Номер провадження: 22-ц/785/4477/14
Головуючий у першій інстанції Сегеда
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого судді:
Погорєлової С.О.

суддів: Сидоренко І.П.,
Дрішлюка А.І.

при секретарі
Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 20 лютого 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Державного агентства
з інвестицій та управління
національними проектами України про
стягнення недоплаченої заробітної
плати, відшкодування моральної шкоди,
визнання дій такими, що порушують
права,-

встановила:

Позивач звернувся до суду з позовом,
який в процесі розгляду справи уточнив,
про стягнення недоплаченої заробітної
плати у розмірі 36 218,26 гривень,
відшкодування моральної шкоди у
розмірі 50 000 гривень, визнання дій
такими, що порушують права. (т. 1 а. с. 2-4,
109-114)

В обґрунтування позову посилався на те,
що 02.01.2013 року його було поновлено на
посаді директора Одеського
регіонального центру з інвестицій та
розвитку, що належить до сфери
управління Державного агентства з
інвестицій та управління
національними проектами України, на
підставі рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 10 липня 2012
року, та на його користь була стягнута
середньомісячна заробітна плата за час
вимушеного прогулу за період з 29.03.2012
року по 10.07.2012 рік. Також зазначав, що з
моменту поновлення його на роботі,
відповідач необґрунтовано занижує
йому заробітну плату, шляхом
призначення йому премій та надбавок у
меншому розмірі, ніж директорам
аналогічних закладів в інших областях.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 20 лютого 2014 року позов
ОСОБА_2 залишено без задоволення. (т. 2 а.
с. 10-14)

В апеляційній скарзі апелянт просить
скасувати судове рішення з ухваленням
нового рішення, яким позов
задовольнити у повному обсязі,
посилаючись на його необґрунтованість,
неповне з`ясування обставин, що мають
значення для справи, порушення судом
норм процесуального та матеріального
права. (т. 2 а. с. 18-19)

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку про
відхилення апеляційної скарги ОСОБА_2 з
наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі
рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 10.07.2012 року ОСОБА_2 був
поновлений на роботі на посаді
директора установи «Одеський
регіональний центр з інвестицій та
розвитку», також цим рішенням стягнуто
на його користь середній місячний
заробіток за час вимушеного прогулу в
розмірі 6 358,56 гривень та моральну шкоду
в розмірі 5 000,00 гривень. (а. с. 5-6)

Наказом Державного агентства з
інвестицій та управління
національними проектами України від
14.12.2012 року № 495/к було скасовано наказ
Держінвестпроекту України від 29.03.2012
року № 169 про звільнення позивача від
виконання обов'язків директора
державної установи «Одеський
регіональний центр з інвестицій та
розвитку», поновлено ОСОБА_2 з 29.03.2012
року на посаді директора державної
установи «Одеський регіональний центр
з інвестицій та розвитку», виплачено
середню заробітну плату за час
вимушеного прогулу та 5 000,00 гривень в
якості відшкодування моральної шкоди.
(а. с. 7)

На підставі наказу від 02.01.2013 року за № 1
позивач приступив до виконання
обов'язків директора Державної
бюджетної установи «Одеський
регіональний центр з інвестицій та
розвитку». (а. с. 9)

Згідно довідки Державної бюджетної
установи «Одеський регіональний центр
з інвестицій та розвитку» позивачу
27.03.2013 року була виплачена середня
місячна заробітна плата за період з
10.07.2012 року по 31.12.2012 року у розмірі 16 963,41
гривень. (а. с. 13)

Також судом встановлено, що умови праці
працівників регіональних центрів з
інвестицій та розвитку регулюються
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 01.10.2007
року № 507 (із змінами і доповненнями),
зареєстрованим у Міністерстві юстиції
України 03.10.2007 року за № 1139/14406. (а. с. 27-31)

Згідно п.2.3 вказаного вище наказу
преміювання директорів центрів,
установлення їм надбавок та доплат до
посадового окладу, надання
матеріальної допомоги здійснюється за
рішенням Державного агентства з
інвестицій та інновацій,
правонаступником якого, згідно ст. 2
Указу Президента України від 12.05.2011
року № 583, є відповідач.

З матеріалів справи вбачається, що
діяльність Державної бюджетної
установи «Одеський регіональний центр
з інвестицій та розвитку» оцінюється
відповідно до Методики оцінювання
діяльності регіональних центрів з
інвестицій та розвитку (далі-Методика),
яка була затверджена наказом
Державного агентства з інвестицій та
управління національними проектами
України від 16.05.2013 року № 068-07 «Про
затвердження Методики оцінювання
діяльності регіональних центрів з
інвестицій та розвитку», а також на
підставі наказу Державного агентства з
інвестицій та управління
національними проектами України від
23.10.2012 року № 203-07 «Питання здійснення
контролю за виконанням завдань
регіональними центрами з інвестицій та
розвитку» та Положення про преміювання
директорів регіональних центрів з
інвестицій та розвитку. (а. с. 63-64, 77-83)

Відповідно до пунктів 1.1 та 1.2 Методики -
методика оцінювання діяльності
регіональних центрів з інвестицій та
розвитку (далі - РЦІР) розроблена на
виконання Рішення Колегії Державного
агентства з інвестицій та управління
національними проектами України від
23.07.2012 року з метою підвищення
ефективності діяльності РЦІР,
забезпечення уніфікованого та
об'єктивного підходу до оцінки, а також
обґрунтованого встановлення премій та
надбавок до заробітної плати за
успішне виконання покладених на РЦІР
завдань.

Оцінка діяльності РЦІР визначається як
сумарний результат балів за кожен
напрям діяльності та залучені
інвестиції, згідно до оцінювальної
таблиці щодо результативних
показників діяльності РЦІР (далі -
Оцінювальна таблиця). (а. с. 84-96)

Пунктами 1.4, 1.5,1.6 Методики встановлено,
що оцінювання здійснюється щомісячно
шляхом подання РЦІР до
Держінвестпроекту України
Оцінювальної таблиці з належним
обґрунтуванням.

Розмір премії керівникам РЦІР
встановлюється на підставі показників
Оцінювальної таблиці за шкалою
оцінювання діяльності РЦІР. Розмір
надбавок та премій для працівників
РЦІР визначається керівником з
урахуванням об'єктивної оцінки
діяльності відповідного
підрозділу/працівника.

Згідно п. 1.4 Положення про преміювання
директорів регіональних центрів з
інвестицій та розвитку» - преміювання
директорів здійснюється за
результатами діяльності РЦІР за
місяць.

Відповідно до вказаного вище положення
премія не виплачується директорам за
час відпусток, тимчасової
непрацездатності, навчання з метою
підвищення кваліфікації, у тому числі
за кордоном. Премія нараховується
щомісячно у відсотках до посадового
окладу з урахуванням фактично
відпрацьованого часу.

Розмір премії визначається за
результатами щомісячного оцінювання
діяльності РЦІР з урахуванням таких
показників: ефективне виконання
основних завдань, визначених
Положенням про РЦІР; своєчасне та
якісне виконання доручень керівництва
Держінвестпроекту України.

На підставі пропозицій, поданих
Департаментом інвестиційної політики
та регіонального розвитку, Департамент
планування та фінансового
супроводження державних програм та
національних проектів подає
пропозиції щодо преміювання в
установленому порядку на розгляд
Першому заступнику Голови
Держінвестпроекту України.

Таким чином, оплата праці та
преміювання директора та інших
працівників Державної бюджетної
установи «Одеський регіональний центр
з інвестицій та розвитку» регулюється
вищезазначеними нормативно-правовими
актами.

Отже, при вирішенні спорів про виплату
премій, надбавок і доплат необхідно
виходити з нормативно-правових актів,
якими визначено умови та розмір цих
виплат. Працівники, на яких поширюються
зазначені нормативно-правові акти,
можуть бути позбавлені таких виплат
(або розмір останніх може бути
зменшено) лише у випадках і за умов,
передбачених цими актами.

Судом встановлено, що позивачу
Державним агентством з інвестицій та
управління національними проектами
України щомісяця, на підставі наказу
Міністерства праці та соціальної
політики України від 01.10.2007 року № 507 (із
змінами і доповненнями),
зареєстрованим у Міністерстві юстиції
України 03.10.2007 року за № 1139/14406,
встановлювалися різні розміри премії в
межах фонду оплати праці за фактично
відпрацьований час, а саме: за травень
2013 року - 30% посадового окладу, за липень
2013 року - 25%, за серпень 2013 року - 35%, за
вересень 2013 року - 30 %, за жовтень 2013 року
- 35%, за листопад 2013 року - 25% (а. с. 132-158), а
також надбавки за високі досягнення в
праці на 2013 рік в розмірі 10% посадового
окладу з 01.01.2013 року за фактично
відпрацьований час в межах фонду
оплати праці. (а. с. 170)

Дані накази позивачем не
оскаржувалися, що свідчить про те, що
він погоджувався з встановленими
розмірами премій та надбавок.

В ході розгляду справи позивачем були
надані для порівняння листи щодо
преміювання та призначення надбавок
колишньому директору ОСОБА_4 (а. с. 161, 164,
167, 171)

Крім того, в обґрунтування своїх
позовних вимог та заперечень, сторони
надали суду копії оцінювальних таблиць
щодо результативних показників
діяльності Одеського регіонального
центру з інвестицій та розвитку. (а. с.
132-168, 238-377)

За таких обставин, колегія
погоджується з висновком суду, що
преміювання позивача, як директора
Державної бюджетної установи
«Одеський регіональний центр з
інвестицій та розвитку» та
встановлення йому надбавки за високі
досягнення в праці на 2013 рік
регулюються виключно наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 01.10.2007 року № 507 (із
змінами і доповненнями),
зареєстрованим у Міністерстві юстиції
України 03.10.2007 року за № 1139/14406, а також
Методикою оцінювання діяльності
регіональних центрів з інвестицій та
розвитку, та Положенням про
преміювання директорів регіональних
центрів з інвестицій та розвитку, якими
конкретні розмірі премій та надбавок
директорам не визначені і
встановлюються тільки за рішенням
Державного агентства з інвестицій та
інновацій, правонаступником якого,
згідно ст. 2 Указу Президента України
від 12.05.2011 року № 583, є Державне
агентство з інвестицій та управління
національними проектами України

Статтею 15 Закону України «Про оплату
праці» передбачено, що форми і системи
оплати праці, норми праці, розцінки,
тарифні сітки, схеми посадових окладів,
умови запровадження та розміри
надбавок, доплат, премій, винагород,
інших заохочувальних, компенсаційних,
гарантійних виплат установлюються
підприємствами у колективному
договорі з дотриманням норм і гарантій,
передбачених законодавством,
генеральною та галузевими
(регіональними) угодами.

Відповідно до ч. 2 ст. 97 Кодексу законів
про працю України форми і системи
оплати праці, норми праці, розцінки,
тарифні сітки, ставки, схеми посадових
окладів, умови запровадження та
розміри надбавок, доплат, премій,
винагород, інших заохочувальних,
компенсаційних, гарантійних виплат
установлюються підприємствами,
установами, організаціями самостійно в
колективному договорі, а у випадку,
коли його не укладено, - власником або
уповноваженим ним органом за
погодженням із профспілковим органом,
що представляє інтереси більшості
працівників, або, за його відсутності, -
з іншим органом, уповноваженим на
представництво трудовим колективом.

Пунктами 7, 8 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24 грудня 1999
року № 13 «Про практику застосування
судами законодавства про оплату праці»
роз'яснено, що, з урахуванням загальних
положень законодавства про оплату
праці, суд, при вирішенні спорів із цих
питань, має з'ясувати, чи були і як саме
вони врегульовані у зазначеному
порядку та чи були при цьому додержані
норми та гарантії, передбачені
законодавством, генеральною і
галузевою (регіональною) угодами.

У разі їх недодержання застосовується,
відповідно, норми і гарантії,
передбачені законодавством,
генеральною, галузевою (регіональною)
угодами. При вирішенні спорів про
виплату премій, винагороди за
підсумками роботи за рік чи за вислугу
років, надбавок і доплат необхідно
виходити з нормативно-правових актів,
якими визначено умови та розмір цих
виплат. Працівники, на яких поширюються
зазначені нормативно-правові акти,
можуть бути позбавлені таких виплат
(або розмір останніх може бути
зменшено) лише у випадках і за умови,
передбачених цими актами. З мотивів
відсутності коштів у проведенні
вказаних виплат може бути відмовлено
тільки в тому разі, коли вони
обумовлені в зазначених актах
наявністю певних коштів чи
фінансування.

При цьому відповідно до ст. 98 Кодексу
законів про працю України оплата праці
працівників установ і організацій, що
фінансуються з бюджету, здійснюється
на підставі законів та інших
нормативно-правових актів України,
генеральною, галузевих, регіональних
угод, колективних договорів у межах
бюджетних асигнувань і позабюджетних
доходів.

Згідно ст. 237-1 КЗпП відшкодування
власником або уповноваженим ним
органом моральної шкоди працівнику
провадиться у разі, якщо порушення його
законних прав призвели до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для свого життя.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду з вимогою про
відшкодування моральної шкоди у
розмірі 50 000,00 гривень ОСОБА_2 не було
доведено факт завдання такої шкоди,
отже, в цій частині суд першої
інстанції правомірно відмовив йому у
задоволенні позову.

Доводів, які б спростували правильні
висновки суду першої інстанції
апеляційна скарга не містить.

При зазначених обставинах, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
повно й всебічно дослідив та надав
оцінку обставинам по справі, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, що їх регулює.
Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 20 лютого 2014 року ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстав для його
скасування немає.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, ст. ст. 308, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 20 лютого 2014 року - залишити
без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Погорєлова С.О.

Судді
Дрішлюк А.І.

Сидоренко І.П.