Справа № 1304/8086/12
Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/783/3845/14
Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справа
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого - судді - Крайник Н.П.

суддів - Мельничук О.Я., Курій Н.М.

секретаря - Данилик І.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Галицького районного суду м. Львова від
07 вересня 2012 року у справі за поданням
держаного виконавця Галицького
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Шелінської Ю.А. про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Галицького районного суду м.
Львова від 07 вересня 2012 року подання
задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2 до сплати нею
заборгованості в сумі 334 500, 39, згідно
виконавчого листа № 2-1105/11 виданого
05.08.2012 року.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2, просить
таку скасувати.

Вважає, що ухвала суду першої інстанції
є незаконною та такою, що постановлена
з грубим порушенням норм матеріального
та процесуального права, а тому
залишатись в законній силі не може.

Свої доводи апелянт обґрунтовує
тим, що на підставі ЗУ "Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України" юридичні санкції у
вигляді тимчасового обмеження у праві
виїзду за межі України застосовуються
у разі ухилення боржника від виконання
ним зобов'язань, а не при наявності
самого факту невиконання таких. Проте,
в поданні державного виконавця
відсутні докази на підтвердження факту
ухилення нею, як боржником, від
виконання боргових зобов'язань. Також
зазначає, що згідно домовленостей
досягнутих між нею та ПАТ «Універсал
Банк», рішення суду виконується та в
повному обсязі буде виконано 06.11.2015
року, що також підтверджує факт
неухилення нею від сплати
заборгованості( а.с 25 ).

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку про задоволення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Відповідно до п.18 ч.2 ст.11 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника юридичної особи
за межі України до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішуються судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконанні відділу ДВС Галицького ЛМУЮ
знаходиться виконавче провадження по
примусовому виконанню виконавчого
листа №2-1105/11 від 04.08.2011 року, виданого
Галицьким районним судом м. Львова про
стягнення солідарно із ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк»
334 500, 39 грн. боргу .

Постановою державного виконавця від
20.09.2011 р. відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа №2-1105/11 від 04.08.2011 року та надано
боржнику строк на добровільне
виконання постанови до 27.09.2011 р. (а.с.6).

Звертаючись до суду із поданням про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України державний
виконавець зазначив, що таку слід
обмежити у праві виїзду за кордон,
оскільки вона ухиляється від виконання
покладених на неї зобов'язань, однак не
надав доказів такого ухилення.

З таким висновком суду першої
інстанції погодитись не можна з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишити територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод (далі -
Конвенція), який гарантує деякі права і
свободи, не передбачені в Конвенції та
у Першому протоколі до неї, кожен є
вільним залишати будь-яку країну,
включно свою власну. На здійснення цих
прав не може бути встановлено жодних
обмежень, крім тих, що передбачені
законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про
громадянські та політичні права
передбачено, що кожна людина має право
покидати будь-яку країну, включаючи
свою власну. Згадані вище права не
можуть бути об'єктом ніяких обмежень,
крім тих, які передбачено законом, які є
необхідними для охорони державної
безпеки, громадського порядку, здоров'я
чи моральності населення або прав і
свобод інших і є сумісними з іншими
правами, визначеними в цьому Пакті.

Згідно ст.313 ЦК України фізична особа
має право на свободу пересування.
Фізична особа, яка досягла шістнадцяти
років, має право на вільний самостійний
виїзд за межі України. Фізична особа
може бути обмежена у здійсненні права
на пересування лише у випадках,
встановлених законом.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
встановлених законом підстав для
тимчасового обмеження права ОСОБА_2 на
виїзд за межі України.

З наведених мотивів оскаржувана ухвала
суду підлягає скасуванню з
постановленням апеляційним судом
нової ухвали про відмову у задоволенні
подання державного виконавця
Галицького відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції
Шелінської Ю.А. про тимчасове обмеження
виїзду за межі України ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.303, ст.307 ч.2 п.2, ст.312 ч.1
п.2, ст.313, ст. 314 ч.1 п.6, 315, 317, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Ухвалу Галицького районного суду м.
Львова від 07 вересня 2012 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у
задоволенні подання держаного
виконавця Галицького відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Шелінської Ю.А. про тимчасове
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: