Справа № 372/1436/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2014 року
Обухівський районний суд
Київської області у складі:

головуючого судді - Проць Т. В. ,

при секретарі - Бенчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Обухівського
районного суду Київської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
договором позики,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до районного суду з
позовною заявою в якій вказав, що в 20
лютого 2014 року відповідач позичив у
нього грошові кошти в розмірі 10000 грн.,
які зобов'язувався повернути до 05
березня 2014 року. На підтвердження
укладення даного договору позики та
його умов відповідач надав позивачу
розписку, яка посвідчує отримання ним
грошових коштів. Відповідач, в супереч
зазначеним в розписці умовам, позивачу
кошти не повернув, а тому позивач
просить суд стягнути з відповідача
суму боргу та сплачені ним судові
витрати.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та просив їх
задовольнити, стягнувши з відповідача
суму боргу та судові витрати.

Відповідач позов визнав частково,
погодився повернути 5000 грн., однак
зазначив, що будь-яких коштів від
позивача не отримував та боргових
зобов'язань перед ним не має.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник
зобов'язується повернути позикодавцю
таку ж суму грошей.

Судом встановлено, що 20 лютого 2014 року
між позивачем та відповідачем був
укладений договір позики, згідно якого
позивач передав, а відповідач отримав
10000 грн. і взяв на себе зобов'язання
повернути вказані кошти до 05 березня 2014
року. Вказаний договір оформлений
відповідно до ст.1047 ЦК України в
письмовій формі, що підтверджується
розпискою.

Факт написання розписки власноручно
відповідачем та його підпис на ній
визнається сторонами у судовому
засіданні.

Відповідно до ст.525 ЦК України,
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається, а ст.1049 ЦК
встановлено, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцю
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Враховуючи вищевикладені норми та
встановлені обставини справи, суд
приходить до висновку, що сума боргу в
розмірі 10000 грн. повинна бути стягнута з
відповідача на користь позивача в
судовому порядку.

Доводи відповідача, що він не отримував
зазначені в розписці кошти
спростовується її змістом та згодою
відповідача повернути 5000 грн.

Вимоги позивача про стягнення з
відповідача судових витрат
відповідають ст.88 ЦПК України та
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 15, 59, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, ст.ст.526, 625, 1046, 1049 ЦК України,
суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму боргу за договором позики в
розмірі 10000 грн. та 243 грн. 60 коп.
понесених судових витрат, а всього
стягнути 10243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Київської області
через Обухівській районний суд шляхом
подання апеляційної скарги на протязі
десяти днів з дня його проголошення.

СуддяПроць Т. В.