УХВАЛА

19 травня 2014 року
м. Київ Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Умнової О.В.,

суддів: Гримич М.К.,
Мазур Л.М.,

Писаної Т.О.,
Фаловської І.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_3, подану
представником ОСОБА_4, про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних
кримінальних справ від 29 січня 2014 року
у справі за позовом прокурора м. Ірпеня
Київської області в інтересах держави
до Коцюбинської селищної ради
Київської області, ОСОБА_5, ОСОБА_3,
третя особа - комунальне підприємство
«Святошинське лісопаркове
господарство», про визнання недійсним
рішення, визнання недійсним державного
акта на право власності на землю,
визнання права власності на земельну
ділянку,

в с т а н о в и л а:

Прокурор м. Ірпеня Київської області в
інтересах держави звернувся до суду з
позовом до Коцюбинської селищної ради
Київської області, ОСОБА_5, ОСОБА_3,
третя особа - комунальне підприємство
«Святошинське лісопаркове
господарство», про визнання недійсним
рішення, визнання недійсним державного
акта на право власності на землю,
визнання права власності на земельну
ділянку.

Заочним рішенням Ірпінського міського
суду Київської області від 31 липня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 28 листопада 2013 року, позов
задоволено частково.

Визнано недійсним рішення
Коцюбинської селищної ради від 24
грудня 2008 року № 1942/25-5 «Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення та передачу у приватну
власність земельної ділянки для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд по АДРЕСА_1».

Визнано недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку,
виданий на ім'я ОСОБА_5 на земельну
ділянку площею 0,15 га, по АДРЕСА_1,
цільове призначення якої для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд з відміткою про перехід права
власності до ОСОБА_3 та скасовано
державну реєстрацію даного державного
акта.

У решті позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 29 січня 2014 року
касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилено,
заочне рішення Ірпінського міського
суду Київської області від 31 липня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Київської області від 28 листопада 2013
року залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних

кримінальних справ надійшла заява
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних кримінальних справ
від 29 січня 2014 року, з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме:
положень ст. ст. 330, 388 ЦК України, ч.1 ст.
155 ЗК України.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник посилається
на ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19 березня 2014
року у справі про визнання недійсним
державного акта на право власності на
земельну ділянку та визнання права
власності держави Україна на земельну
ділянку; ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 05 березня 2014 року у справі про
визнання недійсним державного акта на
право власності на земельну ділянку та
визнання права власності на земельну
ділянку; ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 лютого 2014 року у справі про
визнання недійсним рішення, державного
акта на право власності на земельну
ділянку та визнання права власності на
земельну ділянку; рішення Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 жовтня 2012 року у справі про
визнання незаконними та скасування
розпоряджень, визнання недійсними
договорів купівлі-продажу, державних
актів на право власності на землю та
повернення землі; рішення Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 жовтня 2012 року у справі про
визнання незаконними та скасування
розпоряджень, визнання недійсними
договорів купівлі-продажу, державних
актів на право власності на землю та
повернення землі, та на ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 травня 2012 року у справі про
визнання недійсними державних актів на
право власності на земельні ділянки,
договорів купівлі-продажу та
витребування земельної ділянки з
чужого незаконного володіння.

Відповідно до п. l ч.1 ст. 355 ЦПК України
заява про перегляд судових

рішень у цивільних справах може бути
подана виключно з підстав:

неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах: встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Постановляючи ухвалу про відхилення
касаційної скарги та залишення без
змін рішення та ухвали судів
попередніх інстанцій, суд касаційної
інстанції виходив з того, що на момент
прийняття Коцюбинською селищною радою
рішення від 24 грудня 2008 року щодо
передачі у власність ОСОБА_5 земельної
ділянки площею 0,15 га були відсутні
будь-які графічні документи, які б
підтверджували межі сел. Коцюбинське,
генеральний план селища на час
прийняття оспорюваного рішення не був
затверджений. Селищною радою спірне
рішення прийнято з порушенням вимог п.
12 Перехідних положень Земельного
кодексу України, оскільки рада
розпорядилася земельною ділянкою, яка
розташована за межами смт Коцюбинське.

Разом з тим, заявником надано копію
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19 березня 2014
року, згідно якої суд касаційної
інстанції погодився з висновками
апеляційного суду про застосування
положень ст. 330 ЦК України, згідно з якою
добросовісний набувач може набути
право власності на майно, якщо
відповідно до норм ст. 388 ЦК України
воно не може бути витребуване у нього.

Отже, наведені заявником доводи
містять ознаки, які згідно вимог
вищевказаної норми є підставами для
перегляду судового рішення.

Перевіривши заяву та додані до неї
матеріали, колегія суддів вважає, що
справа підлягає допуску до провадження
Верховного Суду України.

Що ж стосується рішень Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 жовтня 2012 року, на які
посилається заявник, колегія суддів
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Постановою Верховного Суду України від
20 березня 2013 року рішення суду
касаційної інстанції, на яке
посилається заявник, скасовано, справа
направлена на новий касаційний
розгляд.

Таким чином, Верховний Суд України
скасував рішення Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 жовтня 2012 року та направив
справу на новий касаційний розгляд для
встановлення дійсних обставин справи,
на які посилалися сторони в
обґрунтування своїх заперечень. При
цьому норма матеріального права, про
яку вказує заявник не застосовувалась,
оскільки не було з'ясовано зміст
правовідносин.

Керуючись ст.ст. 353, 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Допустити справу за позовом прокурора
м. Ірпеня Київської області в інтересах
держави до Коцюбинської селищної ради
Київської області, ОСОБА_5, ОСОБА_3,
третя особа - комунальне підприємство
«Святошинське лісопаркове
господарство», про визнання недійсним
рішення, визнання недійсним державного
акта на право власності на землю,
визнання права власності на земельну
ділянку, за заявою ОСОБА_3, подану
представником ОСОБА_4, про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних
кримінальних справ від 29 січня 2014 року
до провадження Верховного Суду
України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.В. Умнова

Судді:
М.К. Гримич

Л.М. Мазур

Т.О. Писана

І.М.
Фаловська