Справа № 502/288/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2014 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О.А.,

при секретарі Дяченко М.В.

розглянувши цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області

про

встановлення факту належності та

визнання права власності на житловий будинок

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності на житловий будинок № 23 (колишній №25, №21) по вул. Гоголя в місті Кілія Одеської області в порядку спадкування за законом після смерті батьків, ОСОБА_2, який помер 07.08.1979 року та ОСОБА_3, яка померла 02.06.2012 року. Позивач, як спадкоємець за законом у визначеному законом порядку та в установлений строк звернулась до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття, однак при зверненні до державного нотаріуса Кілійської районної нотаріальної контори їй було розяснено, що оскільки право власності на житловий будинок за померлими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не зареєстровано та не надано відповідного правовстановлюючого документу, щодо належності будинку спадкодавцям, питання щодо оформлення спадщини повинно вирішуватись в судовому порядку. Рішенням виконкому Кілійської міської ради ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було надано дозвіл про знесення старого будинку в м. Кілія, вул. Гоголя, 25 на день прийняття рішення № 21 ( теперішній № 23), який належав їм на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку. 10.04.1973 р. Кілійською міською радою та Кілійською районною архітектурою батькам було надано дозвіл на здійснення будівельних робіт житлового будинку № 21 ( теперішній № 23) в м. Кілія, вул. Гоголя. Рішенням виконкому Кілійської міської ради земельну ділянку 900 кв.м. розташовану за адресою: м. Кілія, вул. Гоголя, 23 було передано ОСОБА_3 у постійне користування. За життя спадкодавців було складено акт про закінчення будівництва та введення в експлуатацію житлового будинку № 23 (колишній №25, 21) розташованого по вул. Гоголя, в м. Кілія, однак право власності на нього не було зареєстровано в Кілійському БТІ та в звязку зі смертю забудовників, проведення реєстрації права власності за ними на даний час не є можливим. На підставі вищевказаного позивач просить суд:

- встановити факт проживання на день смерті 04.08.1979 р. ОСОБА_2 за адресою: Одеська область Кілійський район м. Кілія, вул. Гоголя, 23 (колишній №25, №21).

- встановити факт належності житлового будинку: Одеська область Кілійський район м. Кілія, вул. Гоголя, 23 (колишній №25, №21) ОСОБА_3, померлої 2 червня 2012 р. та ОСОБА_2, померлого 7 серпня 1979 р.

- визнати за нею право власності на будинок в порядку спадкування за законом.

На дату розгляду справи позивачем було надано заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача, Кілійської міської ради, надав заяву згідно якої всі позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності.

Зважаючи на те, що обидві сторони не прибули в судове засідання, розгляд справи проведено за відсутності сторін без фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 169, 197 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини

Відповідно до свідоцтва про одруження серії І-УР № 506308 від 23.10.1959 р. складеного Кілійським райбюро ЗАГС Одеської області, ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_2.

Відповідно до свідоцтва про народження ІІ-УР № 043955 виданого в м. Кілія Рай Бюро ЗАГС Одеської області ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. /а.с. 10/.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії VII-УР № 295057 виданого 16.06.1979 р. в м. Кілія р/в ЗАГС Кілійського району Одеської області, ОСОБА_6 внаслідок укладення шлюбу 16.06.1979 р. з ОСОБА_7 змінила своє прізвище на «Ніколенко».

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-ЖД № 349072 виданого 26.10.1991 р. Кілійським р/ЗАГС Кілійського району Одеської області, ОСОБА_8 внаслідок укладення шлюбу 26.10.1991 р. з ОСОБА_9 змінила своє прізвище на «Тарнакоп».

Згідно свідоцтва про смерть серії ІІ-ЖД № 251339, виданого в м. Кілія Кілійського р/в ЗАГСА, актовий запис № 197, ОСОБА_2 помер 07.08.1979 року /а.с. 4/

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД № 351483 виданого 16.10.1984 р. в м. Кілія РайЗАГС Кілійського району Одеської області, ОСОБА_5 внаслідок укладення шлюбу 16.11.1984 р. з ОСОБА_10 змінила своє прізвище на «Трофимчук».

Як вказано в свідоцтві про смерть серії 1-ЖД № 226984, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 278, ОСОБА_10 помер 07.10.2010 року /а.с. 9/.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 294297, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 131, ОСОБА_3 померла 02.06.2012 року /а.с. 5/

Посилаючись на нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу від 24.10.1963 р., власниками домобудівні в м. Кілія, вул. Гоголя, 25 є ОСОБА_5 та ОСОБА_2.

Відповідно до рішення виконкому Кілійської міської ради № 80 від 29.03.1973 р. ОСОБА_5 та ОСОБА_2 надано дозвіл про знесення старого будинку в м. Кілія, вул. Гоголя, 25.

10 квітня 1973 р. відділом комунального господарства виконкому Кілійської міської ради депутатів трудящих ОСОБА_5 та ОСОБА_2 надано дозвіл на здійснення будівельних робіт на земельній ділянці в м. Кілія, по вул. Гоголя, 21.

Після завершення будівництва житлового будинку № 23 по вул. Гоголя в м. Кілія, в присутності ОСОБА_2 було складено акт про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння.

Випискою з рішення № 246 від 01.09.1997 р. виконкомом Кілійської міської ради, ОСОБА_3 було передано земельну ділянку площею 900 кв.м. для постійного користування.

Відповідно до технічного паспорту, складеного КП «Кілійське РБТІ та РОН» від 28.11.2012 р., житловий будинок по вул. Гоголя, № 23 (колишній № 25, №21), в м. Кілія Кілійського району Одеської області в цілому складається з: житлового будинку літ. А, 1973 року побудови; кухні літ. Б; сараю літ. В; вбиральні літ. Г; надвірних споруд - № 1-3; І.

Згідно листа Кілійської районної державної нотаріальної контори № 1234/01-16 від 16.10.2013 р., після смерті ОСОБА_3, яка померла 02.06.2012 року, спадкова справа 400/2012 була заведена 05.11.2012 р. за заявою про прийняття спадщини від імені ОСОБА_1. 05.11.2012 р. до Кілійської районної державної нотаріальної контори подані заяви про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 від імені ОСОБА_11 - дочки спадкодавця та ОСОБА_12 сина спадкодавця.

Згідно листа Кілійської районної державної нотаріальної контори № 520/01-16 від 06.06.2014 р., після смерті ОСОБА_2, який помер 07.08.1979 року, спадкова справа не заводилась, в передбачений законом термін до Кілійської районної державної нотаріальної контори ніхто не звертався.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Як вбачається зі змісту Прикінцевих та перехідних положень ЦК України - відносини спадкування регулюються правилами відповідного ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Оскільки ОСОБА_2 помер 07.08.19979року, до спадкування майна після його смерті підлягають застосуванню положення ЦК УРСР.

Так, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до розяснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по обєктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно п.5 ч. 2 ст. 234, ст. 256 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Виходячи з наведеного суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо встановлення факту належності житлового будинку померлим ОСОБА_3 і ОСОБА_2 та встановлення факту прийняття спадщини, оскільки правовстановлюючий документ на даний будинок відсутній, хоча є акт про закінчення будівництва та введення в експлуатацію відповідного житлового будинку, тобто його будівництво проведено у відповідності до діючого на той час законодавства, а ОСОБА_3 дійсно успадкувала після смерті ОСОБА_2 будинок в порядку спадкування за законом, прийнявши спадщину шляхом фактичного відповідно до положень ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, постійно проживаючи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, як подружжя.

Стосовно заявлених позивачем вимог про визнання права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлої 02.06.2012 року, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вказано в ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обовязки,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом ycієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Беручи до уваги те, що позивач, який є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 згідно ст. 1261 ЦК України в порядку ст. 1269 ЦК України прийняв спадщину, інші спадкоємці відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача, оформлення спадщини у вигляді відповідного будинку в нотаріальному поряду неможливе в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадщину та вважає, що право позивача підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в звязку з чим задовольняє позов.

Керуючись ст.ст.10,11, 209, 212-215, 256 ЦПК, ст. 16, 1261 ЦК України, ст. 549 ЦК УРСР, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт проживання на день смерті 04.08.1979 р. ОСОБА_2 за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Кілія, вул. Гоголя, 23 (колишній №25, № 21).

Встановити факт належності житлового будинку за адресою:Одеська область, Кілійський район, м. Кілія, вул. Гоголя, 23 (колишній № 25, № 21) ОСОБА_3, померлій 2 червня 2012 р. та ОСОБА_2, померлому 7 серпня 1979 р.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розміщений по вул. Гоголя, 23 (колишній № 25, № 21) в м. Кілія Кілійського району Одеської області, згідно спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 2 червня 2012 р. та ОСОБА_2, померлого 7 серпня 1979 р.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_13