Справа № 732/724/14
Провадження № 2/732/222/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2014 р.
м.
Городня

Городнянський районний суд
Чернігівської області у складі :

головуючого судді Березовського О.Д.,

при секретарі Дударенко Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Городня
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Городнянської міської ради
Чернігівської області про визнання
права власності на будівельні
матеріали в порядку спадкування за
законом, третя особа на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
Городнянська районна державна
нотаріальна контора Чернігівської
області, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовною
заявою до Городнянської міської ради
Чернігівської області та просить
визнати за нею права та обов'язки
забудовника на житловий будинок з
побутовими та господарськими
спорудами по АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом, після смерті
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2, а
також визнати за нею право власності в
порядку спадкування за законом на
будівельні матеріали та обладнання,
які були використані для будівництва
житлового будинку, побутових та
господарських споруд по АДРЕСА_1, після
смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року
ОСОБА_2 на загальну суму 69925,00 гривень..

Позов обґрунтовується наступним.
ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько
позивачки ОСОБА_2, котрий прийняв
спадщину померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року
своєї дружини ОСОБА_3, але за життя не
оформив своїх спадкових прав. 31 січня
2012 року позивачкою подана заява до
Городнянської районної державної
нотаріальної контори Чернігівської
області про прийняття спадщини батька.
Інших спадкоємців, передбачених
законом, та спадкоємців за заповітом
батько позивачки ОСОБА_2 не має. До
складу спадщини ОСОБА_2 входить
житловий будинок, розташований за
адресою : АДРЕСА_1 ( в минулому АДРЕСА_1 ).
Той факт, що адреса «АДРЕСА_1» та адреса
«АДРЕСА_1» відносяться до одного і того
ж самого житлового будинку,
підтверджується довідкою виконкому
Городнянської міської ради
Чернігівської області № 637 від 21 лютого
2014 року. Мати позивачки ОСОБА_3 за своє
життя була в двох шлюбах. В першому
шлюбі між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, після
реєстрації шлюбу їй було присвоєно
прізвище «ОСОБА_3». В другому шлюбі між
батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_3, після
реєстрації шлюбу їй було присвоєно
прізвище «ОСОБА_3». Вищезазначений
будинок належав ОСОБА_3 на підставі
договору про представлення в
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва будинку на
праві особистої власності від березня
1956 року, укладеного між ОСОБА_3 та
виконкомом Городнянської районної
ради Чернігівської області,
посвідченого нотаріусом Городнянської
районної державної нотаріальної
контори Чернігівської області 09.03.1956
року, реєстровий № 349. Пунктом 9 цього
договору передбачено, що по закінченню
будівництва зведений на земельній
ділянці житловий будинок та інші
споруди вводяться до експлуатації
після визнання державною приймальною
комісією призначеною виконкомом
міської ради народних депутатів,
повної готовності споруджених
будівель, оформленого актом комісії. За
життя спадкодавцем зазначений
житловий будинок з побутовими та
господарськими спорудами в
експлуатацію не здано. Відповідно
довідки Городнянського БТІ від 02
квітня 2013 року № 48 право власності на
житловий будинок по АДРЕСА_1 не
зареєстровано. На день проведення
технічної інвентаризації вартість
будинку з надвірними будівлями та
спорудами складає 69925 гривень. Не
введення в експлуатацію будинку,
побутових і господарських споруд, та
відсутність їх державної реєстрації в
органах нерухомості є перепоною для
оформлення позивачкою своїх спадкових
прав в нотаріальній конторі. Таким
чином, мати позивачки за своє життя не
набула права власності на будинок з
побутовими та господарськими
спорудами по АДРЕСА_1, оскільки вони не
були прийняті до експлуатації та не
здійснила їх державну реєстрацію, як
того вимагає закон, а фактично до
припинення цивільної правоздатності
вона була власником матеріалів,
обкладення тощо, які були використані в
процесі будівництва житлового будинку
з господарсько-побутовими будівлями,
що увійшло до складу цілого
домоволодіння.

Ухвалою судді від 25 квітня 2014 року
відкрито провадження у зазначеній
справі.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не
з'явилась, про дату, час та місце
судового розгляду справи остання
повідомлялась належним чином, надала
до суду письмову заяву від 12.05.2014 року з
проханням розглянути справу за її
відсутності, позовні вимоги підтримує
у повному обсязі та просить їх
задовольнити ( а.с. 43-44 ).

Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України,
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.

Представник відповідача -
Городнянської міської ради
Чернігівської області в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце судового розгляду справи
відповідач був повідомлений належним
чином. Міський голова Городнянської
міської ради Чернігівської області
Богдан А.І. надав до суду письмову заяву
від 07.05.2014 року за вих. № 03-22/248 з
проханням розглянути справу за
відсутності представника міської ради
в зв'язку із службовою зайнятістю,
позов ОСОБА_1 міська рада визнає ( а.с. 47
).

Третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - Городнянська районна
державна нотаріальна контора
Чернігівської області, про дату, час та
місце судового розгляду справи була
повідомлена належним чином,
представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки представника суд не
повідомлено. Неявка в судове засідання
представника третьої особи відповідно
до положень ст. 169 ЦПК України не є
перешкодою для розгляду справи ( а.с. 41,
48 ).

У відповідності до положень частини 2
статті 197 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Визнання відповідачем позову не
суперечить закону і не порушує права,
свободи і інтереси інших осіб.

Відповідно до вимог частини 4 статті 174
ЦПК України у разі визнання позову
відповідачем, суд за наявності підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Суд дослідивши усі наявні матеріали
справи та докази, прийшов до
наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року
в м. Городня Чернігівської області
померла ОСОБА_3, про що свідчить
свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ( а.с.
7 ).

Відповідно до статті 525 ЦК УРСР ( в
редакції 1963 року ) часом відкриття
спадщини визнається день смерті
спадкодавця, а при оголошенні його
померлим - день, зазначений в статті 21
ЦК УРСР.

Таким чином, часом відкриття спадщини
після смерті ОСОБА_3, є день її смерті -
ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Після її смерті відкрилася спадщина за
законом на все належне їй майно.

Спадкоємцями першої черги за законом
щодо майна померлої ОСОБА_3, відповідно
до ст. 529 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ), є
її чоловік ОСОБА_2 та її рідна донька
ОСОБА_1.

За життя ОСОБА_3 перебувала у двох
шлюбах, а саме перший шлюб вона уклала
06.01.1940 року з ОСОБА_4 та взяла прізвище
чоловіка «ОСОБА_3»( посвідка про шлюб
від 06.01.1940 року № 20 ). Вдруге ОСОБА_3
одружилась 19.01.1956 року з ОСОБА_2 та взяла
прізвище чоловіка «ОСОБА_3», що
підтверджується свідоцтвом про
одруження серії НОМЕР_2 ( а.с. 8-10 ).

ОСОБА_1 являється донькою померлої
ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом
про народження серії НОМЕР_3 та
свідоцтвом про укладення шлюбу серії
НОМЕР_4 ( а.с. 11-12 ).

Згідно довідки виконкому
Городнянської міської ради
Чернігівської області від 16.08.2010 року
за № 2137 встановлено, що ОСОБА_2, на день
смерті своєї дружини ОСОБА_3, проживав
разом з нею за адресою АДРЕСА_1 і вів
спільне господарство ( а.с. 16 ).

Відповідно довідки виконкому
Городнянської міської ради
Чернігівської області від 09.01.2012 року
встановлено, що ОСОБА_3 була постійно
зареєстрована та постійно проживала з
травня місяця 1958 року по день смерті,
тобто по ІНФОРМАЦІЯ_3 року, за адресою :
АДРЕСА_1. Разом з нею за даною адресою
були зареєстровані такі особи : її
чоловік ОСОБА_2, з травня місяця 1958 року
по листопад місяць 1986 року. Інших
зареєстрованих осіб, у тому числі
малолітніх та неповнолітніх осіб, в
АДРЕСА_1 не значиться ( а.с. 17 ).

Таким чином, відповідно до положень ст.
549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) ОСОБА_2
вважається таким, що прийняв спадщину
померлої дружини, оскільки він
фактично вступив в управління та
володіння спадковим майном померлої
дружини.

Також судом встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Городня
Чернігівської області помер ОСОБА_2,
про що свідчить свідоцтво про смерть
серії НОМЕР_5, видане Городнянським
відділом ВРАЦС Чернігівської області
08.08.1987 року ( а.с. 6 ).

Після його смерті відкрилася спадщина
за законом на все належне йому майно.

ОСОБА_1 являється донькою померлого
ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом
про народження серії НОМЕР_3 та
свідоцтвом про укладення шлюбу серії
НОМЕР_4 ( а.с. 11-12 ).

Після смерті ОСОБА_2 - ОСОБА_1, як
спадкоємець за законом, 31.01.2012 року
звернулась до Городнянської районної
державної нотаріальної контори
Чернігівської області з відповідною
заявою про прийняття спадщини
померлого. 31.01.2012 року була заведена
спадкова справа № 16/2012 до майна ОСОБА_2,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Інших
спадкоємців, передбачених законом, та
спадкоємців за заповітом ОСОБА_2 не має.
Пережившого подружжя спадкодавець не
має. Свідоцтво про право на спадщину по
вищезазначеній спадковій справі не
видавалися ( а.с. 49-54 ).

З дослідженого в судовому засіданні
договору від березня 1956 року про
надання в безстрокове користування
земельної ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на
праві особистої власності встановлено,
що ОСОБА_3 на підставі рішення
виконкому Городнянської міської ради
Чернігівської області від 29.08.1955 року №
368 отримала земельну ділянку площею 1200
кв.м. в АДРЕСА_1 для будівництва
житлового будинку, а також дозвіл на
будівництво будинку та господарських
споруд ( а.с. 19-20, 22-26 ).

Домоволодіння за адресою : АДРЕСА_1 в
минулому мало адресу : АДРЕСА_1, що
підтверджується відповідною довідкою
виконкому Городнянської міської ради
Чернігівської області від 21.02.2014 року №
637 ( а.с. 21 ).

З довідок Городнянського БТІ за № 48 від
02.04.2014 року та за № 41/1 від 08.05.2014 року
встановлено, що станом на 31.12.2012 року
право власності на житловий будинок з
надвірними будівлями та спорудами в
АДРЕСА_1 не зареєстровано, процент
готовності будинку - 100 %, будинок був
побудований в 1973 році, будинок в
експлуатацію не здано і вартість
станом на 08.05.2014 року складає 70971 грн. (
а.с. 30, 42 ).

У відповідності до приписів ст. 331 ЦК
України право власності на нову річ,
яка виготовлена ( створена ) особою,
набувається нею, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа, яка виготовила ( створила ) річ зі
своїх матеріалів на підставі договору,
є власником цієї речі. Право власності
на новостворене нерухоме майно (
житлові будинки, будівлі, споруди тощо )
виникає з моменту завершення
будівництва ( створення майна ). Якщо
договором або законом передбачено
прийняття нерухомого майна до
експлуатації, право власності виникає
з моменту його прийняття до
експлуатації. Якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації. До завершення будівництва (
створення майна ) особа вважається
власником матеріалів, обладнання тощо,
які були використані в процесі цього
будівництва ( створення майна ). У разі
необхідності, зазначена в абзаці
першому цієї статті, може укласти
договір щодо об'єкта незавершеного
будівництва, право власності на який
реєструється органом, що здійснює
державну реєстрацію прав на нерухоме
майно на підставі документів, що
підтверджують право власності або
користування земельною ділянкою для
створення об'єкта нерухомого майна,
дозволу на виконання будівельних
робіт, а також документів, що містять
опис об'єкта незавершеного
будівництва.

Право власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.
Державна реєстрація прав на
нерухомість і правочинів щодо
нерухомості є публічною, здійснюється
відповідним органом, який зобов'язаний
надавати інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку,
встановленому законом. ( стаття 182 ЦК
України ).

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що за життя ні ОСОБА_3, ні
ОСОБА_2 не набули права власності на
домоволодіння по АДРЕСА_1, оскільки
воно не було прийняте до експлуатації
та не було проведено його державну
реєстрацію, як того вимагає закон, а
фактично вони до припинення цивільної
правоздатності були власниками
матеріалів, обладнання тощо, які були
використані в процесі будівництва
житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями, що
увійшли до складу цілого
домоволодіння.

Спадщину померлої ОСОБА_3 прийняв її
спадкоємець ОСОБА_2. У послідуючому
спадщину померлого ОСОБА_2 прийняла
позивачка.

Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Як встановлено у судовому засіданні
позивачка зверталась до нотаріальної
контори після смерті спадкодавця
ОСОБА_2 з заявою про прийняття його
спадщини та за її заявою була відкрита
спадкова справа щодо майна померлого
ОСОБА_2 ( а.с. 48-54 ).

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Враховуючи, що спадкодавці ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 за життя не оформили
правовстановлюючі документи на
будинок та господарські споруди, то
позивачка позбавлена можливості в
нотаріальному порядку отримати
свідоцтво про право на спадщину за
законом на будинок по АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що
правовстановлюючий документ на
спірний будинок спадкодавці не
отримали, тобто, права власності на
домоволодіння на час відкриття
спадщини не набули.

Разом з тим, виходячи з положень ст. 331
ЦК України, суд приходить до висновку,
що заявлені позовні вимоги позивачки
ОСОБА_1 підлягають задоволенню та за
останньою слід визнати в порядку
спадкування за законом після смерті її
батька ОСОБА_2 право власності на
матеріали та обладнання, що були
використані в процесі будівництва
спірного домоволодіння, оскільки до
завершення будівництва, здачі його в
експлуатацію та державної реєстрації
особа вважається власником лише
будівельних матеріалів.

Також суд вважає можливим, у
відповідності до приписів ст. 375 ЦК
України, перевести на позивачку права
забудовника на незданий в експлуатацію
житловий будинок, оскільки таке право
за життя належало спадкодавцю ОСОБА_3,
та в послідуючому було успадковане
спадкоємцем ОСОБА_2, чому підтвердження
дані договору про виділення земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.
524-525, 529, 548-550 ЦК УРСР( в редакції 1963 року
), ст.ст. 182, 331, 375, 392, 1297 ЦК України, ст. ст.
10, 11, 158, 169, 174, 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, права
та обов'язки забудовника на житловий
будинок з побутовими та господарськими
спорудами по АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 року її батька ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на будівельні матеріали та
обладнання, які використовувались для
будівництва житлового будинку,
господарських та побутових споруд по
АДРЕСА_1, на загальну суму 70971 грн., в
порядку спадкування за законом після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року її батька
ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернігівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10-ти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.Д.Березовський