Справа № 204/2216/2014-ц
Провадження № 2/204/1426/2014 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючої судді
Самсонової В.В.

при секретарі
Калініченко М.В.

за участю позивача
ОСОБА_1

за участю представника позивача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську справу
за позовом ОСОБА_1 до
Красногвардійського районного відділу
у м. Дніпропетровську Головного
управління Державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області, Комунального підприємства
«Жилсервіс-1» про визнання права на
користування житловою площею,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовною заявою, в якій просив
визнати за ним право на користування
житловою площею у квартирі за адресою:
АДРЕСА_1, зареєструвавши його у
зазначеній квартирі, та укласти з ним
договір найму житлового приміщення, а
саме квартири АДРЕСА_1. В обґрунтування
позову позивач вказав на те, що
рішенням Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
06 березня 1984 року, були задоволені
позовні вимоги, його колишньої дружини,
ОСОБА_3, до нього та його матері ОСОБА_4,
про примусовий обмін житлової площі -
квартири розташованої за адресою,
АДРЕСА_3, на квартиру, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1. Позивача та його
матір примусово переселили до квартири
за адресою: АДРЕСА_1, яка складається з
трьох житлових кімнат, площею 39,7 кв.м.,
загальною площею 53,9кв.м. В зазначеній
квартирі з 1984 року позивач проживав
разом зі своєю матір'ю, але ні позивач,
ні його матір не були зареєстровані в
цій квартирі. Це було пов'язано з тим, що
вони з матір'ю були не згодні з рішенням
суду і в знак протесту вони не
прописувались у квартирі. ІНФОРМАЦІЯ_2
мати позивача, ОСОБА_4, померла. Після
смерті матері, позивач продовжує
мешкати в цій квартирі по теперішній
час. 04 грудня 2013 року він отримав
паспорт громадянина України, але у
паспорті відсутній штамп про
реєстрацію у зазначеній квартирі. У
зв'язку з тим, що вищевказана квартира
за останні 30 років була єдиним
постійним місцем проживання позивача,
він у лютому 2014 року звернувся до
Красногвардійського районного відділу
Державної Міграційної Служби України з
проханням прописати його у
вищезазначену квартиру, але йому було
відмовлено.

Позивач та його представник ОСОБА_2 в
судовому засіданні підтримали позовні
вимоги та просили задовольнити їх в
повному обсязі, посилалися на
обставини викладені в позовній заяві.
Також зазначили, що не заперечують
проти ухвалення судом заочного рішення
по справі.

Представник Красногвардійського
районного відділу у м.
Дніпропетровську Головного управління
Державної міграційної служби України в
Дніпропетровській області Радзюк О.А. в
судове засідання не з'явився, про час та
місце слухання справи був повідомлений
належним чином, раніше надав суду
заяву, в якій просив розглянути справу
без його участі згідно норм чинного
законодавства та прийняти законне
рішення.

Представник Комунального підприємства
«Жилсервіс-1» Дніпропетровської
міської ради Бондаренко Т.Г. в судове
засідання не з'явився, про час та місце
слухання справи був повідомлений
належним чином, раніше надав суду
заяву, в якій просив розглянути справу
без участі представника Комунального
підприємства «Жилсервіс-1».

Зі згоди позивача та його представника,
суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали
справи, заслухавши пояснення свідків,
суд вважає, що позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню по наступним
підставам.

Відповідно до ст. 80 ЖК Української РСР,
якщо між членами сім'ї не досягнуто
згоди про обмін, то кожен з них вправі
вимагати в судовому порядку
примусового обміну займаного
приміщення на приміщення в різних
будинках (квартирах).

Відповідно до ч. 1 ст. 63 ЖК Української
РСР, предметом договору найму жилого
приміщення в будинках державного і
громадського житлового фонду є окрема
квартира або інше ізольоване жиле
приміщення, що складається з однієї чи
кількох кімнат, а також одноквартирний
жилий будинок.

В судовому засіданні було встановлено,
що ОСОБА_1 та його мати, ОСОБА_4, рішенням
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 06 березня 1984 року
по справі № 2-561/1984 року, яке набрало
чинності 17.03.1984 року, були примусово
переселені з квартири розташованої за
адресою: АДРЕСА_3, в квартиру, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1 (3-8).
Позивач та його матір зареєстровані в
даній квартирі не були. Факт
відсутності реєстрації ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 підтверджується довідкою
начальника ПУ-1 Комунального
підприємства «Жилсервіс-1» від 20.03.2014
року (а.с.16).

Листом від 26.02.2014 року за вих. № 1215/880,
Красногвардійський районний відділ у
м. Дніпропетровську Головного
управління Державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області повідомив позивача про
неможливість здійснення реєстрації
його місця проживання у вказаній
квартирі, оскільки ця квартира
належить балансо-утримувачу будинку -
Комунальному підприємству
«Жилсервіс-1», а у ОСОБА_1 відсутні
документи необхідні для здійснення
реєстрації його місця проживання у
вказаній квартирі (а.с.9-10).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, виданого 16 січня 2014 року
Відділом державної реєстрації смерті
реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, актовий запис № 1174
від 15.02.2011 року (а.с.14).

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Судом було встановлено, що ОСОБА_1
проживає у квартирі, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, з 1984 року, що
підтверджується: по квартирною карткою
на спірну квартиру, де зазначено, що
ОСОБА_4 з сином, ОСОБА_1, проживають без
реєстрації у вказаній квартирі з 1984
року на підставі рішення
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 06 березня 1984 року
по справі № 2-561/1984 року (а.с.19); актом від
24.03.2014 року, складеним сусідом позивача
ОСОБА_8 та засвідченим начальником ПУ-1
Комунального підприємства
«Жилсервіс-1», згідно якого позивач
разом із своєю матір'ю проживали в
спірній квартирі з 1984 року, а в 2011 році
його мати померла, на теперішній час
позивач проживає в цій квартирі сам
(а.с.18); та актом від 25.03.2014 року,
складеним сусідкою позивача ОСОБА_9 та
засвідченим начальником ПУ-1
Комунального підприємства
«Жилсервіс-1», згідно якого позивач
разом із своєю матір'ю проживали в
спірній квартирі з 1984 року, а в 2011 році
його мати померла, на теперішній час
позивач проживає в цій квартирі сам
(а.с.17).

Крім того, вищевказані обставини
підтвердили опитані в судовому
засіданні свідки: ОСОБА_10, який є
знайомим позивача, і який вказав, що
знає сім'ю позивача з 1993 року і з цього
періоду по теперішній час він проживає
у спірній квартирі. Також вказав, що в
цій квартирі з ним проживала його мати,
яка померла в ІНФОРМАЦІЯ_2; та ОСОБА_8,
який є сусідом позивача, і який вказав,
що з 1984 року ОСОБА_1 проживає у АДРЕСА_1,
а також у вказаній квартирі з ним
проживала його мати, ОСОБА_4, але в
ІНФОРМАЦІЯ_2 вона померла. Зазначив, що
на теперішній час позивач проживає у
вказаній квартирі сам.

З огляду на все вищевказане, суд дійшов
висновку, що ОСОБА_1 має право на
користування житловою площею у
квартирі за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, з урахуванням
вищевказаного, суд вважає необхідним
задовольнити позов та визнати за
ОСОБА_1 право на користування житловою
площею у квартирі за адресою: АДРЕСА_1,
зареєструвавши його у зазначеній
квартирі, та зобов'язати Комунальне
підприємство «Жилсервіс-1»
Дніпропетровської міської ради
укласти з ОСОБА_1 договір найму
житлового приміщення, а саме квартири
АДРЕСА_1..

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 3, 15, 16 ЦК України, ст. ст. 63, 80 ЖК
Української РСР, Законом України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», ст. ст. 10, 11,
57-61, 169, 209, 212-215, 224-227 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до
Красногвардійського районного відділу
у м. Дніпропетровську Головного
управління Державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області, Комунального підприємства
«Жилсервіс-1» про визнання права на
користування житловою площею -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на
користування житловою площею у
квартирі за адресою: АДРЕСА_1,
зареєструвавши його у зазначеній
квартирі.

Зобов'язати Комунальне підприємство
«Жилсервіс-1» Дніпропетровської
міської ради укласти з ОСОБА_1 договір
найму житлового приміщення, а саме
квартири АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В.
Самсонова