Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 травня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі :

головуючої :
Готра Т.Ю.,

суддів : Джуги С.Д.,
Кеміня М.П.,

при секретарі :
Гаврилко В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
відповідача ОСОБА_1 на рішення
Мукачівського міськрайонного суду від
27 січня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої в результаті
дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з даним позовом.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 10.12.2012
року близько 15 години 30 хвилин у
м.Мукачево по вул.І.Зріні Закарпатської
області, сталася дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобіля НОМЕР_1,
належного ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, під
керуванням відповідача ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_2, який внаслідок
недотримання безпечної дистанції руху
допустив зіткнення з автомобілем
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2,
внаслідок чого зазначений автомобіль
отримав значні пошкодження, а позивач
моральної шкоди, пов'язаної з
ушкодженням автомобіля та здоров»я.
Вказана дорожньо-транспортна пригода
сталася з вини відповідача ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_2

Посилаючись на наведене, позивач
ОСОБА_2 просив стягнути з відповідачів
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 на його користь 26 053,96 грн.
матеріальної шкоди, яка складається з
вартості матеріального збитку,
заподіяного його автомобілю НОМЕР_2, 10
000,00 грн. у відшкодування завданої йому
моральної шкоди внаслідок ДТП, 500 грн.
витрат з визначення вартості
матеріального збитку завданого його
автомобіля та 494,94 грн. судових витрат.

Рішенням Мукачівського
міськрайонного суду від 27 січня 2014 року
позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 на
користь ОСОБА_2 на відшкодування
матеріальної шкоди 25 149,90 грн.,
моральної шкоди в сумі 500 грн., на
відшкодування витрат з оплати вартості
проведення звіту про оцінку вартості
майнової шкоди, заподіяної ушкодженням
транспортного засобу в сумі 500 грн. та
судові витрати в розмірі 354,10 грн..

У решті вимог - відмовлено.

У апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_2, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
просив скасувати зазначене рішення і
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

У судовому засіданні представник
апелянта ОСОБА_3 апеляційну скаргу
підтримав частково. Просив скасувати
рішення суду в частині стягнення з
відповідача ОСОБА_1 матеріальної шкоди.
В частині стягнення з ОСОБА_1 моральної
шкоди в розмірі 500 грн. рішення суду
просить залишити без змін.

Позивач ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнали,
просили таку відхилити, а рішення суду
залишити без змін.

Відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_1 у судове
засідання не з'явилися, хоча про час і
місце розгляду справи були повідомлені
належним чином, а тому їх неявка згідно
ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає
розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які беруть участь у справі, перевіривши
доводи апеляційної скарги та матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
скарга підлягає до часткового
задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

У суді апеляційної інстанції
представник апелянта ОСОБА_3 уточнив
вимоги апеляційної скарги і просив
скасувати рішення суду першої
інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1
матеріальної шкоди. В частині
стягнення моральної шкоди з
відповідача рішення суду просив
залишити без змін, а тому таке в цій
частині апеляційним судом не
переглядається.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 в частині
стягнення з відповідача на його
користь матеріальної шкоди в розмірі
25149,90 грн., суд першої інстанції виходив
із того, що відповідальність за шкоду,
завдану внаслідок ДТП, повинен нести
відповідач ОСОБА_1, а тому дійшов
висновку про стягнення з нього на
користь позивача матеріальної шкоди.

Проте, колегія суддів із висновком суду
першої інстанції погодитись не може з
огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
10.12.2012 року близько 15 години 30 хвилин у
м.Мукачево по вул.І.Зріні Закарпатської
області, сталася дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобіля НОМЕР_1,
належного ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, під
керуванням відповідача ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_2, який внаслідок
недотримання безпечної дистанції руху
допустив зіткнення з автомобілем
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2,
внаслідок чого зазначений автомобіль
отримав значні пошкодження.

Вказана дорожньо-транспортна пригода
сталася з вини відповідача ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_2, який постановою
Мукачівського міськрайонного суду
Закарпатської області від 22 січня 2013
року визнаний винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок
у кримінальній справі, що набрав
законної сили або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина відповідача ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_2 у скоєнні ДТП доведена.

Згідно висновку експерта ОСОБА_5 №23/583/1
від 30.12.2013 судової експертизи про
визначення матеріального збитку
заподіяного власнику автомобіля
НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2, в
результаті ДТП, яка мала місце 10.12.2012
року, розмір матеріальної шкоди,
завданої зазначеному автомобілю,
становить 25 149,90 грн.

Як встановлено матеріалами справи,
цивільно-правова відповідальність
відповідача ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, на
момент вчинення ДТП, була застрахована
в установленому законом порядку, а саме
полісом №АВ/5028436 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, виданим
страховиком ТДВ СК «РАЙП», строк дії
якого з 09 годин 00 хвилин 02.05.2012 року до
01.05.2013 року включно, на страхову суму
(ліміт відповідальності) на одного
потерпілого за шкоду, заподіяну життю і
здоров'ю - 100 000 грн., за шкоду, заподіяну
майну - 50 000 грн., з розміром франшизи - 500
грн. (а.с.38).

Однак суд першої інстанції не врахував,
що до спірних правовідносин слід було
застосувати положення Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (далі Закон), оскільки
цивільна відповідальність відповідача
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 була застрахована
відповідно до полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів. Згідно з полісом
страховик, яким є ТДВ СК «РАЙП»,
забезпечує відшкодування шкоди,
завданої життю, здоров»ю, та майну
потерпілих осіб під час ДТП, що сталася
за участі забезпеченого транспортного
засобу та внаслідок цієї пригоди
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована.

Відповідно до ст.3 зазначеного Закону
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров»ю та/або майну потерпілих
унаслідок ДТП та захисту майнових
інтересів страхувальників.

Тобто, виходячи із суті такого
страхування, Закон має на меті захист
не лише прав потерпілих на
відшкодування шкоди, але й захист
інтересів страхувальника - заподіювача
шкоди.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Як слідує з полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності ОСОБА_1 страхова сума
(ліміт відповідальності) на одного
потерпілого за шкоду, заподіяну майну
становить 50 000 грн. (п.4 полісу), тоді як
позивачу внаслідок ДТП з вини
відповідача ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 було
завдано матеріальної шкоди в розмірі
25149,90 грн., розмір якої не перевищує
ліміт відповідальності відповідача за
завдану шкоду.

У випадку, якщо потерпілий у
встановленому законодавством порядку
звернувся за виплатою страхового
відшкодування до страхової компанії, в
якій було застраховано
цивільно-правову відповідальність
винної особи, але не отримав
відшкодування з будь-яких причин, тоді
він має звернутися з відповідною
вимогою до суду.

Крім цього, колегія суддів констатує,
що за положеннями Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у деяких випадках
відповідальність за шкоду, завдану
джерелом підвищеної небезпеки, несе
Моторне (транспортне) страхове бюро
України (МТСБУ). Зокрема, згідно з
вимогами п.41.1 ст.41 названого Закону
МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту
потерпілих відшкодовує шкоду на
умовах, визначених цим Законом, у разі
її заподіяння, а саме п. «г» - у разі
недостатності коштів та майна
страховика - учасника МТСБУ, що
визнаний банкрутом та/або
ліквідований, для виконання його
зобов'язань за договором обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності.

Враховуючи, що відповідальність
відповідача на момент завдання шкоди
була застрахована в установленому
законом порядку полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, виданим
страховою компанією «РАЙП», який не був
залучений судом першої інстанції до
участі в даній справі, як і не було
залучено МТСБУ, так як за даним позовом
про стягнення матеріальної шкоди
повинен відповідати саме страховик, до
якого позивачем ОСОБА_2 позов
пред'явлено не було, тому суд першої
інстанції помилково дійшов висновку,
що відповідальність за завдану
матеріальну шкоду повинен нести
відповідач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, а не
страховик, у зв'язку з чим безпідставно
стягнув з нього на користь ОСОБА_2
матеріальну шкоду в розмірі 25149,90 грн.,
500 грн. витрат з оплати вартості
проведення звіту про оцінку вартості
майнової шкоди та 354,10 грн. судових
витрат.

За наведених обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції у відповідності до п.4 ч.1 ст.309
ЦПК України в частині стягнення з
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2
матеріальної шкоди у розмірі 25149,90 грн.,
відшкодування витрат з оплати вартості
проведення звіту про оцінку вартості
майнової шкоди, заподіяної ушкодженням
транспортного засобу в сумі 500 грн. та
судові витрати в розмірі 354,10 грн. слід
скасувати і ухвалити в цій частині нове
рішення, яким у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про стягнення матеріальної шкоди та
відшкодування витрат з оплати вартості
проведення звіту про оцінку вартості
майнової шкоди, заподіяної ушкодженням
транспортного засобу відмовити, а
апеляційну скаргу відповідача
задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_2 - задовольнити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 27 січня 2014 року в частині
стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 на
користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди у
розмірі 25149,90 грн., відшкодування витрат
з оплати вартості проведення звіту про
оцінку вартості майнової шкоди,
заподіяної ушкодженням транспортного
засобу в сумі 500 грн. та судові витрати
в розмірі 354,10 грн. - скасувати і
ухвалити в цій частині нове рішення,
яким у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення матеріальної шкоди та
відшкодування витрат з оплати вартості
проведення звіту про оцінку вартості
майнової шкоди, заподіяної ушкодженням
транспортного засобу - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 на
користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі
121,80 грн.

У решті рішення суду - залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак може
бути оскаржено в касаційному порядку
на протязі двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуюча :

Судді :