УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Маляренка А.В. Леванчука А.О.,
Нагорняка В.А.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Івано-Франківського обласного
державного об'єднання спиртової і
лікеро-горілчаної промисловості, третя
особа - ОСОБА_5, про поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу, за
касаційною скаргою
Івано-Франківського обласного
державного об'єднання спиртової і
лікеро-горілчаної промисловості на
рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 20 січня
2014 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із вказаним позовом, в якому
просив поновити його на роботі з 13
червня 2013 року, стягнути на його
користь з відповідача середній
заробіток за час вимушеного прогулу з 13
червня 2013 року по день поновлення на
роботі відшкодувати йому моральну
шкоду в розмірі 2000 грн. 00 коп.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 20
листопада 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Івано-Франківської області від 20 січня
2014 року рішення місцевого суду
скасовано, ухвалено нове рішення про
задоволення позову частково.

Поновлено ОСОБА_4 на роботі
слюсаря-ремонтника 5-го розряду
горілчаного цеху № 2
Івано-Франківського обласного
державного об'єднання спиртової і
лікеро-горілчаної промисловості з 12
червня 2013 року.

Стягнуто на користь ОСОБА_4 21 979 грн 50
коп. середнього заробітку за час
вимушеного прогулу.

Рішення місцевого суду в частині
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за один місяць в
розмірі 4195 грн 85 коп. допущено до
негайного виконання.

В решті вимоги відмовлено.

У касаційній скарзі відповідач просить
оскаржуване судове рішення скасувати,
залишити в силі рішення місцевого суду,
мотивуючи свої доводи порушенням судом
норм матеріального та процесуального
права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на таке.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку змін в організації
виробництва і праці, в тому числі
ліквідації, реорганізації, банкрутства
або перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників.

Згідно із ч. 2 ст. 49 КЗпП України
одночасно з попередженням про
звільнення у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
власник або уповноважений ним орган
пропонує працівникові іншу роботу на
тому ж підприємстві, установі,
організації. При відсутності роботи за
відповідною професією чи
спеціальністю, а також у разі відмови
працівника від переведення на іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації, працівник, за
своїм розсудом, звертається за
допомогою до державної служби
зайнятості або працевлаштовується
самостійно.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що в порушення вимог ст. 49
КЗпП України роботодавець не
запропонував робітнику наявні
вакансії на підприємстві, які може
виконувати працівник.

Крім цього, роботодавець пропустив і
двомісячний строк попередження
робітника про наступне звільнення з
посади.

Таким чином, вірними є висновки про
допущення роботодавцем трудового
законодавства при звільненні ОСОБА_4 з
посади, а відтак і правильно дійшов
висновку про задоволення позову про
поновлення на посаді та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Таким чином, оскаржуване рішення
апеляційного суду ухвалене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому воно
підлягає залишенню без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Івано-Франківського
обласного державного об'єднання
спиртової і лікеро-горілчаної
промисловості відхилити.

Рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 20 січня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Маляренко А.В. Леванчук А.О.
Нагорняк В.А.