АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1766/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Багрова А. Г. Доповідач - Петренко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по
цивільним справам апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого
судді - Петренко І.О.

суддів
- Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі
- Кравцовій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного банку Комерційний банк
"ПриватБанк" на заочне рішення
Нікопольського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 20
листопада 2013 року по справі за позовом
Публічного акціонерного банку
Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2
про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду та просив
ухвалити рішення, яким стягнути з
відповідача на його користь
заборгованість за кредитним договором
в сумі 22 989,51 грн. та судові витрати по
справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що відповідно до
укладеного між ним та відповідачем
договору № NIXRFB02600174 від 16 травня 2007
року, останній 20 квітня 2007 року отримав
кредит в сумі 1599 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 5,04% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом, із
остаточним терміном повернення
кредиту та сплати процентів і
комісійних по ньому не пізніше ніж 24
квітня 2008 року.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з умовами
надання кредиту фізичним особам
«Розстрочка» складає між ним і Банком
Договір, про що свідчить підпис
відповідача у заяві.

У зв'язку з порушенням зобов'язань за
кредитним договором відповідач станом
на 20 серпня 2013 року має заборгованість ,
яка становить 22 989,51 грн. і складається
з:

- 1599 грн. заборгованість за
кредитом;

- 6118,52 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 13701,02 грн. - пеня за несвоєчасне
виконання зобов'язань за договором,

- 500 грн. штраф (фіксована частина)

- 1070,93 штраф (процентна складова).

Рішенням Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 20 листопада 2013 року в
задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити його позовні вимоги,
оскільки рішення суду ухвалено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи і обговоривши підстави
апеляційної скарги, вважає за
необхідне її задовольнити , рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове рішення по суті позовних
вимог.

Відповідно до ст.. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення , яким суд ,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства , вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення , ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин , на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і заперечень
, підтверджених тими доказами , які були
досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд
першої інстанції виходив із того, що
ПАТ «КБ «ПриватБанк» уклало з
відповідачем ОСОБА_2 договір № NIXRFB02600174
від 16 травня 2007 року (а.с. 4-8). Згідно умов
вказаного договору відповідач отримав
кредитні кошти у розмірі 1599,00 грн. на
умовах визначених вищезазначеним
договором, із остаточним терміном
повернення кредиту та сплати процентів
і комісійних по ньому не пізніше ніж 24
квітня 2008 року.

Позивач свої зобов'язання за договором
виконав, а відповідач зобов'язання за
кредитним договором не виконав. Станом
на 20 серпня 2013 року заборгованість за
кредитним договором склала - 22 989,51 грн.,
яка складається з наступного: 1599,00 грн. -
заборгованість за кредитом, 6118,52 грн. -
заборгованість зі сплати процентів за
користуванням кредитом, 13701,06 грн. пеня
за несвоєчасне виконання зобов'язання
за договором, 500 грн. - штраф (фіксована
частина), 1070,93 грн. - штраф (процентна
складова).

Вирішуючи спір та відмовляючи в
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
пропущено строк позовної давності,
звернення до суду із позовом,
передбачений ст. 257 ЦК України.

При цьому суд першої інстанції
зазначив на те , що відповідно до п. 31
Постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
, враховуючи положення пункту 7 частини
одинадцятої статті 11 Закону України
«Про захист прав споживачів», суди
мають виходити з того, що у спорах щодо
споживчого кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі.

Однак, колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду, виходячи з
правової позиції Верховного Суду
України , викладеної 20 листопада 2013
року при розгляді справи №6-126 цс 13 ,
згідно якої вищевказані п.7 ч.11 ст.11
Закону України « Про захист прав
споживачів» стосується позасудового
порядку повернення споживчого кредиту.

Ст. 256 ЦК України визначено поняття
позовної давності, згідно з якою це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.

Відповідно ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки, а згідно із
абзацу 1 ч. 5 ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання
починається зі спливом строку
виконання кредитного договору. Разом з
тим із настанням певної події, яка має
юридичне значення, законодавець
пов'язує термін, який визначається
календарною датою або вказівкою на
подію, яка має неминуче настати (ст. ст.
251, 252 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.

Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямованих на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст. 625 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти)
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Ст. 627 ЦК України зазначає, що
відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Заповнюючи 20 квітня 2007 року заяву
позичальника та підписуючи її,
позичальник ОСОБА_2 погодився з тим, що
ця заява разом з запропонованими
банком Умовами надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(далі - Умови), тарифами банку
складатимуть кредитний договір між ним
та банком.

Згідно умов надання споживчого кредиту
фізичним особам ( «Розстрочка»)
позичальник зобов'язався повернути
наданий йому кредит, сплатити відсотки,
винагороди, штрафні санкції, які
зазначені в заяві позичальника та
Умовах. Сторони погодили, що
погашення заборгованості відбувається
в наступному порядку: щомісячно, у
період сплати, за який приймається
період з « 10» по « 15» число кожного
місяця, позичальник повинен надавати
банку грошові кошти (щомісячний платіж)
у сумі 184,94 грн. для погашення
заборгованості по кредиту.

Пунктами 5.1 Умов передбачено, що при
порушенні позичальником взятих на себе
зобов'язань Банк, має право нарахувати ,
а Позичальник сплатити пеню в розмірі
0,15 % від суми простроченого платежу. (
ас.6-7).

Пунктом 5.3. передбачено, що при
порушенні Позичальником строків
платежів по будь - якому з грошових
зобов'язань, передбачених договором
більш ніж на 30 днів, Позичальник
зобов'язаний сплатити Банку штраф у
розмірі 500 грн. + 5% від суми
заборгованості.( а.с.8).

Вимоги Банку, щодо стягнення з
відповідача заборгованості за
кредитним договором не суперечать
умовам договору, які визначені
сторонами і погоджені ними.

Колегія суддів погоджується з доводами
апеляційної скарги з приводу того, що
суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку щодо пропуску
позивачем строку позовної давності для
стягнення заборгованості за укладеним
кредитним договором.

Висновок суду першої інстанції з
приводу того, що позивач звернувся до
суду з позовом лише 05 вересня 2013 року,
тобто поза межами п'ятирічного строку
позовної давності, щодо якого
домовились сторони, якій закінчився 20
квітня 2013 року, не відповідає
обставинам справи .

Згідно п.п.5.5 Умов надання споживчого
кредиту, термін позовної давності по
вимогах про стягнення кредиту,
відсотків за користування кредитом,
винагороди, неустойки - пені, штрафів за
даним договором встановлюється в 5
років. Вказане відповідає положенню ч.1
ст. 259 ЦК України.

Згідно розрахунку заборгованості за
договором № NIXRFB02600174 від 16 травня 2007
року (а.с.3) відповідач періодично
сплачував заборгованість за кредитом,
останній платіж на кредитний рахунок
здійснив 16 квітня 2008 року в розмірі 135,30
грн., отже своїми діями він підтвердив
взяті на себе зобов'язання по погашенню
кредиту. Дані дії відповідача є
підставою для переривання строку
позовної давності у відповідності до
ст. 264 ЦК України.

Стаття 611 ЦК України містить перелік
правових наслідків, які можуть
застосовуватись до порушника в
сукупності або окремо, залежно від
умов, передбачених договором або
законом.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає за необхідне рішення суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позовних
вимог Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості.

Перевіривши правильність даного
позивачем розрахунку (а.с. 3), колегія
суддів погоджується з сумою
заборгованості, яка підлягає стягненню
з відповідача за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором.

Таким чином з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню
заборгованість у зв'язку з порушенням
зобов`язань за кредитним договором №
NIXRFB02600174 від 16 травня 2007 року в розмірі 22
989,51 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

Тому, відповідно до вимог ч.5 ст.77 ЦПК
України з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню судові
витрати в сумі 344,85 грн. за розгляд
справи в суді першої та апеляційної
інстанцій.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, ст. 309, 313- 314, 316
ЦПК України, колегія судів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк"- задовольнити .

Заочне рішення Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 20 листопада 2013 року -
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного банку
Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2
про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк"
заборгованість за кредитним договором
№ NIXRFB02600174 від 16 травня 2007 року в
розмірі 22 989,51 грн., яка складається з
наступного: 1599,00 грн. - заборгованість
за кредитом, 6118,52 грн. - заборгованість
зі сплати процентів за користуванням
кредитом, 13701,06 грн. пеня за несвоєчасне
виконання зобов'язання за договором, 500
грн. - штраф (фіксована частина), 1070,93
грн. - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" судовий
збір в загальному розмірі 344,85 грн.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення ,
однак може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом 20 днів.

Судді