Справа № 495/9895/13-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

24 квітня 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний
суд Одеської області

у складі головуючого - судді
Шевчук Ю.В.

при секретарі - Мамончик К.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Білгород-Дністровському
цивільну справу за уточненою позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення факту постійного
проживання, встановлення факту
належності садового будинку на праві
спільної сумісної власності, визнання
права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_2 про встановлення факту
постійного проживання зі спадкодавцем
на час відкриття спадщини,
встановлення факту належності майна на
праві спільної сумісної власності
подружжя та визнання права власності
на частину спадкового майна, в якій
просить встановити факт постійного
проживання ОСОБА_1, разом із
спадкодавцем ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини;
встановити факт належності ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 на
праві спільної сумісної власності
подружжя садового АДРЕСА_1; визнати за
ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину
садового будинку АДРЕСА_1. Оформити
свої спадкові права позивачка не має
можливості, оскільки у період життя
померлий спадкодавець не виділив свою
частку у спільній сумісній власності
подружжя в натурі та не оформив
правоустановлюючі документи на неї.

Представник позивачки у судовому
засіданні повністю підтримала позовні
вимоги та просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, причини неявки суду не
повідомив, заяви про розгляд справи за
його відсутністю не надавав.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174
ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши
надані докази, вислухавши представника
позивача, суд вважає, що позов підлягає
повному задоволенню з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 04
січня 2005 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали
шлюб, що підтверджується свідоцтвом
про одруження виданим 04 січня 2005 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану по м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області, актовий запис № 01.

У період шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2
придбали садовий будинок АДРЕСА_1, що
підтверджується договором купівлі
продажу садового будинку від 21
листопада 2007 року, посвідченим
приватним нотаріусом
Білгород-Дністровського районного
нотаріального округу Одеської області
ОСОБА_4, зареєстрованим в електронному
реєстрі прав власності на нерухоме
майно під номером грудня 2007 року.
Покупцем вказаного садового будинку
виступала дружина ОСОБА_2.

Згідно ч. 1-2 ст. 60 СК України, майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя. Кожен з
подружжя має рівні права володіння,
користування та розпорядження майном,
що належить їм на праві спільної
сумісної власності.

Враховуючи положення сімейного
законодавства, нерухоме майно у
вигляді садового АДРЕСА_1, набуте
подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є їх
спільною сумісною власністю.

Згідно ст. 63 СК України, дружина та
чоловік мають рівні права на володіння,
користування і розпорядження майном,
що належить ім. на праві спільної
сумісної власності, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.

Будь-якого письмового договору щодо
майна між подружжям укладено не було.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 виданим 08 липня 2008 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану по місту Білгород-Дністровському
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області, актовий запис № 475.

На день смерті ОСОБА_3 на праві спільної
сумісної власності подружжя належала
1/2 частина садового АДРЕСА_1 на підставі
закону (ст. 60, 63,70 СК України).

Вищевказане, дає підстави суду
встановити, що право власності на 1/2
частину садового АДРЕСА_1 входить до
складу спадщини, ОСОБА_3, яка відкрилася
після його смерті.

Спадкоємцями померлого за законом
першої черги є його дружина ОСОБА_2 та
дочка позивачка ОСОБА_1.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за
законом одержують право на спадкування
по черзі. Кожна наступна черга
спадкоємців за законом одержує право
на спадкування у випадку відсутності
спадкоємців попередньої черги,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини або відмови
від її прийняття.

Згідно ст. 1261 ЦК України в першу чергу
на спадкування за законом мають діти
спадкодавця, той з чоловіка і жінки, що
пережив і батьки. Спадкоємцем першої
черги за законом являються позивачка.

Факт родинних відносин між позивачкою
та померлим ОСОБА_3 підтверджується
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_2, виданим пунктом реєстрації
актів громадянського стану при 4
управлінні коменданта гарнізону
радянських військ 01 вересня 1977 року,
актовий запис № 1988; довідкою відділу
РАЦС по місту Білгород-Дністровському
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області № 430/05-78 від 18
листопада 2008 року згідно якої 18 березня
1995 року у відділі реєстрації актів
цивільного стану по місту
Білгород-Дністровському
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області зареєстровано шлюб
ОСОБА_5 та ОСОБА_1, актовий запис № 104.
Після реєстрації шлюбу позивачці було
присвоєно прізвище ОСОБА_1; свідоцтвом
про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3,
виданим відділом РАЦС по місту
Білгород-Дністровському
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області 03 грудня 2004 року,
актовий запис № 25, згідно якого після
розірвання шлюбу позивачка залишила
собі прізвище «ОСОБА_1»; свідоцтвом про
укладення шлюбу серії НОМЕР_4, виданим
відділом РАЦС по місту
Білгород-Дністровському
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області 20 червня 2008 року,
актовий запис № 129.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкоємство здійснюється за
заповітом і за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Частки у спадщині кожного із
спадкоємців за законом є рівними ч. 1 ст.
1267 ЦК України.

Отже, частка позивачки у спадщині у
вигляді 1/2 садового будинку складає 1/4
частину садового АДРЕСА_1.

Згідно ст. 1268 ЦК України, позивачка є
такою, що прийняла спадщину, оскільки
на момент смерті постійно проживала
разом з померлим спадкодавцем. Факт
сумісного проживання позивачки та
померлого спадкодавця підтверджується
довідкою № 1921 (випискою з домової
книги) від 21 листопада 2008 року згідно
якої вона постійно зареєстрована за
адресою АДРЕСА_2, за місцем проживання
померлого спадкодавця та входить до
складу сім'ї ОСОБА_3, який проживав та
був зареєстрований за тією ж адресою.

У встановлений законом строк позивачка
звернулася до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини, що
підтверджується довідкою
Білгород-Дністровської міської
державної нотаріальної контори
Одеської області від 26 квітня 2011 року №
456/01-16.

Отримати свідоцтво про право на
спадщину в нотаріальній конторі
позивачка не має можливості, оскільки у
період життя померлий спадкодавець не
виділив свою частку у спільній
сумісній власності подружжя в натурі
та не оформив правоустановлюючі
документи на неї.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення
факту постійного проживання,
встановлення факту належності
садового будинку на праві спільної
сумісної власності, визнання права
власності на: 1/4 частину садового
будинку АДРЕСА_1, яке відкрилось за
законом після смерті її батька ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 обґрунтованими
і такими, що підлягають задоволенню,
попередньо встановивши факт
приналежності спірної частини
садового будинку померлому.

Керуючись ст.ст. 325, 328, 1217, 1218, 1261, 1267, 1268,
ЦК України, ст. ст. 60, 63, 70 СК України,
ст.ст. 209, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш
И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення факту постійного
проживання, встановлення факту
належності садового будинку на праві
спільної сумісної власності, визнання
права власності - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання
ОСОБА_1, разом із спадкодавцем ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на час
відкриття спадщини.

Встановити факт належності ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 на
праві спільної сумісної власності
подружжя садового АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4
частину садового будинку АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: