Номер провадження: 22-ц/785/3658/14
Номер справи місцевого суду: 495/8533/13-ц
Головуючий у першій інстанції Чебан
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Оверіної О.В., Кравця Ю.І.,

при секретарі Счастлівцевої Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до органу
опіки та піклування Іванівської
районної державної адміністрації
Одеської області, КЗ
«Білгород-Дністровський дитячий
будинок змішаного типу для дітей
дошкільного та шкільного віку»,
Одеського міського спеціального
психоневрологічного будинку дитини № 3
«Сонечко» про встановлення опіки над
малолітніми дітьми, за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Білгород -
Дністровського міськрайонного суду
Одеської області від 03 лютого 2014 року,

встановила:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з вказаним позовом, посилаючись на
те, що бажає піклуватися над своїми
племінниками, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
на даний час знаходиться в КЗ
«Білгород-Дністровський дитячий
будинок змішаного типу для дітей
дошкільного та шкільного віку» та
ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2, який на даний час
знаходиться в Одеському міському
спецпсихоневрологічному будинку
дитини № 3 «Сонечко». При зверненні
18.03.2013 року до органу опіки та
піклування з письмовою заявою про
встановлення опікунства над
племінниками ОСОБА_3, рішенням комісії
органу опіки та піклування позивачці
було відмовлено. У зв'язку з чим ОСОБА_3
просила встановити опіку над ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
визнати її опікуном.

Позивачка в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала, просила суд їх
задовольнити.

Представник органу опіки, піклування
та усиновлення у справах дітей
Білгород-Дністровської міської ради та
КЗ "Білгород-Дністровського дитячого
будинку змішаного типу для дітей
дошкільного та шкільного віку" проти
заявлених позовних вимог ОСОБА_3
заперечували.

Рішенням Білгород - Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 03 лютого 2014 року в задоволенні
позову ОСОБА_3 було відмовлено.

Зазначене рішення суду оскаржує в
апеляційному порядку ОСОБА_3 В скарзі з
посиланням на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права ставиться питання про скасування
судового рішення та повернення справи
на новий розгляд до того ж суду першої
інстанції.

В своїх запереченнях на апеляційну
скаргу орган опіки та піклування
Іванівської районної державної
адміністрації Одеської області, КЗ
«Білгород-Дністровський дитячий
будинок змішаного типу для дітей
дошкільного та шкільного віку»,
просять апеляційну скаргу відхилити,
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
суддю - доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах позовних вимог, доводів
апеляційної скарги та заперечень на
неї, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без
зміни, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Згідно із ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1
перебуває у комунальному закладі
«Білгород-Дністровський дитячий
будинок змішаного типу для дітей
дошкільного та шкільного віку», а
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуває в
Одеському міському
спецпсихоневрологічному будинку
дитини № 3 «Сонечко».

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мають статус дітей,
позбавлених батьківського піклування.

Рішенням комісії з питань захисту прав
дитини Іванівської районної державної
адміністрації Одеської області від 19
квітня 2013 року № 146-XXXXVI «Щодо
можливості влаштування дітей ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 в родину ОСОБА_3» затверджено
висновок служби у справах дітей
райдержадміністрації, яким з
урахуванням інтересів дітей,
вважається недоцільне влаштування
дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в родину ОСОБА_3
у зв'язку із тим, що ОСОБА_3 власного
житла не має, проживає на житловій
площі матері, офіційно не працює, має
власних двох малолітніх дітей. За три
роки, що діти перебувають в державних
закладах жодного разу не відвідувала
дітей та не цікавилася їх життям.

Крім того, службою у справах дітей
встановлено, що умови проживання в
будинку ОСОБА_3 незадовільні, відсутнє
водо - та газопостачання, опалення
пічне, діти власної кімнати та ліжка не
мають.

Із акту КЗ «Білгород-Дністровський
дитячий будинок змішаного типу для
дітей дошкільного та шкільного віку» №
256 від 02.04.2014 року вбачається, що ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться у дитячому
будинку з 15.11.2010 року по теперішній час,
якого відвідала одного разу 01.03.2013 року
тітка ОСОБА_3, більше ніхто з близьких
родичів не цікавився, не відвідував,
участі у матеріальному забезпечення та
вихованні не приймав.

Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та
піклування встановлюються з метою
забезпечення особистих немайнових і
майнових прав та інтересів малолітніх,
неповнолітніх осіб, а також
повнолітніх осіб, які за станом
здоров'я не можуть самостійно
здійснювати свої права і виконувати
обов'язки.

Згідно із ч. 1 ст. 67 ЦК України, опікун
зобов'язаний дбати про підопічного, про
створення йому необхідних побутових
умов, забезпечення його доглядом та
лікуванням.

Відповідно до ст. 3 п. 3.1 наказу
Державного Комітету України у справах
сім'ї та молоді, Міністерства освіти
України, Міністерства охорони здоров`я
України, Міністерства праці та
соціальної політики України, при
призначенні опікуна (піклувальника)
беруться до уваги його можливості
виконувати опікунські обов'язки,
стосунки між ним та підопічним.

Згідно ст. 243 СК України, опіка
встановлюється над дитиною органом
опіки та піклування, а також судом у
випадках, передбачених Цивільним
кодексом України.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд
встановлює опіку над малолітньою
особою, якщо при розгляді справи буде
встановлено, що вона позбавлена
батьківського піклування і призначає
опікуна за поданням органу опіки та
піклування.

Аналіз зазначеної норми закону
позволяє зробити висновок, що судова
процедура встановлення опіки над
малолітньою особою є можливою лише у
тих випадках, коли підставою для
встановлення над дитиною опіки чи
піклування є справа, яка знаходиться у
суді і в процесі розгляду якої стало
відомо про те, що дитина залишилась без
батьківського піклування (при розгляді
судом справ про позбавлення батьків
батьківських прав чи про визнання їх
безвісно відсутніми). У таких випадках
встановлення опіки чи піклування
здійснюється у тому ж провадженні, в
якому розглядається така справа. У всіх
інших випадках опіка над дитиною
встановлюються органом опіки та
піклування.

За таких обставин, суд першої
інстанції, з'ясувавши обставини справи
та давши належну оцінку зібраним
доказам, врахувавши інтереси дітей,
дійшов до обґрунтованого висновку про
наявність правових підстав для відмови
ОСОБА_3 у задоволенні позову. Вказані
висновки суду відповідають зібраним у
справі доказам, яким судом дана належна
оцінка, правильно визначена юридична
природа правовідносин що виникли і
закон, який їх регулює.

Посилання апелянта щодо можливості
виконувати опікунські обов'язки
ніякими належними та допустимими
доказами не доведені, а доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
обґрунтовано викладених в
мотивувальної частині оскаржуваного
рішення.

Докази та обставини, на які посилається
апелянт в скарзі, були предметом
дослідження судом першої інстанції та
додаткового правового аналізу не
потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального і
процесуального права.

Правових підстав для направлення
справи на новий розгляд немає, оскільки
це не передбачено чинним цивільно -
процесуальним законодавством.

Суди розглядають цивільні справи
відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України,
тобто в межах заявлених вимог та на
підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч.
ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона
повинна довести допустимими та
належними доказами ті обставини, на які
вона посилається, як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених законом, доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції розглянув справу
відповідно до ст. 11 ЦПК України: за
зверненням фізичних осіб, в межах
заявлених ними вимог та на підставі
наданих ними доказів, доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає рішення без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено рішення
з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315,
319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Білгород - Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 03 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена протягом
двадцяти днів безпосередньо до суду
касаційної інстанції з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий
О.Г.Журавльов

Судді

О.В.Оверіна

Ю.І.Кравець