АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 215/6749/13-ц 22-ц/774/577/К/14
Справа № 215/6749/13-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/577/К/14
Категорія - 26 (III)
Суддя - доповідач - Турік В.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Турік В.П.

суддів: Братіщевої Л.А.,
Грищенко Н.М.

при секретарі: Кузьміній Н.В.

за участі: представника відповідача
Публічного акціонерного товариства
"Північний гірничо-збагачувальний
комбінат" - Луньова Романа
Веніаміновича,

представника відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Кривбасремонт» - Олюхи Андрія
Віталійовича,

представника позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Північний гірничо-збагачувальний
комбінат» на рішення Тернівського
районного суду м. Кривого Рогу від 19
грудня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_6 до Публічного акціонерного
товариства «Північний
гірничо-збагачувальний комбінат»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кривбасремонт»,
третя особа - Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області, про
відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2013 року ОСОБА_6 звернувся з
позовом до Публічного акціонерного
товариства "Північний
гірничо-збагачувальний комбінат" (далі
ПАТ «ПівнГЗК») Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кривбасремонт»
(далі ТОВ «Кривбасремонт»), третя особа
- Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області (далі ВВД
ФСС НВ) і просив стягнути у
відшкодування моральної шкоди з ПАТ
«ПівнГЗК» 68 600 грн., а з ТОВ
«Кривбасремонт» 1 400 грн. у зв'язку з
втратою стійкої професійної
працездатності в розмірі 30% внаслідок
професійного захворювання на
виробництві, та встановлення третьої
групи інвалідності.

Рішенням Тернівського районного суду
м. Кривого Рогу від 19 грудня 2013 року
позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «ПівнГЗК» на користь
ОСОБА_6 у відшкодування моральної шкоди
25 000 грн., на користь держави судовий
збір у сумі 220 грн. 40 коп.

Стягнуто з ПАТ «Кривбасремонт» на
користь ОСОБА_6 у відшкодування
моральної шкоди 1 400 грн., на користь
держави судовий збір у сумі 9 грн.

В апеляційній скарзі представник
відповідача ПАТ «ПівнГЗК» просить
скасувати рішення суду і ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову, оскільки суд не обґрунтовано
дійшов висновку про спричинення
позивачу моральної шкоди оскільки
робота у шкідливих умовах праці з
перевищенням гігієнічних нормативів
законодавчо дозволяється та наявність
шкідливих умов праці є об`єктивним
явищем, а тому в діях відповідача
відсутня протиправна поведінка та
позивач при працевлаштуванні був
поінформований про шкідливі умови
праці та добровільно виконував такі
роботи, а його сім'я і сам позивач
користувалися додатковими пільгами.

В запереченнях на апеляційну скаргу
позивач просить рішення суду залишити
без змін, як законне та обґрунтоване,
апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог, доводів апеляційної
скарги та заперечень на неї, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Суд вірно встановив обставини
справи, дав їм належну оцінку і
відповідно до норм процесуального та
матеріального закону обґрунтовано
дійшов висновку, що позивачу заподіяна
моральна шкода під час його роботи на
підприємстві відповідача ПАТ
«ПівнГЗК» у шкідливих умовах протягом
тривалого часу, що стало причиною її
професійного захворювання, яке потягло
за собою стійку втрату працездатності
у розмірі 30 % первинно та тривале
лікування у медичних закладах.

Такий висновок суду підтверджується
записами в трудовій книжці позивача,
Актом розслідування причин виникнення
хронічного професійного захворювання
№2, від 23 вересня 2009 року, санітарно -
гігієнічною характеристикою умов
праці, та медичними документами про
лікування позивача у зв'язку з
професійним захворюванням.

Судом встановлено, що позивач з
листопада 1980 р. по лютий 1984р. працював у
важких та шкідливих умовах праці на
посадах електрозварника ручного
зварювання по ремонту гірничого
устаткування фабрик Північного ГЗК
Спецуправління № 6 виробничого
об'єднання «Кривбасрудоремонт»,
електрозварником ручного зварювання
дільниці № 5, СпУ № З ВО
«Кривбасрудоремонт» з лютого 1984 р. по
жовтень 1987 р., електрозварником ручного
зварювання дільниці № 1 СпУ № З ВАТ
«Кривбасрудоремонт» з жовтня 1987 р. по
вересень 1996р.. З грудня 1996 р. по грудень
1997 р. позивач працював
електрогазозварником дільниці № 7 УРТО
ВАТ «Північний ГЗК»,
електрогазозварником дільниці № 14
УРТО ВАТ «Північній ГЗК» з грудня 1997 р.
по березень 2005 р., електрогазозварником
спеціалізованої виробничої дільниці з
ремонту механічного устаткування на
дільниці збагачення руди РЗФ № 1 ВАТ
«Північний ГЗК» з березня 2005р. по
листопад 2008р. Потім позивач працював
електрогазозварником спеціалізованої
виробничої дільниці № 29 з ремонту
технологічного устаткування РЗФ № 1
УРТО ВАТ «Північний ГЗК». У зв'язку із
переведенням, працював
електрогазозварником дільниці
збагачення та з ремонту технологічного
устаткування РЗФ № 1 ТОВ
«Кривбасремонт» з січня 2009 р. по
квітень 2009 р.

21 квітня 2009 р. з ініціативи власника -
уповноваженим ним органом
керівництвом ТОВ «Кривбасремонт»
позивач був звільнений з займаної
посади в наслідок стану здоров'я - п. 2
ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до акту розслідування
причин виникнення хронічного
професійного захворювання від 22.09.2009
року та наданих позивачем медичних
документів встановлено, що хворів він з
2005 року (виписка з історії хвороби від 22
серпня 2008 року - а.с.35), після чого
продовжував працювати у таких же
умовах на підприємствах відповідачів,
робота на яких відповідно до акту є
причиною виникнення професійного
захворювання.

Висновком МСЕК первинного від 21.10.2009 р.
та повторного від 08.10.2012р. право на
відшкодування моральної шкоди виникло
з 21.10.2009 року, дня встановлення ступеня
втрати професійної працездатності у
відсотках, яка складає 30% втрати
професійної працездатності та III групу
інвалідності.

Суд, частково задовольняючи позов,
обґрунтовано виходив з доведеності
позовних вимог ОСОБА_8 та вірно
встановив, що між позивачем та ПАТ
«ПівнГЗК» склалися трудові
правовідносини, оскільки професійне
захворювання отримано позивачем під
час виконання ним трудових обов'язків і
пов'язане з виробництвом, і наявності у
зв'язку з цим підстав, передбачених
ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для
відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України
забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України
передбачено відшкодування власником
або уповноваженим ним органом
моральної шкоди працівнику у разі
порушення його законних прав, що
призвело до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року № 4 «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» роз'яснено, що
відповідно до статті 237-1 КЗпП України
за наявності порушення прав працівника
у сфері трудових відносин, зокрема,
виконання робіт у небезпечних для
життя і здоров'я умовах, яке призвело до
його моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків чи
вимагає від нього додаткових зусиль
для організації свого життя, обов'язок
по відшкодуванню моральної
(немайнової) покладається на власника
або уповноважений ним орган незалежно
від форми власності, виду діяльності
чи галузевої належності.

Як вбачається з акту розслідування
професійного захворювання № 2 від
23.09.2009 року (а.с.22-25) причиною
професійного захворювання ОСОБА_8 є
робота протягом 12 років 7 місяців в
умовах впливу на організм
захворювальних аерозолів, марганцю
зварювальних аерозолів концентраціях,
що перевищують ГДН, які виникли в
результаті порушення керівництвом
підприємства, де працював хворий, ст. 153
КЗпП України, ст. 13 Закону України «Про
охорону праці», якими передбачений
обов'язок власника або уповноваженого
ним органу створити на робочому місці
умови праці відповідно до
нормативно-правових актів, а також
забезпечити додержання вимог
законодавства щодо прав працівників у
галузі охорони праці.

Посилання представника відповідача в
апеляційній скарзі на те, що позивач
добровільно працював тривалий час у
шкідливих умовах праці, отримував
додаткові пільги для себе і родини, та
саме його дії стали причиною
професійного захворювання
безпідставні та суперечать
вищевикладеному оскільки згідно акту
розслідування хронічного професійного
захворювання № 2 від 23.09.2009 року
відповідач допустив порушення
законодавства про охорону праці,
гігієнічні регламенти та нормативи, а
саме керівництво ПАТ та ВАТ «ПівнГЗК» в
період роботи позивача в підрозділах
цього підприємства, чим порушили ст. 153
КЗпП, ст. 13 ЗУ «Про охорону праці».

Проте при встановленні розміру
моральної шкоди суд не взяв до уваги
роз'яснення в п. 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995
року з подальшими змінами «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» щодо
визначення розміру моральної шкоди
залежно від характеру та обсягу
страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо).

На думку колегії суддів, розмір
моральної шкоди, визначений судом
першої інстанції, є завищеним.

За таких обставин, колегія суддів,
виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості, й,
беручи до уваги конкретні обставини по
справі, період роботи позивача в умовах
впливу шкідливих факторів, характер
отриманого позивачем професійного
захворювань, відсоток втрати
професійної працездатності, а також
пов'язані з отриманим професійним
захворюванням фізичні і моральні
страждання позивача, істотність
вимушених змін у її життєвих стосунках,
і наслідків, що наступили, вважає
необхідним змінити рішення суду,
зменшити розмір стягнутої моральної
шкоди з відповідача ПАТ «ПівнГЗК» на
користь позивача з 25 000 грн. до 10 000 грн.

В іншій частині рішення суду не
оскаржено.

Керуючись ст.ст. 303, 307 п.3 ч.1 ст.309, ст.ст.
313, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника
публічного акціонерного товариства
"Північний гірничо-збагачувальний
комбінат" задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу від 19 грудня 2013 року
змінити, зменшити розмір моральної
шкоди стягнутої з Публічного
акціонерного товариства «Північний
гірничо-збагачувальний комбінат» на
користь ОСОБА_6 з 25 000 гривень до 10 000,00
(десяти тисяч) гривень.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: