Справа № 218/2958/13-ц
№ провадження 2/218/46/14
РІШЕННЯ

Іменем України

"12" травня 2014 р. Амвросіївський
районний суд Донецької області

в складі головуючого судді Радченко
Е.А.

при секретарях Бокань В.М., Лазебник С.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Амвросіївка Донецької
області справу за позовом ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ПАТ «Крімська
страхова компанія» про відшкодування
шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

06.11.2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4
та ПАТ «Крімська страхова компанія»
про відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди. Позовні вимоги мотивовані тим,
що 28.04.2012 року з вини ОСОБА_4 сталася
дорожньо-транспортна пригода, в
результаті якої ОСОБА_1 завдано тілесні
ушкодження средньої тяжкості, а також
пошкоджено автомобіль, який належить
ОСОБА_3 Загальна вартість лікування
ОСОБА_1 склала 20242 грн. Страхова
компанія відшкодувала витрати на
лікування в розмірі 7000 грн. Шкода, яка
завдана автомобілю, складає 35929 грн.,
витрати на оцінку цієї шкоди - 1700 грн.
Крім того, ОСОБА_1 внаслідок пригоди
став інвалідом та втратив свій
заробіток; втрата заробітку складає 6120
грн. Також ОСОБА_3 було завдано моральну
шкоду, яку він оцінює в 50000 грн. Тому
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 просять стягнути з
ОСОБА_4 та ПАТ «Крімська страхова
компанія» солідарно матеріальну шкоду
в розмірі 38269 грн., з ОСОБА_4 втрату
заробітку в розмірі 6120 грн. та з ПАТ
«Крімська страхова компанія» строхове
відшкодування в розмірі 136882 грн.

11.04.2014 року позивачі уточнили
свої позовні вимоги. Так, вони просять
стягнути з страхової компанії на
користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в
розмірі 37329 грн., з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 50000
грн., а також з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
втрату заробітку в розмірі 6120 грн. і
витрати на лікування в розмірі 4977 грн. 31
коп.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 та його представник підтримали
позовні вимоги, просять їх
задовольнити в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_3 до суду не
з`явився, надавши клопотання про
розгляд позову без його участі.

Відповідач ОСОБА_4 та представник
відповідача ПАТ «Крімська страхова
компанія» в судове засідання не
з`явилися, надавши клопотання про
розгляд позову без їх участі. В наданих
суду запереченнях відповідачі позов не
визнають в повному обсязі та просять в
його задоволенні відмовити.

Заслухавши позивача та його
представника, дослідивши матеріали
справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_3 є власником
транспортного засобу - автомобілю
ВАЗ-2101 з реєстраційним номером НОМЕР_1.

28.04.2012 року близько 7 години 40 хвилин на
ділянці 81 км + 245 м автодороги
сполученням
Донецьк-Харцизьк-Амвросіївка-КПП
«Успенка» сталася
дорожньо-транспортна пригода, під час
якої автомобіль «Шевролет Епіка» з
реєстраційним номером НОМЕР_2 під
керуванням відповідача ОСОБА_4
зіткнувся з автомобілем ВАЗ-2101 з
реєстраційним номером НОМЕР_1 під
керуванням позивача ОСОБА_1

Вироком Амвросіївського районного
суду Донецької області від 05.03.2013 року
винним у цій дорожньо-транспортній
пригоді визнано відповідача ОСОБА_4 За
правилами ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок, що
набрав законної сили, є обов`язковим
для суду, що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок, з питань,
чи мали місце ці події та чи вчинені
вони цією особою.

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди автомобіль позивача ОСОБА_3
було пошкоджено. Згідно висновку
експертного довтотоварознавчого
дослідження № 48 від 07.05.2012 року
вартість відновлювального ремонту
автомобіля складає 35929 грн. 09 коп. В той
же час ринкова вартість автомобіля без
урахування аварійних пошкоджень
складає 6964 грн. 80 коп. Отже, матеріальна
шкода, яка завдана власнику автомобіля
ВАЗ-2101, складається з ринкової вартості
автомобіля, а саме: 6964 грн. 80 коп. Тому
посилання позивачів на те, що
матеріальна шкода, яка пов`язана з
пошкодженням автомобіля, складає 35929
грн., не має під собою підстав та не
відповідає дійсності. За таких
обставин матеріальна шкода, що завдана
позивачу ОСОБА_3, складає саме 6964 грн. 80
коп.

Позивач ОСОБА_3 посилається на те, що
наслідками дорожньо-транспортної
пригоди йому завдано моральну шкоду.
Згідно із ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає в тому
числі у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв`язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, її близьких родичів, членів
сім`ї, а також у зв`язку із знищенням чи
пошкодженням її майна. Суд вважає, що
відчуття стресу та хвилювання, які
зазнав позивач ОСОБА_3 в результаті
заподіянням тілесних ушкоджень його
сину та пошкодженням його автомобілю,
який фактично не підлягає відновленню,
що змушує позивача пристосовуватися до
життя без засобу пересування, свідчать
про наявність у позивача моральної
шкоди та права на її відшкодування.

Проте, суд вважає, що зазначена
позивачем грошова компенсація
моральної шкоди є завеликою. Статтею 23
ЦК України передбачено, що розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування моральної
шкоди, а також з урахуванням інших
обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування
моральної шкоди суд враховує, що сам
позивач не був учасником пригоди, йому
не завдано тілесних ушкоджень,
ушкодження завдано лише автомобілю.
Суд враховує, що дорожньо-транспортна
пригода сталася не навмисно, а з
необережності з боку відповідача
ОСОБА_4 При призначенні розміру
відшкодування моральної шкоди суд
також враховує розмір матеріальної
шкоди, що завдана позивачу. Виходячи з
вимог розумності і справедливості, суд
вважає сумму в 1000 грн. достатньою для
відшкодування моральної шкоди
позивача.

05.03.2013 року відповідачем ОСОБА_4
сплачено відповідачам матеріальну
шкоду в розмірі 7200 грн. та моральну
шкоду в розмірі 25000 грн. Ця обставина не
оспорюється сторонами та
підтверджується вироком суду від 05.03.2013
року. З цього виходить, що виплачена
відповідачем ОСОБА_4 в якості
відшкодування матеріальної шкоди
грошова сума повністю покриває той
розмір матеріальної шкоди, який
зазначено в експертному висновку.
Також покриває моральну шкоду, завдану
позивачу ОСОБА_3, та сума, яка виплачена
ОСОБА_4 як відшкодування моральної
шкоди.

Посилання представника позивача на те,
що ОСОБА_4 не відшкодовував матеріальну
шкоду та моральну шкоду ОСОБА_3, а
відшкодував лише матеріальну шкоду,
завдану витратами на лікування
позивача ОСОБА_1 та завдану лише йому
моральну шкоду, не доведено. Так, з
тексту вироку вбачається, що ОСОБА_4
сплатив позивачам 7200 грн. матеріальної
шкоди та 25000 моральної шкоди. Беручи до
уваги, що і ОСОБА_3, і ОСОБА_1 виступали
цивільними позивачами по кримінальній
справі, з тексту вироку неможливо
зробити висновок про те, кому саме з
позивачів та яку саме шкоду було
відшкодовано відповідачем ОСОБА_4 Їх
позов в кримінальній справі було
залишено без розгляду. В цьому судовому
провадженні, в порушення вимог ст. 60 ЦПК
України, позивачами не надано доказів
того, що передані ОСОБА_4 гроші є
відшкодуванням матеріальної та
моральної шкоди, завданої лише
позивачу ОСОБА_1 Тому при вирішенні
цього позову суд виходить з того, що
відповідач ОСОБА_4 відшкодовував
матеріальну та моральну шкоду, завдану
його діями обом позивачам.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної шкоди за
пошкоджений автомобіль в розмірі 35929
грн., а також моральної шкоди
задоволенню не підлягають.

В той же час суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача ОСОБА_4 на
користь позивача ОСОБА_3 витрати, які
були понесені позивачем на оплату
експертного дослідження для
визначення розміру матеріальної шкоди.
Ці витрати становлять 1400 грн.,
підтверджуються квитанцією № 48 до
прибуткового касового ордера від 07.05.2012
року та відносяться до витрат, які
особа зробила для відновлення свого
порушеного права (п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК
України).

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди позивачу ОСОБА_1 заподіяно
тілесні ушкодження середнього ступеня
тажкості, які потребували лікування.
Позивач ОСОБА_1 перебував на
стаціонарному лікуванні. Платіжним
дорученням № 1190 від 14.08.2013 року згідно
страхового акту № 190 від 31.05.2013 року
ОСОБА_1 відповідачем ПАТ «Крімська
страхова компанія» виплачено 7741 грн. 93
коп. за лікування, що підтверджено
чеками та рецептами лікарів, а також 4866
грн. 67 коп. за непрацездатність.

Позивач ОСОБА_1 посилається на те, що
страховою компанією витрати, пов`язані
з його лікуванням, виплачені не в
повному обсязі та залишок складає 4977
грн. 31 коп. В той же час, позивачем не
доведено наявність невідшкодованих
витрат. Позивачем не надано доказів
того, що у суму страхового
відшкодування включено не всі витрати
та є витрати, які не були покриті
страховим відшкодуванням та тією
сумою, яку виплатив відповідач ОСОБА_4
05.03.2013 року.

Таким чином, позовна вимога щодо
стягнення на користь ОСОБА_1
матеріальної шкоди в розмірі 4977 грн. 31
коп. є необгрунтованою та не доведеною.
Тому вона не підлягає задоволенню.

Статтєю 1195 ЦК України передбачено, що
фізична або юридична особа, яка завдала
шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров`я фізичній особі, зобов`язана
відшкодувати потерпілому заробіток
(дохід) втрачений ним внаслідок втрати
чи зменшення професійної або загальної
працездатності. За правилами ст. 1197 ЦК
України розмір втраченого фізичною
особою внаслідок каліцтва або іншого
ушкодженням здоров`я, що підлягає
відшкодуванню, визначається у
відсотках від середнього місячного
заробітку (доходу), який потерпілий мав
до каліцтва або іншого ушкодженням
здоров`я з урахуванням ступеня втрати
потерпілим професійної
працездатності, а за її відсутності -
загальної працездатності.

Позивач ОСОБА_1 просить стягнути з
відповідача ОСОБА_4 відшкодування за
втрату заробітку. До
дорожньо-трнспортної пригоди позивач
ОСОБА_1 працював та отримував заробітну
плату, що підтверджується його рудовою
книжкою та довідкою про заробітну
плату. Під час первинного огляду МСЕК
15.08.2012 року позивачу присвоєно другу
групу інвалідності (довідка 10 ААБ №
379429). При повторному обстеженні 15.08.2014
року позивачу присвоєно третю групу
інвалідності (довідка 10 ААБ № 476250).
Таким чином, позивачем доведено втрату
ним заробітку внаслідок отриманих під
час дорожньо-транспортної пригоди
травм. Відповідачем ОСОБА_4 не доведено,
що позивач не втратив заробітку
внаслідок втрати чи зменшення
працездатності. Також відповідачем не
доведено, що позивач ОСОБА_1 не має
права на відшкодування такої втрати,
або що сума, яку просить стягнути
позивач з цього приводу, визначена
невірно. За таких обставин суд не
вбачає підстав для відмови в
задоволенні цієї позовної вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.
129 Конституції України, ст.ст. 22, 23, 1166,
1167, 1195, 1197 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 79, 88,
143, 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_3
до ОСОБА_4 та ПАТ «Крімська страхова
компанія» про відшкодування шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
втрачений заробіток в розмірі 6120 (шести
тисяч ста двадцяти) гривеь.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
матеріальну шкоду, пов`язану з оцінкою
автомобілю, в розмірі 1400 (однієї тисячи
чотирьохсот) гривень.

В задоволенні решти позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави
судовий збір в розмірі 243 (двохсот
сорока трьох) гривень 60 копійок.

Рішення може бути повністю або
частково оскаржено шляхом подання
апеляційної скарги до Апеляційного
суду Донецької області через
Амвросіївський районний суд протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

СуддяЕ.А. Радченко