РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2014

м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в
складі:

головуючого судді Сарбей О.Ф.,

при секретарі Беднарській А.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Хмельницькому цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Хмельницької
обласної спілки споживчих товариств,
Управління комунального майна
Хмельницької міської ради,
Хмельницького бюро технічної
інвентаризації, Реєстраційної служби
Хмельницького міськрайонного
управління юстиції, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмету спору: Державний
нотаріальний архів Хмельницької
області, про визнання недійсною
довіреності, визнання незаконним та
скасування розпорядження Хмельницької
облспоживспілки, свідоцтва про право
власності на житло, скасування
державної реєстрації права власності
на квартиру, зобов'язання анулювати
запис розділу Реєстру прав власності
на квартиру, -

встановив:

18 листопада 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, Хмельницької
обласної спілки споживчих товариств,
Управління комунального майна
Хмельницької міської ради,
Хмельницького бюро технічної
інвентаризації, Реєстраційної служби
Хмельницького міськрайонного
управління юстиції, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору: ОСОБА_6, ОСОБА_7,
Державний нотаріальний архів
Хмельницької області, про визнання
недійсною довіреності, визнання
незаконним та скасування
розпорядження Хмельницької
облспоживспілки, свідоцтва про право
власності на житло, скасування
державної реєстрації права власності
на квартиру, зобов'язання анулювати
запис розділу Реєстру прав власності
на квартиру.

Свій позов ОСОБА_7 мотивував тим, що
04.06.2000 року на ім'я ОСОБА_2 було видано
довіреність на розпорядження всім
майном ОСОБА_1, неповнолітнього ОСОБА_7,
ОСОБА_6, яку посвідчено приватним
нотаріусом Хмельницького міського
нотаріального округу ОСОБА_8 та
зареєстровано в реєстрі за № 2982. 31.01.2001
року нотаріусом ОСОБА_8 ОСОБА_2 було
видано дублікат даної довіреності
(замість втраченої) та зареєстровано в
реєстрі за № 671. Позивач стверджує, що
04.06.2000 року він не уповноважував ОСОБА_2
на представлення його інтересів та
інтересів ОСОБА_7 і ОСОБА_6 На
підписанні цієї довіреності та
дубліката в 2001 році він не був.

21.10.1999 року Хмельницькою обласною
споживчою спілкою товариств було
видано ордер № 62 на ім'я ОСОБА_1 та його
сім'ї, яка складалась з 3-х чоловік на
право зайняти 2 кімнати загальною жилою
площею 27,30 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1, що у
м. Хмельницькому. З ОСОБА_6 позивач
перебував в шлюбі з 07.08.1993 року по 29.05.2012
року. Як стало позивачу відомо восени
2013 року, 02.02.2001 року від його імені було
написано заяву на ім'я завідуючого
відділу приватизації Твердохліба С.С.,
якою він, начебто, просив оформити
передачу в спільну часткову власність
квартиру, що він займав разом з членами
сім'ї на умовах найму, при оформленні
квартири у спільну часткову власність
просив передбачити розподіл долі
власності між членами в рівних частках.
При цьому, відповідно до цієї заяви в
графі: «підпис наймача та повнолітніх
членів сім'ї» - стоїть не його підпис.

Хмельницька облспоживспілка 02.02.2001
року на підставі вказаної заяви
вирішила передати вказану квартиру в
спільну часткову власність позивачу,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, про що було видано
розпорядження № 15 від 02.02.2001 року, а
також свідоцтво про право власності на
житло. Згідно цього свідоцтва, в графі:
«квартира АДРЕСА_1 зареєстрована
Хмельницьким бюро технічної
інвентаризації на праві спільної
часткової власності на підставі
свідоцтва про право власності і
записана у реєстрову книгу.

Позивач разом із сім'єю з червня 2000 року
по липень 2002 рік перебував у
довгостроковому службовому
відрядженні в Китайській Народній
Республіці.

Зважаючи на вище викладене, позивач
наполягає на тому, що приватизація
квартири АДРЕСА_2 була здійснена з
грубим порушенням норм чинного на той
момент законодавства.

У зв'язку з наведеним, ОСОБА_6 просить
суд визнати недійсною з моменту видачі
довіреність на розпорядження всім
майном від 04.06.2000 року, посвідченої
приватним нотаріусом Хмельницького
міського нотаріального округу ОСОБА_8,
зареєстровану в реєстрі за № 2982 та
дублікат довіреності, виданий 31.01.2001
року, замість втраченої, виданий
ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за №
671; визнати незаконним та скасувати
розпорядження від 02.02.2001 року
Хмельницької облспоживспілки про
приватизацію квартири АДРЕСА_3; визнати
незаконним та скасувати свідоцтво про
право власності на житло від 02.02.2001 року
по приватизації квартири АДРЕСА_4;
скасувати державну реєстрацію права
власності на квартиру АДРЕСА_5, яка була
здійснена Хмельницьким бюро технічної
інвентаризації на підставі свідоцтва
про право власності на житло від 02.02.2001
року; зобов'язати Хмельницьке бюро
технічної інвентаризації,
реєстраційну службу Головного
управління юстиції анулювати запис
розділу Реєстру прав власності на
квартиру АДРЕСА_5.

Ухвалою суду до участі у справі в
якості співвідповідачів було залучено
ОСОБА_6 та ОСОБА_7

В судовому засіданні представник
позивача вимоги позову підтримала,
просила задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в
судовому засіданні проти задоволення
позову заперечив.

Представник відповідача Хмельницької
обласної спілки споживчих товариств в
судовому засіданні проти задоволення
позову заперечив.

Представник відповідача Хмельницького
бюро технічної інвентаризації подав до
суду клопотання про розгляд справи у
його відсутності.

Представник відповідача Реєстраційної
служби Хмельницького міськрайонного
управління юстиції подав до суду
клопотання про розгляд справи у його
відсутності, проти позову не заперечив.

Представник відповідача Управління
комунального майна Хмельницької
міської ради, відповідачі ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та представник третьої особи -
Державного нотаріального архіву
Хмельницької області, в судове
засідання не з`явились, про час та місце
розгляду справи повідомлялись
належним чином, жодних заяв, клопотань
чи заперечень до суду не подавали.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши наданні докази, суд
приходить до висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог з наступних
підстав.

Судом об'єктивно встановлено, що 04.06.2000
року на ім'я ОСОБА_2 було видано
довіреність на розпорядження всім
майном ОСОБА_1, неповнолітнього ОСОБА_7,
ОСОБА_6, яку посвідчено приватним
нотаріусом Хмельницького міського
нотаріального округу ОСОБА_8 та
зареєстровано в реєстрі за № 2982. 31.01.2001
року нотаріусом ОСОБА_8 ОСОБА_2 було
видано дублікат даної довіреності
(замість втраченої) та зареєстровано в
реєстрі за № 671.

Згідно п. 4 прикінцевих та перехідних
положень чинного Цивільного Кодексу
України щодо цивільних відносин, які
виникли до набрання чинності Цивільним
кодексом України, положення цього
Кодексу застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до діючого в той час
Цивільного кодексу України, а саме ч. 1
п. 3, ч. 2 ст. 44, повинні укладатись у
письмовій формі: 3) інші угоди громадян
між собою, відносно яких закон вимагає
додержання письмової форми. Письмові
угоди повинні бути підписані особами,
які їх укладають.

Угода, укладена однією особою
(представником) від імені другої особи
(яку представляють) в силу
повноваження, що ґрунтується на
довіреності, законі або
адміністративному акті, безпосередньо
створює, змінює і припиняє цивільні
права і обов'язки особи, яку
представляють.

Представник не може укладати угоди від
імені особи, яку він представляє, ні у
відношенні себе особисто, ні у
відношенні другої особи, представником
якої він одночасно є.

Не допускається укладення через
представника угоди, яка за своїм
характером може бути укладена лише
особисто, а так само інших угод,
зазначених у законі (ст. 62 ЦК).

Згідно ст. 64 ЦК довіреністю визнається
письмове уповноваження, яке видається
однією особою іншій особі для
представництва перед третіми особами.

Однією з засад судочинства,
регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129
Конституції України, є змагальність
сторін та свобода в наданні ними до
суду своїх доказів і у доведенні перед
судом їх переконливості.

Згідно положень ст. 10 Цивільного
процесуального кодексу України (надалі
ЦПК України) сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості.

У відповідності до положень ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Позивач стверджуючи, що 04.06.2000 року він
не уповноважував ОСОБА_2 на
представлення його інтересів та
інтересів ОСОБА_7 і ОСОБА_6 жодним чином
не довів цього факту, а його посилання
на перебування за межами України на той
час спростовуються матеріалами справи,
згідно яких довіреність була
посвідчена 04.06.2000 року, а ОСОБА_1 виїхав
за межі України 06.06.2000 року. Крім того,
сам факт засвідчення підпису
нотаріусом спростовує твердження
позивача, оскільки згідно розділу 2
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами
України(яка діяла на момент
посвідчення довіреності), останні
встановлюють особу громадянина,
перевіряють їх дієздатність, а
нотаріально-посвідчувальна угода
підписується в присутності нотаріуса.

Щодо дубліката довіреності, то він був
виданий нотаріусом на підставі
документів, згідно яких видавався
оригінал довіреності 04.06.2000 року, та у
дублікаті підписи сторін не
проставлялись.

Щодо вимоги позивача про визнання
незаконним та скасування
розпорядження від 06.02.2001 року
Хмельницької облспоживспілки про
приватизацію квартири АДРЕСА_3, а також
визнання незаконним та скасування
свідоцтва про право власності на житло
від 06.02.2001 року по приватизації
квартири АДРЕСА_4, то вказані вимоги
позивача також не підлягають
задоволенню, оскільки встановлено, що
21.10.1999 року Хмельницькою обласною
споживчою спілкою товариств було
видано ордер № 62 на ім'я ОСОБА_1 та його
сім'ї, яка складалась з 3-х чоловік
(ОСОБА_6-дружина і ОСОБА_7-син) на право
зайняти 2 кімнати загальною жилою
площею 27,30 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1, що у
м. Хмельницькому. 06.02.2001 року від імені
ОСОБА_1 було написано заяву на ім'я
завідуючого відділу приватизації
Твердохліба С.С., щодо передачі в
спільну часткову власність квартири,
що позивач займав разом з членами сім'ї
на умовах найму, при оформленні
квартири у спільну часткову власність
просив передбачити розподіл долі
власності між членами в рівних частках.
Вказана заява була написана ОСОБА_2 в
межах повноважень, наданих йому
довіреністю на розпорядження всім
майном від 04.06.2000 року (дублікат якої є в
інвентаризаційній справі на спірну
квартиру). Хмельницька облспоживспілка
06.02.2001 року на підставі вказаної заяви
вирішила передати вказану квартиру в
спільну часткову власність позивачу,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, про що було видано
розпорядження № 75 від 06.02.2001 року, а
також свідоцтво про право власності на
житло, що відповідає матеріалам
інвентарної справи.

Отже, розпорядження від 06.02.2001 року та
свідоцтво про право власності на житло
від 06.02.2001 року, що оскаржується
позивачем, виданні обґрунтовано, без
порушень закону, згідно ордеру на
квартиру АДРЕСА_6. Позивачем ОСОБА_1 не
зазначено яким чином та які його права
були порушенні під час приватизації
спірної квартири. А також і не доведено,
що його права порушувались діями
відповідача ОСОБА_2

Зважаючи на вище викладене, вимоги
ОСОБА_1 про скасування державної
реєстрації права власності на квартиру
АДРЕСА_5, яка була здійснена
Хмельницьким бюро технічної
інвентаризації на підставі свідоцтва
про право власності на житло від 06.02.2001
року і зобов'язання Хмельницького бюро
технічної інвентаризації та
реєстраційної служби Головного
управління юстиції анулювати запис
розділу Реєстру прав власності на
квартиру АДРЕСА_5, також не підлягають
до задоволення, оскільки є
безпідставними, та у зв'язку з відмовою
у задоволенні вимог позивача про
скасування документів, що стали
підставою для такої реєстрації та
вчинення записів до Реєстру.

На підставі Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» № 2482 від 19.06.1992 року, Положення
Державного комітету України по
житлово-комунальному господарству від
15.09.1992 року №56 «Про порядок передачі
квартир (будинків) у власність
громадян, ст.ст. 182, 268 ЦК України, Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень», п.5 розділу V «Прикінцеві
положення» ЦК України, та керуючись
ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212-215 Цивільного
Процесуального Кодексу України, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Хмельницької обласної спілки
споживчих товариств, Управління
комунального майна Хмельницької
міської ради, Хмельницького бюро
технічної інвентаризації,
Реєстраційної служби Хмельницького
міськрайонного управління юстиції,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору: Державний нотаріальний
архів Хмельницької області, про
визнання недійсною довіреності,
визнання незаконним та скасування
розпорядження Хмельницької
облспоживспілки, свідоцтва про право
власності на житло, скасування
державної реєстрації права власності
на квартиру, зобов'язання анулювати
запис розділу Реєстру прав власності
на квартиру, - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга протягом 10 днів з дня
проголошення рішення, а в разі, якщо
апеляцію подають особи, які не були
присутніми в судовому засіданні то,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя