Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 травня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Джуги С.Д.,

суддів - Боднар О.В., Кеміня М.П.

при секретарі: Гаврилко В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 05 лютого 2014 року по справі за
позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором ,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013року ПАТ КБ «ПриватБанк»
(надалі Банк) звернувся в суд із
зазначеним позовом, посилаючись на те,
що 11.11.2007 року Банк та відповідач
ОСОБА_2 уклали договір № MKXRRX02140298,
відповідно до якого Банк надав
відповідачу споживчий кредит на суму
3589 грн., із сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12% на
рік на суму залишку заборгованості з
кінцевим терміном повернення 11.02.2008
року. Однак відповідач не виконав
належним чином свої зобовязання за
кредитним договором, в результаті чого
станом на 19.09.2013 року виникла
заборгованість по кредиту згідно
розрахунку на загальну суму 26456,66 грн.,
яку позивач просив стягнути з
відповідача.

Рішенням Ужгородського
міськрайонного суду від 05 лютого2014
року заявлений позов задоволено.

На дане рішення ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати зазначене рішення та
ухвалити нове, яким у задоволенні
заявленого позову відмовити,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновку суду фактичним обставинам
справи. Зокрема, зазначає, що суд
безпідставно не застосував позовну
давність про застосування якої він
заявляв.

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_2,
його представник подану апеляцію
підтримали, просять її задовольнити.

Представник Банку в судовому
засіданні апеляційну скаргу
заперечила, просить її відхилити, а
рішення суд залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи та перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Закарпатської
області вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Задовольняючи заявлений позов, суд
першої інстанції виходив з наявності
підстав для стягнення з відповідача
заборгованості за кредитним договором.

Однак такого висновку суд дійшов з
порушенням норм матеріального й
процесуального права.

Відповідно до ст.526 ЦПК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог закону.

Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Матеріалами справи встановлено,
що11.11.2007 року між Банком та
відповідачем ОСОБА_2 укладено договір
№ MKXRRX02140298, відповідно до якого Банк
надав відповідачу споживчий кредит на
суму 3589 грн., із сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12% на
рік на суму залишку заборгованості з
кінцевим терміном повернення 11.02.2008
року.

Відповідач ОСОБА_2 умови кредитного
договору належним чином не виконує і
станом на 19.09.2013 року має перед Банком
заборгованість у розмірі 26456,66грн, яка
складається з: 3589,20грн.заборгованості
за кредитом, 86,51грн.заборгованості по
процентам за користування
кредитом;96,90грн. заборгованості з
комісії; 20948,02 грн. пені; 500 грн.
штрафу(фіксована частини);1236,03грн штраф
(процентна складова) (а.с. 4).

Згідно ст. ст. 256,257 ЦК України, позовна
давність - це строк в межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу; загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі (ч.1 ст. 259 ЦК України).

Відповідно до ст. 260 ЦК України позовна
давність обчислюється за загальними
правилами визначення строків,
встановлених статтями 253-255 цього
Кодексу.

Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила
(ч.1 ст. 261 ЦК України).

За зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання. За зобов'язаннями, строк
виконання яких не визначений або
визначений моментом вимоги, перебіг
позовної давності починається від дня,
коли у кредитора виникає право
пред'явити вимогу про виконання
зобов'язання (п.5 ст. 261 ЦК України).

З укладеного між сторонами договору
вбачається, що сторони по справі
визначили, що кінцевим терміном
повернення кредиту є 11.02.2008 року
включно, та визначили, відповідно до
пункту 5.5 Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам, терміни
позовної давності по вимогам про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
договором тривалістю 5 років.

Перебіг позовної давності щодо
стягнення з відповідача сум за
укладеним договором у позивача
почався з 12.02.2008 року, оскільки строк
дії договору сплив 11.02.2008 року і з цього
часу позивач довідався або міг
довідатися про порушення свого права,
та закінчився у 12.02.2013 року. Позов до
суду позивачем подано 16.10.2013 року, тобто
після спливу встановленого в договорі
строку.

До спірних правовідносин підлягають
застосуванню правила про позовну
давність, оскільки про її застосування,
відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України,
відповідачем було заявлено до
прийняття рішення у справі в суді
першої інстанції.

Згідно ч.4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

За вказаних обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що позивачу -
Банку слід відмовити в заявленому
позові з підстав передбачених ч.4 ст. 267
ЦК України.

Суд першої інстанції дані обставини
справи та вимоги закону залишив поза
увагою і безпідставно задовольнив
заявлений позов.

З врахуванням наведеного рішення суду
першої інстанції, у відповідності до
ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у заявленому позові з вище наведених
підстав.

Керуючись вимогами ч.4 ст. 267 ЦК України,
ст. ст. 307, 309 , 313, 316, 317, 319 ЦПК України -,
колегія суддів

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити .

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 05 лютого 2014року - скасувати,
ухваливши нове рішення.

У позові ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором № MKXRRX02140298 від
11.11.2007року - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий :
Судді :