У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Луспеник Д.Д.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 3 лютого 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Київської
області від 15 квітня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визначення порядку
користування земельною ділянкою,

в с т а н о в и в:

У грудні 2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звернулись до суду з указаним позовом,
посилаючись на те, що їм на підставі
спільної часткової власності належить
4/25 та 17/50 часток відповідно житлового
будинку по АДРЕСА_1. Решта будинку
належать ОСОБА_5 22/100 - часток та
ОСОБА_6 7/25 - часток. За будинком, згідно
рішення виконавчого комітету
Білоцерківської міської ради
Київської області від 22 липня 1959
року зареєстровано земельну ділянку
площею 1 025 кв. м та затверджено
квартальну зйомку. Зазначена земельна
ділянка у власність та оренду нікому не
надавалась.

Ураховуючи викладене, позивачі просили
визначити порядок користування
земельною ділянкою площею 1 025 кв. м, що
розташована по АДРЕСА_1, виділивши їм у
спільне сумісне користування частину
земельної ділянки, що відповідає сумі
часток у праві власності на житловий
будинок, а відповідачам частини
земельної ділянки, що відповідають
їхнім часткам у праві власності на
житловий будинок

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 3 лютого 2014 року, залишеним без змін
узхвалою апеляційного суду Київської
області від 15 квітня 2014 року, у
задоволенні позову ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
просять оскаржувані судові рішення
скасувати, посилаючись на порушення
судами норм матеріального й
процесуального права, та ухвалити нове
рішення по суті їх позовних вимог.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень
й доданих до касаційної скарги
матеріалів убачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені у ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності зазначених судових
рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у
справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визначення порядку
користування земельною ділянкою за
касаційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 3 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 15 квітня 2014 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ Д.Д. Луспеник