 ст.154
ЦПК України, суд скасовує заходи
забезпечення позову, вжиті відповідно
до ухвали суду від 22.10.2013 року в даній
справі, так як судом відмовлено в
задоволенні позову(а.с.20).

На підставі ст.ст. 215, 216 ЦК України,
ст.ст. 54, 57, 58, 62 Закону України «Про
виконавче провадження», ст.ст. 41, 43, 45
Закону України «Про іпотеку»,
Тимчасового положення про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 27
жовтня 1999 року N 68/5, керуючись ст.ст. 3, 10,
11, 58, 60, 88, 154, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в
и р і ш и в :

В позові ОСОБА_4 до приватного
підприємства «Спеціалізоване
підприємство «Юстиція», відділу
державної виконавчої служби Луцького
районного управління юстиції, ОСОБА_3
про визнання недійсними прилюдних
торгів, протоколу проведення прилюдних
торгів, акта про проведення прилюдних
торгів та свідоцтва про належність
придбаного майна на праві власності -
відмовити.

Скасувати вжиті ухвалою Луцького
міськрайонного суду від 22 жовтня 2013
року заходи забезпечення позову в
даній справі.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
Волинської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Cуддя Луцького міськрайонного суду
В.Ф.Кирилюк