Справа № 1316/17/11
Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський
Провадження № 22-ц/783/2546/14
Доповідач в 2-й інстанції: Шумська Н. Л.
У Х В А Л А

13 травня 2014 року суддів судової палати
у цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області в складі:

головуючий суддя:
Шумська Н.Л.

судді:
Струс Л.Б., Шандра М.М.

секретар: Бадівська О.О.

особи, які беруть участь у справі:
представник Мартинович С.В., Бондарець
І.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові апеляційну
скаргу представника ВАТ
«Львівагротранссервіс» - Мартиновича
Святослава Володимировича на ухвалу
Пустомитівського районного суду
Львівської області від 10 лютого 2014 року
у справі за скаргою ВАТ
«Львівагротранссервіс»,
заінтересовані особи державний
виконавець ВДВС Пустомитівського РУЮ у
Львівській області Вентик Х.М.,
Бондарець Ігор Тимофійович на дії
державного виконавця, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Пустомитівського районного
суду Львівської області від 10 лютого 2014
року у задоволенні скарги ВАТ
«Львівагротранссервіс»,
заінтересовані особи державний
виконавець ВДВС Пустомитівського РУЮ у
Львівській області Вентик Х.М.,
Бондарець Ігор Тимофійович на дії
державного виконавця відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив представника ВАТ
«Львівагротранссервіс» - Мартинович
Святослав Володимирович. В апеляційній
скарзі покликається на порушення норм
процесуального права. Зокрема
зазначає, що права боржника є
порушеними, оскільки в постанові про
арешт коштів боржника невірно
зазначена сума, в межах якої слід
накласти арешт на розрахункові рахунки
боржника. Крім того, державним
виконавцем постановлена ще одна
постанова, якою накладено арешт на все
майно боржника. Оскільки Товариство
знаходиться в стадії ліквідації з
30.05.2013 року, арешт всього майна
призводить до неможливості
здійснювати ліквідаційну процедуру.
Просить ухвалу Пустомитівського
районного суду Львівської області від
10 лютого 2014 року скасувати та
постановити нову, якою скасувати
постанову державного виконавця Вентик
Христини Миронівни ДВС
Пустомитівського РУЮ про арешт коштів
боржника по виконавчому провадженні №
41275814 та скасувати постанову державного
виконавця Вентик Христини Миронівни
ДВС Пустомитівського РУЮ про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження по виконавчому
провадженні №41275814.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які
беруть участь у справі, з"ясувавши
обставини справи та перевіривши доводи
скарги, колегія суддів дійшла висновку
про законність та обґрунтованість
ухвали суду та відсутність підстав для
її скасування.

Судом першої інстанції встановлено, що
у провадженні Відділу державної
виконавчої служби Пустомитівського
районного управління юстиції у
Львівській області перебуває
виконавче провадження №41275814 з
примусового виконання листа №1316/2-176/11,
виданого 13.12.2013 року Пустомитівським
районним судом Львівської області про
стягнення з ВАТ «Львівагротрансервіс»
на користь Бондарець І.Т. 62 678, 00 грн.
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Відмовляючи у задоволенні скарги
районний суд виходив з того що
державний виконавець діяла у межах
наданих їй повноважень та відповідно
до вимог ЗУ «Про виконавче
провадження» та Інструкції з
організації примусового виконання
рішення, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України №512/5 від
02.04.2012 року.

Колегія суддів погоджується із таким
висновком суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи
постановою державного виконавця
Вентик Х.М. від 19.12.2013 року відкрито
виконавче провадження та надано строк
для добровільного виконання рішення
суду. Згідно з поштовим рекомендованим
відправленням дана постанова була
направлена боржнику 27.12.2013 року (а.с. 5).

У з»язку із невиконанням боржником
зобов»язань за виконавчим документом
20.01.2014 року державним виконавцем Вентик
Х.М. винесено постанову про арешт
коштів боржника та постанову про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження в межах суми боргу.
Відтак, твердження апелянта про те, що
арешт майна призводить до неможливості
здійснювати ліквідаційну процедуру є
необґрунтовані так як арешт накладено
лише в межах суми боргу.

Відповідно до ст. 52 ЗУ «Про виконавче
провадження» звернення стягнення на
майно боржника полягає в його арешті,
вилученні та примусовій реалізації. У
разі відсутності у боржника коштів та
інших цінностей, достатніх для
задоволення вимог стягувача, стягнення
звертається також на належне боржнику
інше майно, за винятком майна, на яке
згідно із законом не може бути
накладено стягнення.

Відповідно до п.1, 2 ст. 57 ЗУ «Про
виконавче провадження» арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом:

1. винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника,
що знаходяться на рахунках і вкладах чи
на зберіганні у банках або інших
фінансових установах;

2. винесення постанови про арешт
коштів, що перебувають у касі боржника
або надходять до неї;

3. винесення постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження;

4. проведення опису майна боржника
і накладення на нього арешту.

Колегія суддів відкидає доводи
апелянта про відсутність почерговості
винесених ухвал, а саме що стягнення за
виконавчими документами звертається в
першу чергу на кошти боржника у гривнях
та іноземній валюті, інші цінності, у
тому числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитарних установах. Крім того,
апелянтом не надано жодних доказів на
підтвердження своїх доводів щодо
наявності коштів на рахунках ВАТ
«Львівагротранссервіс» на час
винесення державним виконавцем
оскаржуваних постанов.

Суд першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку щодо
відповідності оскаржуваних постанов
вимогам ЗУ «Про виконавче провадження»
та Інструкції з організації
примусового виконання рішення,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року.

Також, не заслуговують на увагу доводи
апелянта щодо невірно зазначеної суми
стягнення в постанові про арешт коштів
боржника в сумі 72358, 76 коп. Описка щодо
суми зазначеної у постанові про арешт
коштів не тягне за собою незаконність
винесеної державним виконавцем
постанови про арешт майна та коштів
боржника.

Крім того, відповідно до п.3 ст. 57 ЗУ «Про
виконавче провадження» постановами,
передбаченими частиною другою цієї
статті, може бути накладений арешт у
розмірі суми стягнення з урахуванням
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів, на все
майно боржника або на окремі предмети.
Копії постанови, якою накладено арешт
на майно боржника та оголошено
заборону на його відчуження, державний
виконавець надсилає органам, що
здійснюють реєстрацію майна або ведуть
реєстр заборони на його відчуження.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відсутність правових
підстав для визнання неправомірними
постанов державного виконавця Вентик
Х.М. від 20.01.2014 року, судом першої
інстанції встановлені фактичні
обставини справи, правильно
застосований процесуальний закон та
дотримана процедура передбачена ЦПК
України. Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, а тому
колегія суддів відхиляє скаргу і
залишає ухвалу без змін, оскільки судом
першої інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону

Керуючись ст.303, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312,
п.4 ч.1ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника ВАТ
«Львівагротранссервіс» - Мартиновича
Святослава Володимировича відхилити.

Ухвалу Пустомитівського районного
суду Львівської області від 10 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення й
може бути оскаржена протягом 20-ти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя
Н.Л. Шумська

Судді:
Л.Б. Струс

М.М. Шандра