Провадження №2/369/726/14
РІШЕННЯ

Іменем України

24.03.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі

головуючої судді
Медвідь Н.О.

при секретарі
Ткаченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл
спільного набутого майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
даним позовом, посилаючись на те, що з
відповідачем вона перебуває в
зареєстрованому шлюбі з 16.12.2012.

В період шлюбу сторони придбали
спільне сумісно нажите майно, яке
складається з вантажного автомобіля
(самоскиду) марки "Камаз" модель 5511, шасі
НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1
вартістю - 64 000 гривень.

Вона неодноразово пропонувала
відповідачу вирішити питання щодо
розподілу спільно набутого майна в
добровільному порядку, але відповідач
не бажає вирішити спір у добровільному
порядку.

Тому просила визнати за відповідачем
право власності на вантажний
автомобіль (самоскид) марки "Камаз"
модель 5511, шасі НОМЕР_2, державний
номерний знак НОМЕР_1, вартістю - 64 000
гривень. Зобов'язати відповідача
сплатити на її користь, грошову
компенсацію в розмірі 32 000 гривень,
Судові витрати покласти на
відповідача.

В судовому засіданні позивач позов
підтримала, та просила стягнути
грошову компенсацію за ? частину
вартості автомобіля згідно висновку
експертизи.

Відповідача позов визнав.

Суд, вислухавши осіб, які приймають
участь у розгляді справи, вивчивши
матеріали справи, позов задовольняє з
наступних підстав:

Судом встановлено, що сторони
знаходяться у зареєстрованому шлюбі з
16.12. 2012 зареєстровано у виконкомі
Боярської міської ради
Києво-Святошинського району , про що
був зроблений актовий запис №516 та
видане свідоцтво серії НОМЕР_3.

В період шлюбу сторони придбали
вантажний автомобіль (самоскид) марки
"Камаз" модель 5511, шасі НОМЕР_2,
державний номерний знак НОМЕР_1.

Відповідно до ст.60 СКУ майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.69 СКУ Дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

Відповідно до ст.70 СКУ При вирішенні
спору про поділ майна суд може
відступити від засади рівності часток
подружжя за обставин, що мають істотне
значення. Відповідно до ст.71 СКУ Майно,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі. Якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом. При
цьому суд бере до уваги інтереси
дружини, чоловіка, дітей та інші
обставини, що мають істотне значення.

Тієї ж самої позиції дотримується і
Верховний Суд України, який в Постанові
Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» зазначив, що поділ спільного
майна подружжя здійснюється за
правилами, встановленими статтями 69 - 72
СКУ та ст.372 ЦКУ. При цьому вартість
майна, що підлягає поділу, визначається
за погодженням між подружжям, а при
недосягненні згоди - виходячи з дійсної
його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до п.23 Постанови №11 суди,
вирішуючи спори між подружжям про
майно, необхідно встановлювати обсяг
спільно нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання. Спільною сумісною
власністю подружжя, що підлягає поділу
(статті 60, 69 СКУ, ч. З ст. 368 ЦКУ),
відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть
бути будь-які види майна, за винятком
тих, які згідно із законом не можуть їм
належати (виключені з цивільного
обороту), незалежно від того, на ім'я
кого з подружжя вони були придбані чи
внесені грошовими коштами, якщо інше не
встановлено шлюбним договором чи
законом.

Згідно Висновку №8082 судової
авто-товарознавчої експертизи від
19.02.2014 проведеної експертом
Незалежного інституту судових
експертиз Барболюком В.С. дійсна
вартість спірного автомобіля момент
розгляду справи в суді складає 50 675 грн.
08 коп.

Тому суд визнає за відповідачем право
власності на вантажний автомобіль
(самоскид) марки "КАМАЗ" модель 5511, шасі
НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1,
та стягує на користь позивача грошову
компенсацію за ? частину вартості його
в розмірі 25 337 грн,54 коп. оскільки
загальна вартість автомобіля згідно
висновку експертизи становить 50 675 грн.
08 коп.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх
сукупності, дійшов висновку про
обґрунтованість та доведеність вимог
позивача, оскільки вони відповідають
вимогам ст.57-59 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 57, 60, 67, 69, 70 СК України, ст.ст. 10, 11,
209, 212-214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
вантажний автомобіль (самоскид) марки
"КАМАЗ" модель 5511, шасі НОМЕР_2,
державний номерний знак НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
грошову компенсацію за ? частину
вартості вантажного автомобіля
(самоскид) марки "КАМАЗ" модель 5511, шасі
НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1
в розмірі 25 337 грн. 54 коп. 1 200 грн. за
проведення експертизи та 253 грн. 37 коп.
судового збору, а всього 26 790 грн. 91 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
через Києво-Святошинський протягом 10
днів з дня його проголошення.

Суддя: