Номер провадження: 22-ц/785/2875/14
Номер справи місцевого суду: 2-5300/11
Головуючий у першій інстанції Грубіян
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Косогор Г.О.,
Ісаєвої Н.В.

при секретарі Сілукової В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
рішення Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 20 грудня 2013
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті
особи ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Інспекція
державно архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області,
Ізмаїльська міська рада про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою та власністю, за зустрічним
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, Інспекція державно
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області, Ізмаїльська міська
рада про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою та
власністю,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2011 року ОСОБА_4, ОСОБА_5
звернулися до суду з позовом, який
неодноразово був уточнений та
остаточно поданий до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
Інспекція державно
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області, Ізмаїльська міська
рада про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою та
власністю, посилаючись на те, що
позивачам належить на праві власності
7/24 частини двоповерхового будинку,
спочатку це була приватизація, згодом
їм 29 грудня 1993 року було видано
свідоцтво про право власності № 3984, на
підставі свідоцтва про право власності
№ 839 від 27 липня 2011 року відповідачі
також є власниками 7/24 частин вказаного
будинку. Треті особи ОСОБА_8 також є
власниками цього ж будинку, але їх
вихід відокремлений і до спору вони не
мають відношення. Відповідачі на
спільній земельній ділянці в
безпосередній близькості до їх
будинку, а саме біля їх квартири на
відстані 1,96 м. самовільно збудували
гараж, чим чинять перешкоди в
користуванні власністю, також підземні
інженерні каналізаційні мережі, якими
користуються відповідачі не
відповідають нормам СНіП. Крім цього
відповідачі, які проживають на другому
поверсі встановили на сходовому
майданчику перегородку, чим чинять
перешкоди в користування горищем, тому
вони вимушені звернутись з вказаним
позовом до суду.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з
зустрічним позовом, який згодом
уточнили та остаточно подали до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, Інспекція державно
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області, Ізмаїльська міська
рада про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою та
власністю, посилаючись на те, що їм на
праві власності належить 7/24 частини
будинку з надвірними спорудами на
підставі свідоцтва про право власності
№330 від 04.02.1998р., яке видане
Ізмаїльським міськвиконкомом.
Позивачі ОСОБА_5 без їх згоди
використовуючи спільну земельну
ділянку зрубали їх фруктове дерево та з
дозволу Ізмаїльської міськради
збудували в 1997 році гараж виходячи за
«червону» межу міської території, в 1998
рішенням цього ж виконкому їм
рекомендували знести гараж, але ОСОБА_5
цього не зробили, і користуючись
безконтрольністю міськради, в 2011 році
внесли гараж в правовстановлюючі
документи. За те, що на проїжджій
частині дороги влаштували квітник
притягувалась до відповідальності.
Крім цього газ в квартиру ОСОБА_5
заведено через отвір в фундаменті
виконаний в порушення ДБН В2.5-20-2001. В 2012
році вони благоустроїли спільний двір
на що витратили 29925,60 грн., і так як
ОСОБА_5 користуються спільним двором
просять стягнути з них 1/3 частину
витрат, також просили зобов'язати
позивачів надати згоду на узаконювання
самовільно збудованого ними гаражу літ
«Ж».

В судовому засіданні ОСОБА_4 позовні
вимоги підтримала, зустрічний позов не
визнала.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свій
позов підтримали, позов ОСОБА_4, ОСОБА_5
не визнали.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 20 грудня 2013
року позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні власністю задоволений.

Зобов'язано ОСОБА_2, ОСОБА_3 знести
самовільно збудований гараж літ «Ж» по
АДРЕСА_1, виконати ремонтні роботи
каналізаційних мереж з кв. АДРЕСА_1,
знести самовільно встановлену
перегородку і двері на майданчику 2-го
поверху по АДРЕСА_1, також стягнуто з
ОСОБА_2, ОСОБА_3 судові витрати.

В задоволені зустрічного позову
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті
особи ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Інспекція
державно архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області,
Ізмаїльська міська рада про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою та власністю відмовлено.

В судове засідання ОСОБА_5, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
представники Інспекції державно
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області та Ізмаїльської
міської рада не з`явилися, про розгляд
справи були повідомлені належним чином
(а.с. 223-229 т. 2 ).

Зі змістом ст. 11 ЦПК України, особа, яка
бере участь у справі, розпоряджається
своїми процесуальними правами на
власний розсуд.

У відповідності до ст.. 305 ч. 2 ЦПК
України неявка сторін, належним чином
повідомлених про час та місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

На рішення суду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали
апеляційну скаргу, в якій просять
рішення суду скасувати, постановити
нове, по суті позовних вимог,
посилаючись на те, що рішення суду є
незаконним та необґрунтованим, а також
постановленим з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду підлягає
зміні з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 3, 4 ст. 309 ЦПК
України, підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи, а також
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених такими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

Між тим, постановляючи рішення, суд
першої інстанції цих вимог закону не
врахував, у зв'язку з чим висновки суду
не відповідають обставинам справи та
вимогам процесуального та
матеріального права.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 статті 59 ЦПК України
передбачено, що обставини справи, які
за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Судом встановлено, що згідно рішення
Ізмаїльської міської ради депутатів
трудящихся № 177 від 15 лютого 1954 року за
будинком АДРЕСА_1 зареєстровано за
землекористувачами 429 кв.м. Сторонам в
конкретне користування земельна
ділянка не виділялась.

На вказаній земельній ділянці
розташована двоповерхова будівля в
котрій 7/24 частини належить на праві
власності позивачам ОСОБА_4 і ОСОБА_5,
правовстановлюючі документи містяться
в матеріалах справи, 7/24 частини
належить відповідачам ОСОБА_2 і ОСОБА_3,
решта будівлі належить третім особам
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Також судом встановлено, що
відповідачами в спільному дворі
самовільно збудовано гараж літ «Ж», без
дозвільних рішень на підготовку
документів для будівництва гаражу,
гараж збудований на недопустимій
відстані від житлового будинку.

З висновку експерта №14/06-201ё2 від
15.05.2012р. вбачається, що при будівництві
гаражу літ. «Ж» було допущено
відхилення від вимог державних
будівельних норм, передбачених ДБН
360-92** «Містобудування. Планування та
забудова міських і селищних поселень»
в частині дотримання нормативних
відстаней від жилих будинків і
підземних інженерних мереж, згідно
пункту 7.50 відстань має бути не менше 10
метрів, а фактично 1,96м.

Задовольняючи позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою та власністю в
частині зобов'язанні ОСОБА_2, ОСОБА_3
знести самовільно збудований гараж літ
«Ж» по АДРЕСА_1, знести самовільно
встановлену перегородку і двері на
майданчику 2-го поверху по АДРЕСА_1, суд
першої інстанції виходив з того, що в 2003
році над аварійною каналізацією був
збудований гараж, в результаті
постійного замокання відбулась
деформація території між воротами та
гаражем, в подальшому в разі
проникнення фекальних вод і просадок
ґрунту відбудеться деформація
житлового будинку. 30.01.2011р. проводилось
гідравлічне випробування і ємкісна
споруда визнана такою, що витримала
гідравлічне випробування, а 28.11.2011р.
було проведено гідравлічне
випробування вигрібної ями, яка не
витримала випробування, з висновку
експерта №14/06-201ё2 від 15.05.2012р.
вбачається, що в ході випробування
власнику квартири ОСОБА_2 було
запропоновано виконати злив води з
бачка унітаза в указаній квартирі,
попадання злитої води в вигріб не
відбулося і дворова каналізація до
якої підключена система внутрішньої
каналізації кв. №2 не відповідає
вимогам 8.56 ДБН 360-92** Містобудування.
Планування та забудова міських і
селищних поселень», також порушено
норми СНиП 2.04.01-85*«Внутрішній
водопровід і каналізація будівель».

Крім цього відповідачі встановили
дерев'яну перегородку і двері на
майданчику 2-го поверху, чим перекрили
доступ на горище, позбавивши
можливості доступу до розширювального
бачку опалення, телефонним і кабельним
мережам і взагалі можливості
користування горищем чим порушили ст. 37
ЗУ «Про пожежну безпеку», згідно п.4.3.11
ППБУ - встановлення перешкод в сходових
клітинах та маршах заборонено.

Відмовляючи в задоволені зустрічного
позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою та власністю, а саме про
зобов'язання відповідачів по
зустрічному позову ОСОБА_5 не чинити
перешкоди в користуванні 7/24 частинами
жилого будинку з надвірними спорудами,
суд першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в своєму позові не
вказали в чому саме полягають
перешкоди у їх користуванні земельною
ділянкою та власністю.

З вказаними висновками суду першої
інстанції погоджується колегія суддів
апеляційної інстанції.

Однак в висновками суду в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про зобов'язання ОСОБА_2, ОСОБА_3
виконати ремонтні роботи
каналізаційних мереж з кв. АДРЕСА_1,
оскільки у вказаному будинку тривалий
час існували проблеми з
каналізаційними мережами та
вивезенням нечистот з вигрібної ями,
про що мається припис на ім'я ОСОБА_2,
колегія суддів апеляційної інстанції
не погоджується, оскільки він не
відповідає вимогам Закону.

Як вбачається з відповіді КП
«Ізмаїльське ВУВКХ» від 28.11.2011 року №
2387 КП «ИПУВКХ» зроблено гідравлічне
випробування вигрібної ями ємністю 6 м.
куб., розташованої на території
домоволодіння. В результаті
проведеного гідравлічного
випробування, комісією КП «ИПУВКХ»
встановлено, що вигріб визнається
таким, що не витримав гідравлічне
випробування.

Посилання на висновок експерта № 14/06-2012
15.02.2012 року, про те, що дворова
каналізація, до якої підключена
системи внутрішньої каналізації
квартири №2 не відповідає вимогам 8.56
ДБН 360-92 ** «Містобудування. Планування
забудова міських м і селищних
поселень», також виконане з
порушеннями норм СНиП 2.04.01-85*
«Внутрішній водопровід і каналізація
будівель» не може бути прийнята судом
до уваги, оскільки зливна яма не є
предметом спору.

Крім того, як зазначено в листі №86 від
26.09.2012 року у частині порядку усунення
перешкод у розділі «Висновки» висновки
експерта №14/06 -2012 від 15.05.2012 року
експертом було зазначено, що дворова
каналізація, до якої підключена
системи внутрішньої каналізації
квартири №2 не відповідає вимогам,
чинних державних будівельних норма
дисків робив, а саме: п. 8.56 ДБН 360-92 **
«Містобудування. Планування забудова
міських і селищних поселень», в якому
зазначено, що з відстані по горизонталі
від фундаменту до найближчих підземних
інженерних мереж приймаються за
таблице. 1 додатку 8.1, згідно якої
відстань від самопливної каналізації
має становити не менше 3 м., а фактично
вказана відстань від стін житлового
будинку літ «А» становить 2,7 м.; п. 3.25а*
ДБН 360-92**«Містобудування. Планування
забудова міських і селищних поселень»
за яким прийнята за таблицею 3.2а*
відстань від очисної споруд
каналізації до стіни житлового будинку
має становити не менше 5 м., а фактично
вказана відстань значно менша.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
рішення підлягає скасуванню з
ухваленням нового про відмову в
задоволенні позовних вимог в частині
зобов'язання ОСОБА_2, ОСОБА_3 виконати
ремонтні роботи за їх безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 309
ч. 3, 4, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 20 грудня 2013
року в частині зобов'язання ОСОБА_2,
ОСОБА_3 виконати ремонтні роботи
каналізаційних мереж з кв. АДРЕСА_1 -
скасувати.

Постановити в цієї частині нове
рішення.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Інспекція
державно архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області,
Ізмаїльська міська рада в частині
зобов'язання ОСОБА_2, ОСОБА_3 у частині
виконання ремонтних робіт
каналізаційних мереж з кв. АДРЕСА_1
відмовити.

В інший частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку на
протязі двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий______________________________________
О.С. Комлева

Судді ______________________________________
Г.О. Косогор

______________________________________ Н.В. Ісаєва