Справа № 1207/1329/12
Провадження № 22ц/782/5702/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі :

Головуючого судді - Лозко Ю. П.

Суддів: Заіки В. В., Дмитрієвої
Л. Д.

При секретарі : Івасенко І.А.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Луганську справу за
апеляційною скаргою Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Луганського управління юстиції на
ухвалу Жовтневого районного суду м.
Луганська від 02 грудня 2013 року по
цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на
бездіяльність державних виконавців
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Луганського
міського управління юстиції, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з вказаною скаргою, в якій
посилаючись на порушення
держвиконавцями Ленінського ВДВС ЛМУЮ
строків виконання рішення суду, згідно
виконавчого листа за №2-3807/2009 р. від
29.10.2009 року, виданого Жовтневим
районним судом м. Луганська про
стягнення з ОСОБА_3 на його користь 5828,45
гривень, що свідчить про їх
бездіяльність, оскільки на час
звернення до суду з даною скаргою,
рішення суду не виконано, тому просив
суд, визнати бездіяльність державного
виконавця Ленінського ВДВС
Луганського МУЮ
неправомірною.Зобов'язати державного
виконавця Ленінського ВДВС
Луганського МУЮ в повному обсязі
провести виконавчі дії, а саме:
провести стягнення с отриманих
боржником доходів, провести опис та
арешт майна боржника, заборонити
боржникові виїзд за межі України, до
повного погашення боргу. Постановити
окрему ухвалу по відношенню посадових
осіб, які допустили бездіяльність при
проведенні виконавчого провадження.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Луганська від 02 грудня 2013 року
зазначену скаргу задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність
державних виконавців Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Луганського міського управління
юстиції при виконанні виконавчого
листа № 2-3807, виданого 29 жовтня 2009 року
Жовтневим районним судом м. Луганська
про стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 5828, 45 грн. у виконавчому
провадженні № 15880911.

Зобов'язано державних виконавців
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Луганського
міського управління юстиції усунути
порушення прав ОСОБА_2 шляхом вчинення
відповідних дій по належному виконанню
виконавчого листа, виданого 29 жовтня 2009
року Жовтневим районним судом м.
Луганська у відповідності до вимог
Закону України «Про виконавче
провадження».

У задоволенні інших вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду
першої інстанції, Ленінський ВДВС
Луганського МУЮ звернувся з
апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення норм
процесуального права, просить суд,
скасувати ухвалу Жовтневого районного
суду м. Луганська від 02 грудня 2013 року
та постановити нову ухвалу, якою у
задоволенні скарги ОСОБА_2 до
Ленінського ВДВС Луганського МУЮ -
відмовити.

Заслухавши доповідача, доводи
представника апелянта, дослідивши
матеріали справи, судова колегія
вважає апеляційну скаргу такою, що не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Постановляючи ухвалу про часткове
задоволення скарги ОСОБА_2, суд першої
інстанції виходив з того, що під час
проведення виконавчих дій з виконання
виконавчого листа за № 2-3807/2009 року від
29.10.2009 року, виданого Жовтневим
районним судом м. Луганська, державними
виконавцями Ленінського ВДВС
Луганського МУЮ були допущені
порушення вимог Закону України „Про
виконавче провадження" щодо здійснення
заходів необхідних для своєчасного і в
повному обсязі виконання судового
рішення, у зв'язку з цим, їх
бездіяльність є неправомірною.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони відповідають дійсним
обставинам справи, вимогам закону.

Судом встановлені наступні
обставини, на виконанні Ленінського
ВДВС Луганського МУЮ знаходиться ВП
№15880911,за виконавчим листом, виданим
29.10.2009 року, Жовтневим районним судом м.
Луганська про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 5828, 45 гривень.

Згідно ст. 1 Закону України „Про
виконавче провадження", виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
цьому Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Статтею 5 Закону України „Про
виконавче провадження", визначені
права та обов'язки державних
виконавців, за якими - державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Державний виконавець:-здійснює
необхідні заходи щодо своєчасного і
повного виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб і порядок, визначені
виконавчим документом.

Згідно ч.2 ст.11,ч.2 ст.17 Закону
України „Про виконавче провадження"
державна виконавча служба зобов'язана
здійснювати заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Згідно постанови державного виконавця
Ленінського ВДВС Луганського МУЮ
Тіщенко Ю.С. 18.11.2009 року було відкрито
вказане виконавче провадження.
Боржнику ОСОБА_3 встановлено 7 денний
строк для добровільного виконання
рішення суду. Копія цієї постанови була
вручена боржнику під розпис.

У встановлений строк, боржник ОСОБА_3
рішення суду у добровільному порядку
не виконав.

Згідно ст. 27 Закону України «Про
виконавче провадження», яка передбачає
початок примусового виконання рішень,
у разі ненадання боржником у строки,
встановлені ч.2 ст.25 цього Кодексу для
самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення.

Згідно ст. 30 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження. Строк здійснення
виконавчої дії обчислюється з моменту
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження.

Запити до АБ УМВС України в
Луганській області та до МРЕВ УДАІ
України в Луганській області щодо
місця реєстрації та наявності
транспортних засобів стосовно
боржника, державним виконавцем були
направлені тільки 01 березня 2010 року.

Отже, більше трьох місяців жодних
дій з примусового виконання рішення
суду не здійснювалось.

Відповіді на зазначені вище запити
були одержані держвиконавцем 22 березня
2010 року та 19 квітня 2010 року, згідно
відомостей яких, боржник
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, та
має автомобіль НОМЕР_1.

Судом також встановлено, що акт
про відсутність боржника за вказаним
місцем реєстрації складений лише 23
лютого 2011 року, що становить більше
одного року з дня відкриття
виконавчого провадження, а постанова
про накладення арешту на зазначений
вище автомобіль який належить
боржнику, винесена держвиконавцем 07
липня 2011 року, тобто через 1 рік 7
місяців після відкриття виконавчого
провадження. 08.07.2011 року також було
складено державним виконавцем акт про
відсутність боржника за місцем
реєстрації. 11.07.2011 року були направлені
запити до МКП „БТІ" Обласної інспекції
з державного технічного нагляду,
Управління Держкомзему у м. Луганську,
ЛМЦЗ, ДПІ та УПФУ в Ленінському районі
м. Луганська, щодо наявності нерухомого
майна, розрахункових рахунків та іншої
інформації стосовно боржника. Окрім
того, ці дії по примусовому виконанню
рішення суду державними виконавцями
були здійснені після звернення
заявника ОСОБА_2 до суду з даною
скаргою.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 387 ЦПК
України, у разі встановлення
обґрунтованості скарги, суд визнає
оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов"язовує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Отже, судом встановлено, що
проведені державними виконавцями дії
по примусовому виконанню рішення суду
за ВП №15880911 були здійснені з
порушенням вищевказаних вимог закону,
що свідчить про бездіяльність, яка є
неправомірною.

Доводи апеляційної скарги про те,
що розгляд даної скарги відноситься до
компетенції адміністративного суду, на
увагу колегії суддів не заслуговують,
оскільки правовідносини що виникли між
сторонами регулюються нормами
цивільного судочинства визначеними
ст.ст. 383-387 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції.

Оскаржувана ухвала відповідає вимогам
закону, підстав для її скасування
судова колегія не вбачає.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 312 ЦПК
України розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції, апеляційний суд:
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Керуючись ст. ст. 383-387ст. 312 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Луганського управління юстиції
відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду
м. Луганська від 02 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :