Справа № 189/2121/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.05.2014 року Покровський районний суд
Дніпропетровської області

в складі головуючого судді
Лукінової К.С.

при секретарі
Приходько Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Покровське цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу між
подружжям, що мають неповнолітніх
дітей,

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовною заявою про розірвання
шлюбу. В обґрунтування своїх вимог
позивач зазначає, що перебуває у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем,
мають двох спільних неповнолітніх
дітей. Подружнє життя у позивача та
відповідача не склалось через різні
погляди на життя та сімейні обов'язки.
Такий стан привів до того, що вони
припинили сімейно-шлюбні відносини з
серпня 2013 року. Спору щодо розподілу
майна у неї з відповідачем не має.
Вважає, що примирення між нею та
відповідачем неможливе, так як
відповідач неодноразово застосовував
до неї фізичне насильство.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явилася, надавши суду заяву, згідно
якої позов підтримує та просить суд про
розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлялася належним чином,
причини неявки суду не повідомила,
надав заяву про розгляд справи за його
відсутності, позов визнає, не заперечує
проти його задоволення.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши їх у сукупності, повно та
всебічно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту статті 3 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Нормою частини 2 статті 124 Конституції
України закріплено, що юрисдикція
судів поширюється на всі
правовідносини, що виникають у державі.

Судом встановлено, що 20 серпня 2004 року
між позивачем та відповідачем
зареєстровано шлюб Відділом
реєстрації актів цивільного стану
Покровського районного управління
юстиції Дніпропетровської області за
актовим записом № 51 /а.с.4/.

Від цього шлюбу сторони мають дитину -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 6/ та під час
шлюбу встановлено батьківство - ОСОБА_2
визнано батьком дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 5/.

З виписки з історії хвороби № 3173/562
слідує, що до прийомного покою лікарні
13 серпня 2013 року надійшла хвора ОСОБА_1,
яку з її слів побив чоловік в область
голови /ас.с 7/.

Судом надавався подружжю тримісячний
строк для примирення, втім подружжя у
визначений строк не примирилось.

Таким чином, фактичні взаємини
подружжя свідчать, що між сторонами
остаточно припинено шлюбні відносини і
їх неможливо відновити, отже
збереження шлюбу неможливе та
суперечило б інтересам подружжя.

Відповідно до вимог 112 Сімейного
Кодексу України, суд з'ясовує фактичні
взаємини подружжя, дійсні причини
позову про розірвання шлюбу, і
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд прийшов до
висновку про те, що вбачаються підстави
для розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст.10,11,57,60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу між подружжям - задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований, між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 20 серпня 2004 року
зареєстровано Відділом реєстрації
актів цивільного стану Покровського
районного управління юстиції
Дніпропетровської області за актовим
записом № 51.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана апеляційному суду
Дніпропетровської області через
Покровський районний суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:
К.С. Лукінова