Справа №2/489/241/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 р. Ленінський районний суд
м. Миколаєва в складі головуючого -
судді Губницького Д.Г., при секретарі
Наумкіній І.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
договору довічного утримання, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 р. ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом, яким просила розірвати
договір довічного утримання з ОСОБА_2
від 22 жовтня 2008 р., за яким передала у
власність їй квартиру АДРЕСА_1 взамін
на зобов'язання відповідачки
забезпечувати її довічним утриманням
(доглядом). Підставою позову зазначила
ухилення відповідачкою від виконання
узятих на себе зобов'язань.

В судовому засіданні позивачка свої
вимоги разом з представником
підтримала. Позивачка пояснила, що
приблизно через рік після укладання
договору довічного утримання,
відповідачка перестала її відвідувати,
вона досі потребує догляду за собою.
Гроші, про отримання яких вона давала
відповідачці розписки, це кошти, які
вона сама їй позичила. Ремонт придбаної
квартири завершився в листопаді 2008 р.

Відповідачки з представником проти
задоволення позову заперечувала.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь в справі, показання
свідків, дослідивши письмові докази,
встановив наступні обставини.

Сторони не перебувають у родинних
відносинах. ОСОБА_1 після смерті
чоловіка та сина залишилася самотньою
і мала намір продати належну їй
трикімнатну квартиру АДРЕСА_2, а взамін
придбати житло меншою площею.

У зв'язку із цим вона познайомилася з
ОСОБА_2, яка мала у власності
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, яку
забажала купити ОСОБА_1, та працюючи
ріелтором підшукала покупців на
належну ОСОБА_1 квартиру - дружину брата
свого колишнього чоловіка ОСОБА_3

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склалися близькі
відносини і ОСОБА_1 домовилася з ОСОБА_2
про відчуження на користь останньої
квартири АДРЕСА_1, яку вона купить, в
обмін на довічне утримання.

29 вересня 2008 р. було нотаріально
посвідчено договір за реєстровим 4775, за
яким ОСОБА_1 продала ОСОБА_3 квартиру
АДРЕСА_2 (а.с.84, 85).

Наступного дня, 30 вересня 2008 р. було
посвідчено нотаріально договір за
реєстровим 2337, за яким ОСОБА_1 купила у
ОСОБА_2 належну їй квартиру АДРЕСА_1.

22 жовтня 2008 р. ОСОБА_1 уклала з ОСОБА_2
договір довічного утримання,
посвідчений державним нотаріусом
Другої Миколаївської державної
нотаріальної контори 22 жовтня 2008 р.,
реєстровий №5-1558. Нотаріусом одночасно
накладено заборону на відчуження
квартири, реєстровий №5-1561, до
припинення або розірвання довічного
утримання (а.с.3).

Спірним договором передбачено, що
ОСОБА_2 зобов'язується довічно
утримувати ОСОБА_1, забезпечувати її
харчуванням, одягом та доглядом,
необхідною допомогою, а також надати
її в безоплатне довічне користування
зазначену квартиру.

Вартість цих послуг визначена у
розмірі мінімальної пенсії,
встановленої законодавством України,
щомісячно.

Втім свого обов'язку ОСОБА_2
систематично не виконує в повному
обсязі. Нею не спростовується, що з
травня 2013 р. вона перестала відвідувати
позивачку, а також те, що більшу частину
часу після укладання спірного договору
не надавала харчування. Відповідачка
не приймає участі в оплаті комунальний
послуг на придбану квартиру.
Розрахункові книжки знаходяться у
позивачки, яка ці послуги оплачує
самостійно.

Факти невідвідування щонайменше
щомісячно, як-то зазначено в договорі,
відповідачкою позивачки для виконання
зобов'язань за договором
підтверджується поясненнями свідків
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Посилання відповідачки на переведення
довічного утримання за домовленістю з
позивачкою у грошову форму, нібито за
відсутністю потреби, належними
доказами не підтверджується, до
договору довічного утримання зміни не
вносилися.

Капітальний ремонт у квартирі, гроші на
виконання якого кошті ОСОБА_2 давала
ОСОБА_1, що підтвердила свідок ОСОБА_3,
не є еквівалентом довічного догляду,
тим більш був спрямований на
поліпшення майна відповідачки.

Відповідно до змісту ст. 755 ЦК України,
договір довічного утримання може бути
розірваний за рішенням суду на вимогу
відчужувача у разі невиконання або
неналежного виконання набувачем своїх
обов'язків за договором незалежно від
вини

Зобов'язання має виконуватись належним
чином, відповідно до умов договору.

При цьому, боржник має виконати свій
обов'язок, а кредитор прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором чи випливає із
суті зобов'язання. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ч. 1 ст. 525, ст. 526,
ч. 1 ст. 527 ЦК).

Відповідно до положень ст. 610, 614 ЦК,
змісту та особливостей правової
природи договору довічного утримання,
факт належного виконання зобов'язань
за цією угодою має доводити набувач.

При цьому, не має правового значення
відсутність його вини у невиконанні
договору, оскільки її виключено зі
складу правопорушення, передбаченого
положеннями ч.1 ст. 755 ЦК України.

Сторони стверджують, що відносини між
ними погіршилися у зв'язку із
неналежним виконанням фінансових
взаємовідносин між ними, як стверджує
позивачки - через неповернення
відповідачкою боргу і невиконання
зобов'язань з довічного утримання
(догляду), як стверджує відповідачка -
через безпідставне неповернення
позивачкою боргової розписки, про що
зазначив такої її син - свідок ОСОБА_8.

Належних та достатніх доказів на
належне виконання умов спірного
договору відповідачкою не надано, а
тому позов слід задовольнити.

Статтею 756 ЦК України визначено правові
наслідки розірвання договору, згідно з
якими відчужувач набуває право
власності на передане ним майно і має
право вимагати його повернення.

За таких обставин, суд вважає за
необхідне вжити заходи повернення
сторін у попередній стан, а саме
повернути квартиру АДРЕСА_1 у власність
ОСОБА_1

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідачки на користь позивачки
підлягає стягненню судовий збір в
розмірі 114, 70 грн.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання,
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
посвідчений державним нотаріусом
Другої Миколаївської державної
нотаріальної контори 22 жовтня 2008 р.,
реєстровий №5-1558.

Повернути квартиру АДРЕСА_1 у
власність ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір 114,70 грн.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подання апеляційної
скарги через Ленінський районний суд м.
Миколаєва протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення - в тому
ж порядку і в той самий строк, який
обраховується з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
Д.Г. Губницький