Справа № 353/123/13- ц
Провадження № 2/353/2/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2014 року
м.Тлумач

Тлумацький районний суд
Івано-Франківської області у складі:

головуючої - судді Лущак Н.І.

з участю секретаря Чемерис О.М.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_1 -
ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідачки ОСОБА_4 -
ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Тлумачі
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_6 до
ОСОБА_4, ОСОБА_7 ОСОБА_8 про встановлення
факту постійного проживання ОСОБА_1,
ОСОБА_6 зі спадкодавцем - ОСОБА_9 на час
відкриття спадщини, тобто на час її
смерті, визнання за ОСОБА_1, ОСОБА_6
права власності на житловий будинок та
приналежні до нього господарські
будівлі та споруди по АДРЕСА_1 в порядку
спадкування після смерті матері -
ОСОБА_9, визнання недійсним свідоцтва
про право на спадщину, видане державним
нотаріусом Тлумацької державної
нотаріальної контори Керничною М.В.
24.09.2012 року ОСОБА_4 на будинок АДРЕСА_1,
після смерті матері ОСОБА_9, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та зареєстроване в
реєстрі за № 1077, скасування державної
реєстрації права власності на будинок
АДРЕСА_1 за ОСОБА_4, що здійснена
Обласним комунальним підприємством
"Івано-Франківське обласне бюро
технічної інвентаризації" 01.10.2012 року, -

в с т а н
о в и в :

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_6 звернулися в
суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_8
про визнання за ОСОБА_1, ОСОБА_6 в рівних
долях право власності на
будинковолодіння по АДРЕСА_1 в порядку
спадкування після смерті їхньої матері
ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Позовні вимоги мотивують тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла їхня мати
ОСОБА_9 Після її смерті відкрилася
спадщина на домоволодіння по АДРЕСА_1, в
якому на час смерті останньої разом
проживали позивачі та проживають і на
даний час. Зазначають, що
вищезазначений спадковий будинок вони
допомагали будувати разом, проводили
похорон померлої ОСОБА_9, робили
поминки. Відповідачі ОСОБА_3., ОСОБА_8 є
їхніми рідними братами, однак вони на
спадщину не претендують, так як в
родині всі знали, що будинок ОСОБА_9
залишає позивачам, позивачка ОСОБА_6
фактично є інвалідом з дитинства, однак
інвалідність не оформлена,
недієздатною вона не визнавалася, а
позивачка ОСОБА_1 зобов'язана її
доглядати. Відповідачка ОСОБА_4 є
їхньою рідною сестрою, з 1980 року
проживає в Росії. Коли ОСОБА_9 хворіла і
потребувала допомоги, відповідачка
ніякої матеріальної та фізичної
допомоги не надавала, не була на
похороні матері. 18.09.2012 року
відповідачка ОСОБА_4, приїхала до них з
сестрою в гості та викрала з будинку
всі документи на будинок, а саме:
свідоцтво про право власності,
технічний паспорт, домову книгу на ім'я
померлої матері ОСОБА_9 У жовтні 2012 року
відповідачка ОСОБА_4 заявила, що згідно
рішення суду їй поновлено строк на
прийняття спадщини згідно заповіту від
2005 року та має намір оформити право
власності на спадкове майно після
смерті ОСОБА_9 Вважають, що спадщину
після смерті матері прийняли тільки
вони, оскільки постійно разом
проживали з матір'ю у спадковому майні,
спору про спадщину не було, тому вони
вчасно не зверталися в нотаріальну
контору з заявами про прийняття
спадщини. На даний час звернулися з в
нотаріальну контору з заявами про
прийняття спадщини. Крім того,
зазначають, що навіть якщо ОСОБА_4 і
мала заповіт, то вона пропустила всі
строки для прийняття спадщини без
поважних на те підстав.

08.02.2013 року на адресу суду від позивачів
ОСОБА_1, ОСОБА_6 надійшла заява про
збільшення позовних вимог, в якій вони
просять визнати недійсним свідоцтво
про право на спадщину, видане ОСОБА_4
24.09.2012 року на будинок АДРЕСА_1, після
смерті матері ОСОБА_9, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року державним нотаріусом
Тлумацької державної нотаріальної
контори Керничною М.В., зареєстрованим
в реєстрі за № 1077.

04.09.2013 року від позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_6
надійшла заява про збільшення позовних
вимог, в якій вони просять встановити
факт прийняття ОСОБА_1 та ОСОБА_6
спадщини після смерті матері ОСОБА_9, як
таких, що постійно проживали з
спадкодавцем на час відкриття
спадщини.

02.10.2013 року від позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_6
надійшла заява про уточнення позовних
вимог, в якій вони просять встановити
факт постійного проживання ОСОБА_1 та
ОСОБА_6 зі спадкодавцем ОСОБА_9 на час
відкриття спадщини, тобто на час смерті
ОСОБА_9

Ухвалою Тлумацького районного суду
Івано-Франківської області від 17.10.2013
року уточнено анкетні дані позивачки
ОСОБА_1, згідно якої правильним вважати
прізвище позивачки ОСОБА_1

19.03.2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_6 подали заяву
про збільшення та уточнення позовних
вимог, в якій вони просять встановити
факт постійного проживання ОСОБА_1 та
ОСОБА_6 зі спадкодавцем - ОСОБА_9 на час
її смерті; визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_6
право власності в рівних частинах на
житловий будинок та приналежні до
нього господарські будівля і споруди
по АДРЕСА_1, яке складається з:
житлового цегляного будинку житловою
площею 42,3 кв.м., загальною площею 56,2
кв.м., вартістю 89743 грн. зазначеного в
плані літерою «А» з господарськими
будівлями та спорудами: колодязь «1», що
знаходиться в АДРЕСА_1 в м.Тлумачі в
порядку спадкування після смерті
матері - ОСОБА_9, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року; визнати недійсним
свідоцтво про право власності на
спадщину, видане ОСОБА_4 24.09.2012 року
державним нотаріусом Тлумацької
державної нотаріальної контори
Керничною М.В., яке зареєстроване в
реєстрі за № 1077; скасувати державну
реєстрацію права власності на будинок
по АДРЕСА_1 за ОСОБА_4, що здійснена ОКП
«Івано-Франківське ОБТІ» 01.10.2012 року.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позов при збільшеному розмірі позовних
вимог підтримала з підстав зазначених
в ньому, додатково пояснила, що вона
проживала в орендованій квартирі,
однак коли мати ОСОБА_9 захворіла,
проживала разом з нею з січня 2007 року по
АДРЕСА_1 та доглядала за нею до її
смерті, оскільки вона була лежачою, а
також проводила її похорон. ОСОБА_4 за
матір'ю не доглядала, коштів на її
лікування не надавала, на похорон не
приїжджала, приїхала тільки через один
рік після смерті матері. Кошти вилучені
за продаж належного їй житлового
будинку по АДРЕСА_2 були нею витрачені
на операцію матері та перекриття даху
житлового будинку по АДРЕСА_1. Також
вказала, що її сестра, позивачка по
справі, ОСОБА_6 з часу народження
постійно проживала у спірному
спадковому майні. З її рідною сестрою,
відповідачкою по справі, була усна
домовленість про те, що спірний будинок
буде належати ОСОБА_1 та їхній сестрі
ОСОБА_6, позивачці по справі, за якою
вона буде доглядати, оскільки остання
фактично недієздатна, однак
документів, що це підтверджують у неї
не має. Жодних претензій до них у ОСОБА_4
не було. Брати ОСОБА_3. та ОСОБА_8 на
спадщину не претендували, в
нотаріальну контору не зверталися. Їй
було не відомо про те, що відповідачка
оформила право власності на спірне
майно на себе, дізналася це тільки тоді,
як остання почала виганяти її з
житлового будинку. Зазначає, що ОСОБА_4
їм не пропонувала оформити свідоцтва
про право власності на частину
спадкового майна кожній, відповідачка
побоювалася, щоб мати не склала заповіт
на їхнього брата ОСОБА_3 Про існування
заповіту вона дізналася в жовтні 2006
року. Ще за життя їхня матір говорила
про необхідність скасування заповіту,
однак думала що дійде з відповідачкою
згоди, тому його не скасовувала. В
нотаріальну контору з заявою про
прийняття спадщини вона звернулася у
жовтні 2012 року. Вважає, що свідоцтво про
право власності видане ОСОБА_4 є
незаконним, просить визнати його
недійсним, оскільки тільки вона та її
сестра ОСОБА_6 є спадкоємцями першої
черги, тому що постійно на день смерті
спадкодавця ОСОБА_9 проживали разом з
нею, тобто прийняли спадщину. ОСОБА_4
вчасно в нотаріальну контору не
звернулася, а тільки через 5 років, хоча
про існування заповіту їй було відомо,
тому нею були порушені строки і
спадщину вона не прийняла. Просила
позов при збільшеному розмірі позовних
вимог задоволити.

В судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позов при
збільшеному розмірі позовних вимог
підтримала з підстав зазначених в
ньому, вважає його підставним, оскільки
ОСОБА_1 єдина з дітей померлої ОСОБА_9,
яка доглядала за мамою, коли та
захворіла, та з сестрою Оксаною
проживала по АДРЕСА_1 з січня 2007 року.
Після смерті матері ОСОБА_4
неодноразово приїжджала до них в гості,
тобто в спадковий будинок. Про
складання заповіту всім було відомо з
2006 року, коли ОСОБА_4 та померла ОСОБА_9
звернулися до нотаріуса та склали
заповіт. Мати переживала, щоб її син
ОСОБА_3. не успадкував майно.
Відповідачка не висловлювала жодних
претензій та не повідомляла, про те, що
хоче оформити свідоцтво про право
власності за заповітом. За усною
домовленістю між ними будинок мав
належати ОСОБА_1 та ОСОБА_6 Однак ОСОБА_4
свої погляди через 5 років поміняла,
витребувала дублікат заповіту, таємно
з будинку забрала всі документи та
оформила право власності на спадкове
майно. Відповідачка могла прийняти
спадщину по місцю свого проживання, але
цим не скористалася. ОСОБА_6 не має
інвалідності, однак факт того що їй
необхідний догляд ні одна із сторін не
заперечує. В 2006 року в будинку були
зареєстровані діти позивачки, але
ОСОБА_4 ввела в оману і нотаріуса, і суд,
подавши відомості, що інших
спадкоємців не має.

Що стосується першої вимоги про
встановлення факту постійного
проживання, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 зі
спадкодавцем - ОСОБА_9 на час відкриття
спадщини, тобто на час її смерті, слід
зазначити, що хоча ОСОБА_1 не
зареєстрована в спадковому будинку, ця
вимога є підставною, оскільки з січня
2007 року ОСОБА_1 переїхала проживати до
матері і там проживала до дня її смерті,
цей факт також ствердили і свідки в
судовому засіданні. ОСОБА_6 постійно з
часу народження проживає в будинку по
АДРЕСА_1, зареєстрована, однак
документи, що підтверджують це, ОСОБА_4
забрала.

Друга вимога про визнання права
власності в рівних частинах за ОСОБА_1
та ОСОБА_6 є підставною, оскільки двоє
позивачів є спадкоємцями першої черги.
Відповідачі по справі ОСОБА_3. та
ОСОБА_8, які є рідними братами позивачів
та відповідачки ОСОБА_4, на спадкове
майно не претендували. Після того, як
було ухвалене рішення Тлумацького
районного суду Івано-Франківської
області від 05.09.2013 року, залишене без
змін ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 24.10.2013
року, в задоволенні позову ОСОБА_4 до
Тлумацької міської ради
Івано-Франківської області, ОСОБА_1,
ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини за заповітом відмовлено,
тобто єдиними спадкоємцями після
смерті матері ОСОБА_9 є ОСОБА_1 та
ОСОБА_6, які набули права на спадкове
майно.

Третя вимога про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину, видане
державним нотаріусом Тлумацької
державної нотаріальної контори
Керничною М.В. 24.09.2012 року на житловий
будинок по АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_4,
полягає в тому, що вищевказане
свідоцтво видане на підставі рішення
Тлумацького районного суду
Івано-Франківської області від 25.06.2012
року, залишеного без змін ухвалою
апеляційного суду Івано-Франківської
області від 12.12.2012 року, яке скасоване
ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 03.07.2013 року.

Що стосується четвертої вимоги, то вся
нерухомість проходить державну
реєстрацію і право власності
набувається після державної
реєстрації і тому необхідно скасувати
державну реєстрацію права власності,
яка є похідною від визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину.

З огляду на вищевказане, вважає всі
вимоги підставні, просила позов при
збільшеному розмірі позовних вимог
задоволити повністю.

В судовому засіданні 20.05.2013 року
представник відповідачки ОСОБА_4 -
ОСОБА_5 позов не визнав, вважає позовні
вимоги надуманими. Пояснив, що ще за
життя ОСОБА_9 говорила, що житловий
будинок по АДРЕСА_2 вона дає у спадщину
ОСОБА_1, а житловий будинок по АДРЕСА_1
має належати ОСОБА_4 Про існування
заповіту ОСОБА_4 не знала, тому протягом
шести місяців після смерті матері вона
до нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини не звернулася, а
коли дізналася разом з ОСОБА_1
звернулися до приватного нотаріуса, де
їй було видано дублікат заповіту. Після
чого вони разом звернулися до
нотаріальної контори, де їм було
роз'яснено право на звернення до
нотаріальної контори з заявами про
прийняття спадщини. Отримавши відмову
в нотаріальній конторі, ОСОБА_4
звернулася в суд з позовною заявою про
продовження строку для прийняття
спадщини за заповітом, суд визначив
останній додатковий строк, протягом
якого вона, звернувшись до
нотаріальної контори, отримала
свідоцтво про право власності.
Позивачка ОСОБА_1 особисто передала
ОСОБА_4 документи на спірний будинок. В
2006 році син позивачки Назар був
зареєстрований в будинку по АДРЕСА_1,
після того як продали будинок по
АДРЕСА_2 а ОСОБА_1 знімала інше житло.
Якщо б була воля покійної ОСОБА_9
передати у спадок спірне спадкове
майно позивачам, нічого не перешкодило
б їй звернутися до нотаріальної
контори і скласти інший заповіт, яким
скасувати попередній. В спадковому
майні позивачка ОСОБА_1 почала
проживати з липня 2007 року, тобто після
смерті матері. Крім того, сам факт
проживання не дає права претендувати
на спадщину, оскільки є пріоритет
заповіту, тому вимоги позивачки є
надуманими, так як правових підстав
визнання права власності у будь-кого,
крім ОСОБА_4, не має.

17.02.2014 року від представника
відповідачки ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на адресу
Тлумацького районного суду
Івано-Франківської області надійшла
заява про розгляд справи у відсутності
відповідача та її представника, згідно
якої у зв'язку з тим, що в попередніх
судових засіданнях по вказаній справі
він, як представник відповідача, надав
суду покази щодо даного спору і
додаткових пояснень не має, тому
просить розгляд справи проводити без
його участі та без участі його
довірительки ОСОБА_4 Крім того, в заяві
вказав, що пред'являючи позовні вимоги
позивачі, як на підставу свого права на
спадкове майно, посилаються на те, що
постійно проживали із спадкодавцем на
час відкриття спадщини, тому, на їхню
думку, є такими, що прийняли спадщину у
встановленому законом порядку. Крім
того, позивачі стверджують, що
зверталися до нотаріальної контори із
заявою про видачу свідоцтва про
прийняття спадщини, однак свідоцтво не
було видане, тому із відповідними
вимогами звернулися до суду. Однак
доказів вищенаведеного суду не надали,
відповідно в матеріалах справи
відсутня вмотивована відмова
нотаріуса про відмову їм у видачі
свідоцтва про право на спадщину, що є
підставою для відмови позивачам у
задоволенні позовних вимог, оскільки
ними не було дотримано процедури
оформлення спадщини через нотаріальну
контору. В судовому засіданні
позивачка ОСОБА_1 ствердила, що з січня
2007 року постійно проживала з матір'ю у
спадковому будинку, хоча фактично
почала там проживати з липня 2007 року,
тобто вже після смерті спадкодавця, що
підтверджується показами відповідача
ОСОБА_3 Як ствердила в судовому
засіданні позивачка ОСОБА_1 вона почала
постійно проживати з матір'ю з січня 2007
року, тобто менше шести місяців, а це є
фактом тимчасового проживання, а не
фактом постійного проживання. Тому,
дана вимога є безпідставною, надуманою
та незаконною, тому в її задоволенні
слід відмовити за недоведеністю. У
зв'язку з тим, що інші позовні вимоги є
похідними від встановлення факту
постійного проживання зі спадкодавцем
на час смерті, а доказів даного факту
судом не здобуто, тому вважаю, що у
задоволенні інших позовних вимог слід
відмовити, так як отримання ОСОБА_4.
свідоцтва про право на спадщину не
порушує жодних прав чи охоронюваних
законом інтересів ОСОБА_1

В судовому засіданні 20.05.2013 року
відповідач ОСОБА_3. позов не визнав.
Вказав, що їхня покійна мати склала
заповіт на ОСОБА_4, а будинок по АДРЕСА_2
залишила ОСОБА_1, однак остання будинок
продала. Після того, як матір перенесла
операцію, позивачка ОСОБА_1 доглядала
за нею, однак після її смерті житловий
будинок мали успадкувати ОСОБА_4 та
ОСОБА_6 Позивачка ОСОБА_1 в спадковому
майні почала проживати тільки після
смерті матері з липня 2007 року, оскільки
вони не могли проживати разом. Його
сестра ОСОБА_6 не говорить, не читає, не
вміє писати, в школу не ходила. Після
того як померла ОСОБА_9 сестра ОСОБА_6
проживала деякий час сама, ходила
харчуватися до ОСОБА_1.

07.06.2013 року відповідач надіслав на
адресу Тлумацького районного суду
заяву про розгляд справи без його
участі, в якій просить проводити
розгляд справи без його участі, у
зв'язку з хворобою, в задоволенні
позову відмовити у повному обсязі за
безпідставністю (Т.2 а.с. 25).

09.10.2013 року на адресу Тлумацького
районного суду надійшов актовий запис
про смерть №65 від 12.08.2013 року, згідно
якого ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року (Т.
2 а.с. 147).

Ухвалою Тлумацького районного суду
Івано-Франківської області від 17.10.2013
року провадження у вищевказаній справі
зупинено до спливу встановленого
законом шестимісячного строку для
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3
його правонаступниками (Т.2 а.с. 158-159).

05.03.2014 року ухвалами Тлумацького
районного суду Івано-Франківської
області відновлено провадження у даній
справі та залучено до участі у справі
правонаступника відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_7 (Т.2 а.с. 216, 220-221).

В судове засідання відповідачка ОСОБА_7
не з'явилася, про причини неявки не
повідомила, хоч про час та місце
розгляду справи повідомлена у
встановленому порядку.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, покази свідків,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов при збільшеному розмірі позовних
вимог слід задоволити з таких підстав.

Судом встановлено, що 18.03.1992 року
виконавчим комітетом Тлумацької
міської ради народних депутатів, на
підставі рішення виконкому Тлумацької
міської Ради народних депутатів №97 від
25.02.1992 року, видано свідоцтво № б/н про
право особистої власності на жилий
будинок, згідно якого ОСОБА_9 дісно
належить на праві особистої власності
в цілому жилий будинок з приналежними
до нього будівлями та спорудами, який
розташований в АДРЕСА_1 (Т.1 а.с. 194), що
підтверджується витягом з реєстру прав
власності на нерухоме майно від 29.08.2012
року (Т.1 а.с. 193).

18.10.2005 року ОСОБА_9 склала заповіт,
посвідчений приватним нотаріусом
Тлумацького районного нотаріального
округу Івано-Франківської області
ОСОБА_10, яким заповіла у власність
ОСОБА_4 домоволодіння, що знаходиться
по АДРЕСА_1 (Т.1 а.с. 188).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_9 померла (Т.1 а.с.
184).

Згідно свідоцтв про народження серії
НОМЕР_1 від 25.11.ІНФОРМАЦІЯ_3 року, серії
НОМЕР_2 від 18.02.ІНФОРМАЦІЯ_4 року, серії
НОМЕР_3 від 20.02.2003 року батьками ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження, є ОСОБА_11
та ОСОБА_9 (Т.1 а.с. 5, 6, 185).

Відповідно до довідки Тлумацької
міскої ради №2303 від 12.10.2012 року ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження дійсно
проживає по АДРЕСА_1 без реєстрації,
згідно акту депутата від 12.10.2012 року,
офіційно зареєстрована по АДРЕСА_2,
згідно паспорта серії НОМЕР_4 (Т.1 а.с. 7).

Як зазначено в акті обстеженння
матеріально-побутових умов проживання
жителя від 12.10.2012 року ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, яка
прописана за адресою АДРЕСА_2 проживає
по АДРЕСА_1 в житловому будинку
розміром 52 кв.м. без належних умов і в
склад її сім'ї входять син ОСОБА_12,
ІНФОРМАЦІЯ_6 року народження, дочка
ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_7 року народження,
сестра ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 року
народження (Т.1 а.с. 8).

Згідно довідки виданої виконкомом
Тлумацької міської ради № 66 від 10.01.2013
року за адресою по АДРЕСА_1 згідно
будинкової книжки зареєстровані:
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_6 (Т.1 а.с. 243).

Відповідно до довідки Тлумацького РС
УДМС від 11.06.2013 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5
року народження знята в з
реєстраційного обліку 11.10.1980 року,
вибула в м.Москва; ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3
року народження, зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_2 з 29.04.1986 року; ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження,
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з
01.12.2012 року (Т.2 а.с. 24), що відображено в
будинкових книгах (Т.1 а.с. 240-242, 246-253).

Згідно талону зняття з реєстрації
місця проживання в Україні, ОСОБА_1, на
підставі її заяви від 05.04.2013 року, знята
з реєстрації по попередньому місцю
проживання за адресою: АДРЕСА_2 та
вибуває за адресою АДРЕСА_3 (Т.2 а.с. 156,
155).

Свідки ОСОБА_14, ОСОБА_15 показали, що
вони є сусідами позивачки ОСОБА_1
Остання доглядала за своєю матір'ю,
коли вона хворіла, згодом ще до її
смерті переїхала проживати зі свою
сім'єю за місцем проживання ОСОБА_9
Позивачка доглядала за будинком,
побудувала стайню, стодолу, зробила
обмостки, піклується про свою сестру
ОСОБА_6 Ще за життя їхньої матері ОСОБА_9
відповідачка ОСОБА_4 провідувала
родичів в м.Тлумачі 1-2 рази в рік. Спору
між ОСОБА_4. та ОСОБА_1 щодо спадкового
майна не було. Похорон ОСОБА_9 проводила
позивачка ОСОБА_1, ОСОБА_4 на похороні
присутня не була. Свідок ОСОБА_14
зазначила, що про існування заповіту
вона дізналася, коли ОСОБА_4 приїжджала
у 2012 році. Тоді між позивачкою ОСОБА_1 та
відповідачкою виникла суперечка
відносно майна, оскільки ОСОБА_4
стверджувала, що будинок згідно
заповіту має належати їй, а ОСОБА_1
плакала і говорила, що сестра її
виганяє з хати.

Свідки ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19
показали, що ОСОБА_1 зі своїм чоловіком
до 2007 року проживали в орендованих
квартирах, однак після новорічних свят,
а саме у січні 2007 року переїхали
проживати до матері позивачів ОСОБА_9,
оскільки вона хворіла. З цього часу
вони там постійно проживають. ОСОБА_1
доглядала за мамою і сестрою, проводила
оплату за проведення операції мамі.
Разом з матір'ю постійно проживала
ОСОБА_6 Спірний будинок був у
занедбаному стані, не поштукатурений, у
аварійному стані була стайня. ОСОБА_1 з
чоловіком навели порядок біля будинку,
завалили стару стайню і побудували
нову, поштукатурили хату і перекрили на
ній дах, в чому допомагали їм ОСОБА_16 та
ОСОБА_19 Відповідачка ОСОБА_4 до матері
не навідувалася в період, коли мати
хворіла, на похороні присутня не була.
Ці покази також ствердили свідки
ОСОБА_12 та ОСОБА_13, які є дітьми ОСОБА_1
Крім того, ствердили, що в спірному
будинку проживали з дня народження до
2002 року. В період з 2002 року по 2006 рік
проживали в орендованих квартирах,
поки у січні 2007 року не переїхали до
бабусі, де постійно і по даний час
проживають. Іншого житла у них не має.
Тітка ОСОБА_4 у Тлумач приїжджала рідко,
1-2 рази в рік. Після того, як тітка
дізналася про заповіт, почала
скандалити, виганяти їх з хати.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК
України спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого ст. 1270 ЦК України,
він не заявив відмову від неї.

У відповідності до п. 23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 30
травня 2008 року №7 «Про судову практику
у справах про спадкування», якщо
постійне проживання особи зі
спадкодавцем на час відкриття спадщини
не підтверджено відповідними
документами, у зв`язку з чим нотаріус
відмовив особі в оформленні спадщини,
спадкоємець має право звернутися до
суду з заявою про встановлення факту
постійного проживання зі спадкодавцем
на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у
судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Факт постійного проживання позивачів
ОСОБА_1 та ОСОБА_6 зі спадкодавцем
ОСОБА_9 на час відкриття спадщини
підтверджується довідкою Тлумацької
міскої ради №2303 від 12.10.2012 року та актом
обстеженння матеріально-побутових
умов проживання жителя від 12.10.2012 року,
довідкою виданою виконкомом
Тлумацької міської ради № 66 від 10.01.2013
року, довідкою Тлумацького РС УДМС від
11.06.2013 року. Крім того, даний факт
підтвердили всі свідки, допитані в
судовому засіданні.

Згідно із ч.2 ст.2 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання» реєстрація місця
проживання чи місця перебування особи
або її відсутність не можуть бути
умовою реалізації прав і свобод,
передбачених Конституцією, законами чи
міжнародними договорами України, або
підставою для їх обмеження.

Зіставивши наведені норми цивільного
закону, суд доходить висновку, що закон
не вимагає від спадкоємця, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, подання до нотаріальної
контори заяви про прийняття спадщини,
оскільки така умова прийняття спадщини
прямо визначена у законі лише для
спадкоємця, який на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем.

Оскільки в установленому законом
порядку позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_6
прийняли спадщину, то відповідно до
зазначених вимог закону спадкове майно
успадковується за загальними
правилами.

Приймаючи до уваги викладене, суд
вважає, що вимоги позивачів в частині
встановлення факту їх постійного
проживання із спадкодавцем на час
відкриття спадщини є обґрунтованими,
оскільки безпосередньо перед смертю
спадкодавця ОСОБА_9 - ОСОБА_1 проживали
разом із спадкодавцем, а ОСОБА_6
постійно проживала в спадковому
будинку.

Рішенням Тлумацького районного суду
від 25.06.2012 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 12.12.2012
року, визначено ОСОБА_4 трьохмісячний
строк для прийняття спадщини за
заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_9 (Т.1 а.с. 183, Т.3 а.с. 56-57).

11.07.2012 року ОСОБА_4 звернулася в
нотаріальну контору з заявою про
прийняття спадщини та про видачу
свідоцтва про право на спадщину після
смерті матері ОСОБА_9, а саме на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, що знаходиться
по АДРЕСА_1 (Т.1 а.с. 182).

24.09.2012 року державним нотаріусом
Тлумацької державної нотаріальної
контори Керничною М.В. видано ОСОБА_4
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на житловий цегляний будинок
житловою площею 42,3 кв.м., загальною
площею 56,2 кв.м., зазначений в плані
літерою «А» з господарськими будівлями
та спорудами: колодязь «1», що
знаходяться по АДРЕСА_1 (Т.1 а.с. 195), що
підтверджується витягом про
реєстрацію в Спадковому реєстрі від
24.09.2012 року (Т.1 а.с. 196) та витягом про
державну реєстрацію прав ОКП
"Івано-Франківське ОБТІ" реєстраційний
номер 37487885 від 01.10.2012 року номер запису:
633 в книзі: 4 (Т.3 а.с. 61).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 03.07.2013 року
рішення Тлумацького районного суду
Івано-Франківської області від 25.06.2012
року та ухвалу апеляційного суду
Івано-Франківської області від 12.12.2012
року скасовано. Справу передано на
новий розгляд до суду першої інстанції
(Т.3 а.с. 58-59).

05.09.2013 року рішенням Тлумацького
районного суду Івано-Франківської
області, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Івано-Франківської
області від 24.10.2013 року, в задоволенні
позову ОСОБА_4 до Тлумацької міської
ради Івано-Франківської області,
ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини за заповітом відмовлено (Т.3
а.с. 29-30, 31-32). Дане рішення набрало
законної сили 24.10.2013 року.

Таким чином відповідачка ОСОБА_4
відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України
вважається такою, що спадщину не
прийняла.

За встановлених в судовому засіданні
обставин за ОСОБА_1 та ОСОБА_9 слід
визнати право власності по 1/2 частинні
житлового будинку та приналежних до
нього господарських будівель і споруд
по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після померлої матері ОСОБА_9
кожній.

Відповідно до ст.1301 ЦК України,
свідоцтво про право на спадщину
визнається недійсним за рішенням суду,
якщо буде встановлено, що особа, якій
воно видане, не мала права на
спадкування, а також в інших випадках,
встановлених законом.

У пункті 27 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування» роз'яснено, що
відповідно до статті 1301 ЦК України,
свідоцтво про право на спадщину може
бути визнано недійсним не лише тоді,
коли особа, якій воно видане, не мала
права на спадкування, але й за інших
підстав, установлених законом. Іншими
підставами можуть бути: визнання
заповіту недійсним, визнання відмови
від спадщини недійсною, визнання шлюбу
недійсним, порушення у зв'язку з
видачею свідоцтва про право на
спадщину прав інших осіб тощо.

З огляду на наведене, суд приходить до
висновку, шо слід визнати недійсним
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом, видане державним нотаріусом
Тлумацької державної нотаріальної
контори Керничною М.В. 24.09.2012 року
ОСОБА_4, яке зареєстроване в реєстрі за
№ 1077, на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
які знаходяться по АДРЕСА_1, після
смерті матері ОСОБА_9, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Оскільки відповідачка ОСОБА_4 на
підставі зазначеного свідоцтва про
право на спадщину за заповітом
зареєструвала право власності на
будинок в органах БТІ, то підлягає
скасуванню і реєстрація права
власності, а саме державна реєстрація
права власності на будинок АДРЕСА_1, що
здійснена ОКП «Івано-Франківське
обласне бюро технічної
інвентаризації» 01.10.2012 року,
реєстраційний номер 37487885, номер запису:
633 в книзі: 4.

Враховуючи вищенаведене, суд не бере до
уваги заперечення відповідача ОСОБА_3
та представника відповідачки ОСОБА_4 -
ОСОБА_5, оскільки вони суперечить
фактичним даним встановленим в
судовому засіданні.

Враховуючи, що позивачі не ставлять
питання про відшкодування понесених
судових витрат по справі, то такі
витрати слід віднести на їх рахунок.

На підставі ст.ст. 1217, 1218, 1220, 1221, 1222, 1223,
1261, 1268, 1270, 1272, 1296, 1301 ЦК України, ст. 256 ЦПК
україни, Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про
судову практику у справах про
спадкування», керуючись ст.ст. 10, 11, 60,
213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш
И В :

Позов при збільшеному розмірі позовних
вимог задоволити.

Встановити факт постійного проживання
ОСОБА_1, ОСОБА_6 із спадкодавцем - ОСОБА_9,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на час
відкриття спадщини, тобто на час її
смерті, в житловому будинку по АДРЕСА_1.

Визнати недійсним свідоцтво про право
на спадщину за заповітом, видане
державним нотаріусом Тлумацької
державної нотаріальної контори
Керничною М.В. 24.09.2012 року ОСОБА_4, яке
зареєстроване в реєстрі за № 1077, на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, які
знаходяться по АДРЕСА_1, після смерті
матері ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Скасувати державну реєстрацію права
власності на будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_4,
що здійснена Обласним комунальним
підприємством "Івано-Франківське
обласне бюро технічної інвентаризації"
01.10.2012 року, реєстраційний номер 37487885,
номер запису: 633 в книзі: 4.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину житлового будинку та
приналежних до нього господарських
будівель і споруд по АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після померлої
матері ОСОБА_9.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/2
частину житлового будинку та
приналежних до нього господарських
будівель і споруд по АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після померлої
матері ОСОБА_9.

Судові витрати понесені позивачами
віднести на їх рахунок.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Івано-Франківської області протягом
десяти днів з дня його проголошення
через Тлумацький районний суд. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуюча
Н.І. Лущак