У Х В А Л А

Іменем України

17 квітня 2014 року
м. Ужгород

Судова колегія судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого
- Власова С.0.,

суддів-Фазикош Г.В.,Бисаги Т.Ю.

при
секретарі - Чучка Н.В.,

з участю:
представника позивача ОСОБА_2-ОСОБА_3,

представника відповідача-Данайканич
М.М.,

представника третьої особи-Мацола Д.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 та її
представника ОСОБА_3 на рішення
Свалявського районного суду від 10
грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ТзОВ «Надія» про
витребування майна з чужого
незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернулася
до суду з позовом до ТзОВ «Надія», в
якому зазначала, що на початку серпня
вона звернулася до ТзОВ «Соляріс-М» в
усній формі про можливість купівлі
трьох станків, на що 23.08.2013 року
отримала відповідь про наявність таких
і знаходження їх на території ТзОВ
«Надія» в АДРЕСА_1

27.08.2013 року був укладений договір
купівлі-продажу між позивачем та ТзОВ
«Соляріс-М», після чого 09.09.2013 року
позивач прийшла на територію ТзОВ
«Надія» для отримання куплених
станків, однак не змогла їх забрати,
оскільки їй не надали вільного доступу
до майна. За наведених обставин просила
суд витребувати від ТзОВ «Надія» в
особі директора ОСОБА_5 належне
позивачу майно: станок продольного
розпилу (продольно-обрізний станок),
циркулярна пила (фугувально-продольний
обрізний станок), циркулярна пила.

В ході розгляду справи судом в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог, залучено ТзОВ
«Соляріс-М».

Рішенням Свалявського районного
суду від 10.12.2013 року у задоволенні
позову ОСОБА_2 до ТзОВ «Надія», де третя
особа без самостійних вимог ТзОВ
«Соляріс-М» про витребування майна з
чужого незаконного володіння -
відмовлено повністю.

Не погодившись із рішенням суду,
ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 подали
апеляційну скаргу, в якій зазначають,
що рішення суду ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи, при цьому
посилаються на аналогічні обставини,
що викладені в позові. Просять рішення
суду від 10.12.2013 року скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді -
доповідача, пояснення представників
сторін та третьої особи, перевіривши
матеріали справи, обговоривши підстави
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає за необхідне її відхилити з
таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Встановлено, що 27.08.2013 року між ТзОВ
«Соляріс-М» та ОСОБА_2 було укладено
договір купівлі-продажу наступного
товару: 1) станок продольного розпилу
(продольно-обрізний станок) вартістю
6400,00 грн, в кількості 1 шт.; 2) циркулярна
пила (фугувально-продольний обрізний
станок) вартістю 5500,00 грн., в кількості 1
шт.; 3) циркулярна пила вартістю 2000,0 грн.
в кількості 1 шт. (а.с.5-6).

Згідно п.2.2. Договору: вказаний
товар знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Згідно квитанції до прибуткового
касового ордеру №27/08 від 28.08.2013 року,
№27/08 від 27.08.2013 року та №б/н від 27.08.2013
року ОСОБА_2 виплата ТзОВ «Соляріс-М»
вартість придбаного товару відповідно
до укладеного між ними Договору
купівлі-продажу.

Тобто, ОСОБА_2 набула право
власності на зазначене вище майно,
оскільки виконала зі свого боку всі
умови договору купівлі-продажу.

Частиною 1 статті 328 ЦК України
встановлено, що право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Статтею 655 ЦК України визначено, що
за договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов»язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов»язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

У своїй позовній заяві позивач
посилається на той факт, що придбаний
нею товар знаходиться у відповідача
ТзОВ «Надія» начебто без законної не
те підстави.

Разом з тим, згідно Рішення №5
засновника підприємства від 05.08.2013 року
вирішено: внести до Статутного фонду
ТзОВ «Соляріс-М» обладнання, яке
належить ПП «Соляріс-Л», на суму 13900
грн., а саме: 1) станок продольного
розпилу (продольно-обрізний станок)
вартістю 6400,00 грн, в кількості 1 штука; 2)
циркулярна пила (фугувально-продольний
обрізний станок) вартістю 5500,00 грн., в
кількості 1 штука; 3) циркулярна пила
вартістю 2000,0 грн. в кількості 1 штука
(а.с.43).

Тобто, спірне майно станом на
05.08.2013 року входило до Статутного фонду
ТзОВ «Соляріс-М», і саме останнє на
виконання умов договору
купівлі-продажу мало вжити заходів для
передання такого ОСОБА_2 Таким чином,
має місце факт невиконання стороною
продавця умов Договору
купівлі-продажу.

Згідно ст. 387 ЦК України власник
має право витребувати своє майно від
особи, яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Разом з тим, стороною позивача не
надано суду та не здобуто судом у
судовому засіданні доказів щодо
перебування зазначеного майна у
відповідача - ТзОВ «Надія» без
достатньої на те правової підстави,
оскільки згідно наданого договору
оренди № 15/09/11 від 15.09.2011 року,
укладеного між ТзОВ Фірма «Надія» та ПП
«Соляріс-Л», відповідачем надавалися
ПП «Соляріс-Л» виробничі площі (200 м.2) та
устаткування, які знаходяться за
адресою АДРЕСА_1 для виробничих потреб
(а.с.15-17), тобто певне обладнання
знаходилося на території відповідача
на підставі відповідного договору,
однак в подальшому спірний товар був
переданий юридичною особою-ПП
«Соляріс-Л» юридичній особі- ТзОВ
«Соляріс-М», встановити який саме товар
знаходиться на території відповідача
та ідентифікувати його з товаром, який
був проданий ТзОВ «Соляріс-М» позивачу
з матеріалів справи є неможливим.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України: кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, той факт, що
стороною позивача не доведено факту
перебування її майна у відповідача, а
станом на 05.08.2013 року спірне майно
входило до Статутного фонду ТзОВ
«Соляріс-М», було передано останньому
на підставі відповідного акту та було
відчужено на підставі договору
купівлі-продажу, однак всупереч умовам
договору не передано покупцеві, суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку щодо відмови у задоволенні
позовних вимог, оскільки такі вимоги
позивача по відношенню до ТзОВ «Надія»
є не обґрунтованими та безпідставними.

Згідно вимог ст. 303 ч.1 ЦПК України,
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає,
що доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.304, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313,
п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України судова
колегія судової палати ,-

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та її
представника ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Свалявського районного
суду від 10 грудня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді :