АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3187/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Шавула В. С. Доповідач - Прозорова
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року

12 травня 2014 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного

суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Каратаєвої Л.О.,
Козлова С.П.,

при секретарі: Панченко Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою

Дніпропетровської міської ради

на рішення Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 24 січня 2014 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до Дніпропетровської міської ради,
Управління Державного земельного
агентства у Дніпропетровському районі
м. Дніпропетровська
про визнання права власності на
земельну ділянку, -

В С Т А Н О
В И Л А:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулась з
позовом до Дніпропетровської міської
ради, Управління Державного земельного
агентства у Дніпропетровському районі
м. Дніпропетровська
про визнання права власності на
земельну ділянку (а.с.1-3).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2
посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла її мати - ОСОБА_4, після смерті
якої відкрилась спадщина на 77/200 частин
домоволодіння АДРЕСА_1, яку вона
прийняла належним чином. Також, мати
позивачки за життя склала заповіт, яким
заповіла все своє майно дочці - ОСОБА_2

Крім того, позивачці належать 47/200
частини вищевказаного домоволодіння
на підставі рішення Народного суду від
30.05.1988 року. На підставі державного акту
на право приватної власності на землю
№037655 від 02.10.2001 року, належить земельна
ділянка площею 0,0177 га, розташована за
адресою: АДРЕСА_1

Померлій ОСОБА_4, на підставі
державного акту на право приватної
власності на землю №037656 від 02.10.2001 року,
належала земельна ділянка площею 0,0289
га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 яка
входить до спадщини, що відкрилась
після його смерті.

Зазначивши те, що оригінали
вищевказаних державних актів на право
власності на землю вона не отримувала
та тривалий час вважала, що земельна
ділянка по АДРЕСА_1 не приватизована.
Позивачка неодноразово зверталась до
установ щодо отримання дублікату
зазначеного акту, але у зв'язку із тим,
що підставою за наявності якої видача
дубліката документу не може бути
здійснена суб'єктом, який його видав є
смерть власника майна. Тому,
звернувшись до нотаріальної контори із
заявою про видачу свідоцтва про право
на спадщину після смерті матері -
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, їй
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, у зв'язку із
відсутністю у неї правовстановлюючих
документів на спадкове майно.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_2
просила визнати за нею право власності
на 62% (площа 0,0289 га) земельної ділянки,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд в
порядку спадкування за заповітом після
смерті матері, ОСОБА_4 (померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року), які належали
померлій на підставі державного акту
на право приватної власності на землю
№037656 від 02.10.2001 року; визнати за нею
право власності на 37% (площа 0,0177 га)
земельної ділянки, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1 для обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, які належать
позивачці на підставі державного акту
на право приватної власності на землю
№037655 від 02.10.2001 року.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 24 січня 2014 року
частково задоволено позовні вимоги
ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської
ради, Управління Державного земельного
агентства у Дніпропетровському районі
м. Дніпропетровська
про визнання права власності на
земельну ділянку.

Суд визнав за ОСОБА_2 у праві спільної
часткової власності на земельну
ділянку площею 0,0466 га, розташованої на
АДРЕСА_1 (загальнодержавний
кадастровий номер :08:253:0005) в
порядку спадкування за заповітом після
смерті матері ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на
77/124 часток площею 0,0289 га, що належали
померлій на підставі Державного акту
на право приватної власності на землю
№ 037656 від 02.10.2001 року.

Суд визнав за ОСОБА_2 у праві спільної
часткової власності на земельну
ділянку площею 0,0466 га, розташованої на
АДРЕСА_1 (загальнодержавний
кадастровий номер :08:253:0005) право
власності на 47/124 часток площею 0,0176 га,
на підставі Державного акту на право
приватної власності на землю № 037655 від
02.10.2001 року.

В іншій частині позовних вимог -
відмовлено.

Також суд стягнув із ОСОБА_2 на користь
держави судові витрати у сумі 655 грн. 13
коп. (а.с.146-149).

З таким рішенням Дніпропетровська
міська рада не погодилась і звернулась
з апеляційною скаргою, в якій ставить
питання про його скасування та
ухвалення нового про відмову у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на те, що судом порушені
норми матеріального та процесуального
законодавства (а.с.157-169).

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду скасуванню у частині
визнання за ОСОБА_2 права власності на
47/124 часток площею 0,0176 га, на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю № 037655 від 02.10.2001
року, ухваливши в цій частині нове
рішення з наступних підсав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року у
батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_4, про що
зроблено відповідний актовий запис
№2107. До одруження із ОСОБА_6 мала дівоче
прізвище "ОСОБА_2" (а.с.4,5).

На підставі рішення виконкому
Дніпропетровської міської ради № 1057
від 18.05.2000 року, передано у спільну
часткову власність земельну ділянку
площею 0,0466 га для обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд по АДРЕСА_1: ОСОБА_2,
згідно державного акту на право
власності на землю від 02.10.2001 року,
№держ.реєстрації 037655 та ОСОБА_4, згідно
державного акту на право власності на
землю від 02.10.2001 року, №держ.реєстрації
037656 (а.с.17,18,118).

Але, відомості щодо отримання
вищевказаних державних актів відсутні,
у зв'язку із пожежею, що сталась в 2008
році в ДП "Центр державного земельного
кадастру" Дніпропетровської
регіональної філії (а.с.114).

Згідно витягу Управління
Держземагенства у Дніпропетровському
районі від 12.08.2013 року, кадастровий
номер земельної ділянки, розташованої
за адресою: АДРЕСА_1
загальною площею 0,0466 га, - :08:253:0005
(а.с.126).

ОСОБА_2 на праві приватної власності
являється власницею 77/200 частин
домоволодіння АДРЕСА_1, що розташоване
на земельній ділянці площею 922 кв.м.
(а.с.105).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_4, після
смерті якої відкрилась спадщина на
грошові внески та 77/200 частин
домоволодіння АДРЕСА_1. За життя
померла склала заповіт, яким усе своє
майно заповіла дочці - ОСОБА_2, яка в
свою чергу належним чином прийняла
вищевказану спадщину (а.с.100,109).

За даними спадкової справи, до складу
спадщини, після смерті ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, входить нерухоме
майно, а саме: земельна ділянка, яка
розташована по АДРЕСА_1.

Але, державним нотаріусом Другої
Дніпропетровської нотаріальної
контори було відмовлено ОСОБА_2 у
видачі свідоцтва про право на спадщину
після смерті ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у зв'язку із
відсутністю правовстановлюючих
документів на земельну ділянку, яка
розташована по АДРЕСА_1, площею 0,0289 га
(а.с.120).

За таких обставин, в силу діючого
законодавства, а саме ст.ст.
328,392,1216,1218,1225,1261,1268,1296,1298 ЦК України,
ст.ст. 78,81 ЗК України суд першої
інстанції правомірно прийшов до
обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог в частині
визнання за позивачкою права спільної
часткової власності на земельну
ділянку площею 0,0466 га, в порядку
спадкування за заповітом після смерті
матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
року, право власності на 77/124 часток
площею 0,0289 га, що належали померлій на
підставі Державного акту на право
приватної власності на землю №037656 від
02.10.2001 року (а.с.16).

Доводи Дніпропетровської міської ради
в апеляційній скарзі про те, що суд
вийшов за межи позовних вимог, так як
ОСОБА_2 просила суд визнати право
власності на 62% земельної ділянки, а ні
на 77/124, як зробив суд, не можуть бути
прийняти до ваги, оскільки 77/124
дорівнює 62% (77:124х100) та складає 0,0289 га.

Інші доводи Дніпропетровської міської
ради в апеляційній скарзі зводяться до
переоцінки доказів і незгоди із
висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України,
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Що стосується позовних вимог в частині
визнання за позивачкою права власності
на 47/124 часток площею 0,0176 га, на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю № 037655 від 02.10.2001
року, то з таким висновком колегія
суддів не може погодитися з наступних
підстав.

Згідно п.48 Постанови КМ України від
17.10.2013 року № 868 "Про затвердження
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку
надання інформації з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно"
для проведення державної реєстрації
права власності на нерухоме майно,
реєстрація якого проведена до 1 січня
2013 року відповідно до законодавства, що
діяло на момент його виникнення, у
зв'язку із втратою, пошкодженням чи
зіпсуванням свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, виданого
органом місцевого самоврядування або
місцевою держадміністрацією,
державного акта на право приватної
власності на землю, державного акта на
право власності на землю, державного
акта на право власності на земельну
ділянку заявник подає органові
державної реєстрації прав: завірену в
установленому порядку органом, що
видавав документ, копію примірника
втраченого, пошкодженого чи
зіпсованого документа; оголошення про
втрату документа у регіональних
друкованих засобах масової інформації
за місцем розташування нерухомого
майна, в якому повинні бути зазначені
назва документа, його номер і дата
видачі, на чиє ім'я виданий, яким
органом (крім випадків пошкодження чи
зіпсування документа).

За результатами розгляду заяви та
документів, необхідних для проведення
державної реєстрації прав, державний
реєстратор органу державної
реєстрації прав проводить державну
реєстрацію права власності з видачею
свідоцтва на заміну втраченого,
пошкодженого чи зіпсованого документа.
У свідоцтві зазначається серія, номер,
назва, дата видачі та суб'єкт, який
здійснив видачу втраченого,
пошкодженого чи зіпсованого документа.

Тобто ОСОБА_2 не позбавлена можливості
вирішити питання відносно Державного
акту на право приватної власності на
землю № 037655 від 02.10.2001 року на 47/124
часток площею 0,0176 га, на підставі
вказаної Постанови КМ України від
17.10.2013 року, а звернення до суду з
позовними вимогами про визнання права
власності є передчасним.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи
конкретні обставини справи, рішення
суду першої інстанції в частині
визнання за ОСОБА_2 у праві спільної
часткової власності на земельну
ділянку площею 0,0466 га, розташованої по
АДРЕСА_1 (загальнодержавний
кадастровий номер :08:253:0005) право
власності на 47/124 часток площею 0,0176 га,
на підставі Державного акту на право
власності на землю №037655 від 02.10.2001 року
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог у вказаній
частині, у зв'язку з чим апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303,307,309,315,319 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І
Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської
міської ради - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 24 січня 2014 року у
частині визнання за ОСОБА_2 у праві
спільної часткової власності на
земельну ділянку площею 0,0466 га,
розташованої по АДРЕСА_1
(загальнодержавний кадастровий номер
:08:253:0005) право власності на 47/124
часток площею 0,0176 га, на підставі
Державного акту на право власності на
землю №037655 від 02.10.2001 року - скасувати.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні
позовних вимог до Дніпропетровської
міської ради, Управління Державного
земельного агентства у
Дніпропетровському районі м.
Дніпропетровська про визнання права
власності на земельну ділянку на
підставі Державного акту на право
власності на змелю №037655 від 02.10.2001 року.

В іншій частині рішення - залишити без
змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення та протягом двадцяти днів
може бути оскаржене у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Судді: