Справа № 188/2438/13-ц
Провадження № 2/188/57/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року Петропавлівський
районний суд Дніпропетровської
області у складі головуючого - судді
Бурди П.О., при секретарі - Хандрига Л.І.,
за участю позивача - ОСОБА_1,
відповідача - ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н
О В И В:

04.12.2013 зареєстрована позовна
заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу.

Позивач зазначає, що 25.10.2003 року
він уклав шлюб з відповідачем, який
було зареєстровано в відділі
реєстрації актів цивільного стану
Петропавлівського районного
управління юстиції у
Дніпропетровській області за актовим
записом № 63, про що видано свідоцтво
серії НОМЕР_1. Спільних дітей від шлюбу
немає.

В позовній заяві вказано, що
позивач з відповідачем не проживають
разом з початку 2013 року, шлюбні
стосунки припинено, сторони створили
нові сім'ї, позивач має дитину від іншої
жінки, з якою перебуває у фактичних
шлюбних відносинах. Сімейне життя не
склалося по причині непорозуміння та
через різні погляди на сімейне життя.
Подальше існування шлюбу позивач
вважає неможливим.

На підставі ч. 1 ст. 112 Сімейного
кодексу (далі -СК) України суд з'ясовує
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
бере до уваги наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя.

Частина 2 статті 112 СК України
зазначає, що суд постановляє рішення
про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне
значення.

Згідно статті 111 СК України суд
вживає заходів щодо примирення
подружжя, якщо це не суперечить
моральним засадам суспільства.

Вивчивши матеріали справи, докази,
на які посилається позивач, суд вважає,
що позивач не надав достатніх доказів
неможливості збереження шлюбу,
наявності в нього малолітньої дитини
від іншої жінки, з якою він начебто
перебуває у фактичних шлюбних
відносинах, створення сторонами нових
сімей, не виявив прагнення до
досягнення взаємного порозуміння з
відповідачем, яка пояснила суду, що з
позивачем вони не проживають разом
лише місяць, з грудня 2013 року, тому суд
дійшов висновку, що сторонам потрібно
надати час для примирення строком на
три місяці.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 201 ЦПК
України суд зобов'язаний зупинити
провадження у справі у разі надання
сторонам у справі про розірвання шлюбу
строку для примирення.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 111, 112 СК України, ст. 201, 293
ЦПК України, суд

У Х В А
Л И В :

Надати сторонам ОСОБА_1 та ОСОБА_2
час на примирення строком на три
місяці, тобто до 16 квітня 2014 року.

Зупинити розгляд позовної заяви
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
до 16 квітня 2014 року.

На ухвалу суду може бути подана
апеляційна скарга в частині зупинення
провадження по справі.

Апеляційна скарга на ухвалу
суду першої інстанції подається
протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя П. О. Бурда