Справа № 727/484/14-ц
Провадження № 2/727/421/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2014 року Шевченківський
районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого
судді: Яреми Л.В.

при секретарі:
Гуцул Т.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Чернівці справу
за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої
діє ОСОБА_2 до публічного акціонерного
товариства «Дельта банк», треті особи -
ОСОБА_3, приватний нотаріус
Чернівецького міського нотаріального
округу ОСОБА_4 про виділення ідеальної
частки у розмірі 1/3 в квартирі та
скасування заборони відчуження на 1/3
частку квартири,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1, в інтересах якої діє
ОСОБА_2, звернулася до суду з позовом до
відповідача ПАТ «Дельта Банк», треті
особи: ОСОБА_3, приватний нотаріус
Чернівецького міського нотаріального
округу ОСОБА_4 про виділення ідеальної
частки у розмірі 1/3 в квартирі та
скасування заборони відчуження на 1/3
частку квартири.

Посилається на те, що 12 грудня 2007 року,
між нею та відповідачем ПАТ «Дельта
Банк» було укладено іпотечний
договір, посвідчений приватним
нотаріусом Чернівецького міського
нотаріального округу ОСОБА_4
предметом якого була квартира АДРЕСА_1,
який забезпечує виконання умов
кредитного договору №1133/Ж-07 від 12
грудня 2007 року. З моменту посвідчення
договору іпотеки, нотаріусом
накладено заборону на відчудження
предмету іпотеки.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 04 серпня 2011 року,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Чернівецької
області від 21 вересня 2011 року та
ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, визнано за ОСОБА_1 право
власності на 1/3 частку квартири
АДРЕСА_1.

Співвласниками даної квартири є три
особи, які володіють квартирою в
рівних частках - ОСОБА_2, ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 Однак іпотечний договір та
заборона відчуження квартири, порушує
права неповнолітньої ОСОБА_1, як
власника 1/3 частки майна, а тому
необхідно частку, яка перебуває у
власності ОСОБА_1 виділити як ідеальну
та скасувати заборону на відчудження 1/3
частки квартири.

Просить виділити ідеальну частку
квартири, яка належить ОСОБА_1, ОСОБА_2
та ОСОБА_3 на праві спільної часткової
власності, а саме квартиру АДРЕСА_1,
відповідно до ідеальних часток - по 1/3
кожному наступним чином, визнати за
ОСОБА_1 ідеальну частку у розмірі 1/3 на:
житлову кімнату №1, житлову кімнату № 2,
на кухню , на ванну кімнату, на туалет,
на допоміжні приміщення квартири, на
житлову площу квартири у розмірі 9,17
кв.м., на нежитлову площу квартири у
розмірі 8,63 кв.м. та скасувати заборону
відчуження на 1/3 нерухомого майна -
квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_6 позовні вимоги
підтримав повністю, просив позов
задовольнити з підстав вказаних в
позові.

Представник відповідача ПАТ
«Дельта Банк» - Безбородько І.Я. позовні
вимоги не визнала, просила суд
відмовити в задоволенні позову.

Третя особа - приватний нотаріуси
Чернівецького міського нотаріального
округу ОСОБА_4 в судове засідання не
з'явилась, надала суду письмові
заперечення щодо позову, в яких просила
відмовити в його задоволенні за
безпідставністю.

Третя особа ОСОБА_3 та його
представник ОСОБА_8 з приводу
задоволення позовних вимог позивачки
ОСОБА_2 заперечували, просили
відмовити в його задоволенні.

Заслухавши доводи сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 316
ЦК України правом власності є право
особи на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.

Згідно частини 3 статті 319 ЦК України
усім власникам забезпечуються рівні
умови здійснення своїх прав.

Частинами 1, 2 статті 321 ЦК України
передбачено, що право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його
здійсненні.

Особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 355 ЦК
України майно, що є у власності двох
або більше осіб (співвласників),
належить їм на праві спільної
власності (спільне майно).

Частиною 1 статті 356 ЦК України
встановлено, що власність двох чи
більше осіб із визначенням часток
кожного з них у праві власності є
спільною частковою власністю.

Згідно частин 1, 3 статті 358 ЦК України
право спільної часткової
власності здійснюється
співвласниками за їхньою згодою.

Кожен із співвласників має право на
надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Правовий режим спільної часткової
власності визначається главою 26 ЦК
України з урахуванням інтересів усіх
її учасників. Володіння, користування і
розпорядження частковою власністю
здійснюється за згодою всіх
співвласників, а за відсутності згоди
спір вирішується судом. Незалежно від
розміру часток співвласники при
здійсненні зазначених правомочностей
мають рівні права.

Відповідно до ст.364 ЦК України кожен із
учасників спільної часткової
власності має певні правомочності у
відношенні належної йому частки в
праві власності на спільне майно.
Відповідно до цього кожен зі
співвласників може вимагати виділу
своєї частки зі спільного майна.

Згідно частини 1 статті 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини на які вона
посилається як на підставу своїх
вимог.

Судом встановлено, що 12 грудня 2007
року, між ТзОВ «Український
промисловий банк», правонаступником
якого є публічне акціонерне товариство
«Дельта Банк» та ОСОБА_2 укладено
іпотечний договір, посвідчений
приватним нотаріусом Чернівецького
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
який забезпечує вимоги
іпотекодержателя за кредитним
договором №1133/ж-07 від 12 грудня 2007 року,
згідно якого предметом іпотеки є
квартира АДРЕСА_1 (а.с.7-10).

Квартира АДРЕСА_1 була придбана ОСОБА_2
у ОСОБА_10 12.12.2007 року, що
підтверджується договором
купівлі-продажу, який посвідчений
приватним нотаріусом Чернівецького
міського нотаріального округу ОСОБА_4
Цього ж дня право власності ОСОБА_2 на
дану квартиру зареєстровано в
Чернівецькому КОБТІ (а.с.20).

Рішенням Шевченківського
районного суду м. Чернівці від 04 серпня
2011 року, визнано за ОСОБА_1, ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 право власності за кожним на 1/3
частку квартири АДРЕСА_1 (а.с.12-16).

Згідно листа Чернівецького КОБТІ від 27
вересня 2011 року №2893 в квартирі АДРЕСА_1
самовільно переобладнано веранду та
кухню, після чого загальна площа
квартири становить 62,7 кв.м., житлова - 29,7
кв.м. Дані обставини також
підтверджуються технічною
характеристикою квартири, по
поверховим планом, планом квартири
(а.с.71-74).

Відповідно до положень ст. 364 ЦК
України, кожен із співвласників
спільної часткової власності має право
на виділ у натурі частки, що є у
спільній частковій власності.

В п. 14 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року
«Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності» судам роз'яснено, що
квартира, яка є спільною сумісною чи
спільною частковою власністю, на
вимогу учасника (учасників) цієї
власності підлягає поділу в натурі,
якщо можливо виділити сторонам
ізольовані жилі та інші приміщення з
самостійними виходами, які можуть
використовуватися як окремі квартири
або які можна переобладнати в такі
квартири. У протилежному випадку може
бути встановлено порядок користування
приміщеннями квартири, якщо про це
заявлено позов.

Співвласниками спірної квартири, яким
виділено по 1/3 ідеальної частки в
квартирі, є ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 30 ЦПК України передбачено, що
сторонами у цивільному процесі є
позивач і відповідач. Позивачем і
відповідачем можуть бути фізичні та
юридичні особи, а також держава.

Позивачка пред'явила позов про
виділення частки в натурі до
неналежного відповідача - публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»,
який не є власником (співвласником)
квартири АДРЕСА_1.

Позивачкою не заявлено клопотань про
заміну неналежного відповідача.

Отже, належними відповідачами у даній
справі мають бути співвласники
спірної квартири ОСОБА_2 та ОСОБА_3, до
яких позивачкою позову не пред'явлено.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що в задоволенні позову
ОСОБА_1 про виділення в натурі 1/3
ідеальної частки у квартирі слід
відмовити, оскільки позов пред'явлений
до неналежного відповідача.

Також не підлягають задоволенню
вимоги позивачки про скасування
заборони відчуження на 1/3 частину
квартири АДРЕСА_1.

Право власності на 1/3 частку квартири
АДРЕСА_1, яка є предметом договору
іпотеки, у позивачки ОСОБА_1 виникло
лише з набранням законної сили
рішенням Шевченківського районного
суду м.Чернівці від 04 серпня 2011 року, з
21 вересня 2011 року.

Як вбачається з матеріалів справи,
іпотечний договір був укладений 12
грудня 2007 року, між ТзОВ «Український
промисловий банк», правонаступником
якого є публічне акціонерне товариство
«Дельта Банк» та ОСОБА_2, який
посвідчений приватним нотаріусом
Чернівецького міського нотаріального
округу ОСОБА_4

Згідно ст.23 Закону України «Про
іпотеку» у разі переходу права
власності на предмет іпотеки від
іпотекодавця до іншої особи, у тому
числі в порядку спадкування чи
правонаступництва, іпотека є дійсною
для набувача відповідного нерухомого
майна, навіть у тому випадку, якщо до
його відома не доведена інформація про
обтяження майна іпотекою.

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Чернівці від 13 лютого 2013 року
відмовлено в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах
і в інтересах ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта
Банк», третя особа ОСОБА_3, про визнання
недійсним іпотечного договору від
12.12.2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та
ПАТ «Дельта Банк» (а.с.39-45).

Договір іпотеки на спірну квартиру є
чинним, а в силу ст. 23 Закону України
«Про іпотеку» іпотека є дійсною для
набувача 1/3 частки відповідного
нерухомого майна - ОСОБА_1

Суд приходить до висновку, що відсутні
підстави для скасування відчуження на
1/3 частку квартири АДРЕСА_1, яка є
предметом іпотеки, а тому в позові в
цій частині слід відмовити за
безпідставністю.

На підставі викладеного, ст. ст. 21, 24, 41
Конституції України, ст. ст. 316, 319, 321, 355,
356, 358, 364 ЦК України, ст.23 Закону України
«Про іпотеку», ст. ст.6, 9, 24 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», п.14 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 20 від 22
грудня 1995 року «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності», керуючись ст.ст.
3, 10, 11, 58, 60, 131 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В
:

В позові ОСОБА_1, в інтересах якої
діє ОСОБА_2 до публічного акціонерного
товариства «Дельта банк», треті особи -
ОСОБА_3, приватний нотаріус
Чернівецького міського нотаріального
округу ОСОБА_4 про виділення ідеальної
частки у розмірі 1/3 в квартирі АДРЕСА_1
шляхом визнання за ОСОБА_1 ідеальної
частки в розмірі 1/3 частки на житлову
кімнату №1, житлову кімнату №2, на
кухню, на ванну кімнату, на туалет, на
допоміжні приміщення квартири, на
житлову площу квартири у розмірі 9,17
кв.м., на нежитлову площу квартири у
розмірі 8,63 кв.м. та скасуванні заборони
відчуження на 1/3 частку нерухомого
майна - квартири АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернівецької
області через Шевченківський районний
суд м.Чернівці шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особи,
які не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ
Л.В. ЯРЕМА