АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/1345/2014
інстанції: Іванищук А.А.
Доповідач: Вербицька Л.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року травня місяця 21 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Вербицької
Л.І.Суддів:Радченка С.В. Слюсаренко
О.В.при секретарі:Сікорі О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_6, на
ухвалу Дніпровського районного суду м.
Херсона від 20 лютого 2014 року у справі за
заявою ОСОБА_6, зацікавлена особа:
Міський відділ державної реєстрації
актів цивільного стану Головного
управління юстиції у Херсонській
області, про встановлення факту, що має
юридичне значення,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з заявою про встановлення факту,
що має юридичне значення, в якій
просила: встановити факт, що ОСОБА_7,
громадянин Сполучених Штатів Америки
не є батьком ОСОБА_9; внести зміни до
актового запису №16 від 10 січня 2002 року
по Міському відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
Головного управління юстиції
Херсонської області та свідоцтво про
народження дитини ОСОБА_9, виключивши
відомості про батьківство: ОСОБА_7,
громадянина Сполучених Штатів Америки.
В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_6
зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї
народилася донька ОСОБА_10. В середині
2002 року вона з ОСОБА_7 зареєструвала
шлюбні відносини, на підставі чого були
внесені зміни до свідоцтва про
народження її доньки, а саме: запис про
батька - ОСОБА_7. Під час перебування у
шлюбі було проведено генетичну
експертизу на встановлення
батьківства, за результатами якої
встановлено, що ОСОБА_7 не є біологічним
батьком ОСОБА_9 Рішенням суду від 13
грудня 2004 року шлюб між ними розірвано,
а також даним рішенням припинено
фінансову відповідальність ОСОБА_7 по
відношенню до ОСОБА_9

Заяву про встановлення факту, що має
юридичне значення, а саме факту про те,
що ОСОБА_7 не є батьком ОСОБА_9, заявниця
подала з метою захисту своїх
конституційних прав.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Херсона від 20 лютого 2014 року
відмовлено у відкритті провадження у
справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, яка діє в
інтересах ОСОБА_6, вважаючи ухвалу суду
незаконною, необґрунтованою та такою,
що постановлена з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
просить ухвалу суду скасувати та
постановити нове рішення про
задоволення заявлених вимог в повному
обсязі.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до суду апеляційної інстанції
не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися в судове засідання,
перевіривши відповідність
оскаржуваної ухвали вимогам
цивільного процесуального закону,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

З заявлених ОСОБА_6 вимог вбачається, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї народилася донька
ОСОБА_10. В середині 2002 року вона з
ОСОБА_7, громадянином США,
зареєстрували шлюб, на підставі чого
були внесені зміни до свідоцтва про
народження її доньки, а саме зазначено
батьком дитини - ОСОБА_7 (а.с.9). У зв'язку
з тим, що під час перебування у шлюбі
було проведено генетичну експертизу на
встановлення батьківства, за
результатами якої виявлено, що ОСОБА_7
не є біологічним батьком ОСОБА_10 і
рішенням суду від 13 грудня 2004 року шлюб
між ними розірвано та припинено
фінансову відповідальність ОСОБА_7 по
відношенню до ОСОБА_10, у заявниці
виникла необхідність встановити
вищезазначений юридичний факт,
оскільки відомості про батька у
свідоцтві про народження, який не є
біологічним батьком дитини, обмежують
як її права, так і права дитини.

Заява подана в порядку глави 6 ЦПК
України, яка регламентує розгляд судом
справ про встановлення фактів, що мають
юридичне значення.

Згідно розділу IV ЦПК України справи про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення розглядаються судами в
порядку окремого провадження.
Відповідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме
провадження це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Частиною першою статті 256 ЦПК України
передбачений перелік юридичних фактів,
які можуть бути встановлені у судовому
порядку.

Частиною другою зазначеної статті
передбачено, що у судовому порядку
можуть бути встановлені також інші
факти, від яких залежить виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав фізичних осіб, якщо
законом не визначено іншого порядку їх
встановлення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 і ст.256 ЦПК
України та роз'яснень, викладених у п.1
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №5 від 31 березня 1995 року «Про
судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення», суд розглядає в порядку
окремого провадження справи про
встановлення фактів, якщо: згідно з
законом такі факти породжують юридичні
наслідки, тобто від них залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав громадян;
чинним законодавством не передбачено
іншого порядку їх встановлення;
заявник не має іншої можливості
одержати або відновити загублений чи
знищений документ, який посвідчує факт,
що має юридичне значення; встановлення
факту не пов'язується з наступним
вирішенням спору про право.

Відповідно до ч.4 ст.256 ЦПК України суддя
відмовляє у відкритті провадження у
справі, якщо з заяви про встановлення
факту, що має юридичне значення,
вбачається спір про право, а якщо спір
про право буде виявлений під час
розгляду справи, - залишає заяву без
розгляду.

Таким чином, ОСОБА_6 звернулася до суду
для поновлення порушеного права щодо
визначення походження дитини, яке має
вирішуватися у позовному провадженні у
відповідності до норм чинного
законодавства шляхом надання
відповідних доказів на підтвердження
заявлених вимог, а не в порядку
окремого провадження всупереч
принципу змагальності сторін.

Зазначені заявником обставини, як
підстави для встановлення факту, а
також наведення на підтвердження цих
обставин конкретних доказів щодо
оспорення батьківства, свідчать про те,
що спір стосується прав та обов'язків
особи, яка зазначена батьком дитини у
актовому запису, але не є у даному спорі
учасником процесу.

На підставі наведеного колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відмову у відкритті
провадження на підставі ч.4ст.256 ЦПК
України, оскільки із тексту заяви
вбачається наявність спору про
визначення походження дитини, який
повинен вирішуватись в порядку
позовного провадження.

За таких обставин ухвала суду
відповідає нормам цивільного
процесуального закону і підстав для її
скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги колегія
суддів до уваги не приймає, як такі, що
не ґрунтуються на вимогах закону та не
спростовують висновків суду. Додані до
апеляційної скарги документи, як
докази у виниклому спорі, лише
підтверджують наявність спору про
право у сімейних правовідносинах.

Керуючись ст.307, п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, яка діє в
інтересах ОСОБА_6, відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Херсона від 20 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу може
бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий

Судді