У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів: Завгородньої І.М., Горелкіної
Н.А., Іваненко Ю.Г., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_4, третьої
особи без самостійних вимог на стороні
відповідача - ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 31 травня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Вінницької
області 31 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2011 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«Приватбанк») звернулося до суду з
даним позовом, мотивуючи його тим, що 8
серпня 2007 року між банком та
ФОП ОСОБА_5 укладено кредитний договір
№ 08/07-093, відповідно до умов якого
остання отримала кредит у розмірі 120 000
доларів США строком до 5 серпня 2010 року.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором, 8 серпня 2007 року
між банком та ОСОБА_4 укладено договір
поруки № 093.

Рішенням Господарського суду
Вінницької області від 28 вересня 2010
року з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» стягнуто заборгованість
за кредитом у розмірі 946 908 гривень,
заборгованість за відсотками у розмірі
2504 гривні 01 копійка,
заборгованість по простроченим
відсоткам у розмірі 90534 гривні 97
копійок, заборгованість по комісії у
розмірі 441 гривня 95 копійок,
заборгованість по простроченій
комісії у розмірі 17 372 гривні 29
копійок та заборгованість по пені у
розмірі 5989 гривень 66 копійок.

Вирішено питання про стягнення судових
витрат.

Посилаючись на те, що рішення
господарського суду не виконано,
позивач, збільшивши позовні вимоги,
просив суд стягнути з ОСОБА_4 на свою
користь заборгованість за кредитним
договором у розмірі 1 480 384 гривні 43
копійки, яка складається з
заборгованості за кредитом у розмірі
956 472 гривні, заборгованості по
процентам за користування кредитом у
розмірі 348 187 гривень 69 копійок, пені за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором у розмірі 157 910 гривень 50
копійок, винагороди за кредитне
обслуговування у розмірі 17 814 гривень 24
копійки.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 31 травня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Вінницької області 31
січня 2014 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 заборгованість за
кредитним договором №
08/07-093 від 8 серпня 2007 року у розмірі 1 480
384 гривні 43 копійки, з яких 120 000 доларів
США, що еквівалентно 956 472 гривням -
заборгованість за кредитом, 43 684
доларів США, що еквівалентно 348 187
гривням 69 копійкам - заборгованість по
процентам за користування кредитом, 19
811,62 доларів США, що еквівалентно 157 910
гривням 50 копійкам - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором, 17 814 гривень 24 копійки -
винагорода за кредитне обслуговування.

Вирішено питання про стягнення судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду
і направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими. При цьому суд касаційної
інстанції перевіряє законність і
обґрунтованість постановлених судових
рішень в межах позовних вимог,
заявлених у суді першої інстанції, та
доводів касаційної скарги.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
й апеляційний суд, виходив з того, що
позичальником були істотно порушені
зобов'язання за кредитним договором, а
тому, врахувавши обов'язок поручителя,
дійшов обґрунтованого висновку про
стягнення з нього на користь банку
заборгованість за кредитним договором.

Оскільки доводи касаційної скарги не
дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судами допущено
порушення норм матеріального або
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 31 травня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Вінницької
області 31 січня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня
Н.А. Горелкіна
Ю.Г. Іваненко