АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду м. Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Вербової І.М., Панченка М.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за
користування майном, за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на
заочне рішення Дарницького районного
суду м. Києва від 12лютого 2014 року,-

встановила:

18.11.2013 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з
вказаним позовом, в якому просив
стягнути з ОСОБА_2 борг за
користування квартирою у розмірі 95 880
грн. та відшкодувати судові витрати
по справі.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що у
вересні 2012 р. між ним та ОСОБА_2 в усній
формі було укладено договір про
надання останній у користування
квартири, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 та належить йому на праві
власності. За досягнутою між ними
домовленістю договір укладений
строком на один рік зі сплатою
щомісячної плати за проживання в
розмірі 1000 доларів США, що становило 7
990 грн., та щомісячних рахунків за
житлово-комунальні послуги. ОСОБА_2
отримала ключі від квартири та
домофону, перевезла речі та
облаштувалась, чим підтвердила свою
згоду на укладення договору. У
вересні 2013 р. відповідач залишила
квартиру, не сплативши плату за 12
місяців в розмірі 12 000 доларів США, що
за курсом НБУ становило 95 880 грн.

Заочним рішенням Дарницького
районного суду м. Києва від 12 лютого
2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_3 просить скасувати
вказане судове рішення та ухвалити
нове про задоволення позову.
Посилається на його незаконність та
необґрунтованість, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

Свої доводи обґрунтовувала тим, що
судом першої інстанції не було вжито
всіх заходів для повного, всебічного
та об'єктивного вирішення справи.

Так, судом не було викликано на допит
свідка ОСОБА_4, яка могла повідомити
інформацію, що має важливе значення
для вирішення справи, оскільки була
свідком подій, які сталися в день
виселення ОСОБА_2 з квартири позивача.

Крім того, судом було порушено норми
ст.212,213 ЦПК України, якими
передбачений обов'язок суду вживати
всіх заходів для повного, всебічного
та об'єктивного розгляду справи, а
також норми ст. 214 ЦПК України, якими
встановлено обов'язок під час
ухвалення рішення вирішити питання
чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 апеляційну скаргу
підтримала та просила її задовольнити.

Інші особи, що беруть участь в справі,
в судове засідання не з'явилась.

Відповідно до довідки відділу
адресно-довідкової роботи ГУ ДМС
України в АР Кним від 11.12.2013 р.
№0101/03-17835, ОСОБА_2 значиться
зареєстрованою з 19.05.2001 р. за адресою:
АДРЕСА_2 (а.с.17).

За вказаною адресою відповідач судову
повістку не отримала, остання
повернулась до суду без вручення.

Клопотання представника позивача про
відкладення розгляду справи та
повторного виклику відповідача в
судове засідання, яка за існуючою
інформацією проживає в м. Києві,
колегія суддів вважає
необґрунтованим, оскільки точної
адреси місця проживання, за якою було
б можливим здійснити виклик
відповідача в судове засідання, суду
надано не було.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника позивача,
з'ясувавши обставини справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 є власником квартири під
АДРЕСА_1.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої станції виходив з того, що
позивачем не надано доказів на
підтвердження факту проживання
відповідача у вищевказаній квартирі,
укладення з останньою договору найму
житла, досягнення між сторонами
договору згоди з усіх його істотних
умов.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 810 та ч. 1 ст. 811 ЦК
України за договором найму (оренди)
житла сторона - власник житла
(наймодавець) передає або
зобов'язується передати другій стороні
(наймачеві) житло для проживання у
ньому на певний строк за плату. Договір
найму житла укладається у письмовій
формі.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених ст.61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказів досягнення сторонами в
належній формі згоди з усіх істотних
умов договору найму (оренди) житла
суду не надано.

Матеріали справи також не містять
доказів щодо існування у відповідача
заборгованості у зв'язку з
проживанням в квартирі позивача у
визначеному останнім розмірі.

Доводи апеляційної скарги про те, що в
позовній заяві містилось посилання на
те, що свідком подій була консьєрж
будинку, в якому розташована квартира
позивача, проте суд необґрунтовано не
вирішив питання про її виклик та допит,
є необґрунтованими, оскільки
відповідних клопотань з цього
приводу перед судом порушено не було.

Крім цього, відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК
України обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Покази свідка на підтвердження факту
наявності заборгованості та її розміру
не є належними та допустимими
доказами.

Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне рішення, з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, а тому підстав для його
скасування не вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення
рішення без змін.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Дарницького районного
суду м. Києва від 12лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/5585/2014

Головуючий у суді першої
інстанції:Каліушко Ф.А.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Кирилюк Г.М