Ухвала

іменем україни

30 квітня 2014 рокум.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Євграфової Є.П.,

суддів: Горелкіної Н.А.,
Журавель В.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом державного
територіально-галузевого об'єднання
«Львівська залізниця» в особі
відокремленого підрозділу
«Івано-Франківська дирекція
залізничних перевезень» до Вижницької
районної державної адміністрації
Чернівецької області, ОСОБА_1, третя
особа - відділ Державного земельного
агентства у Вижницькому районі
Чернівецької області, про визнання
незаконним та скасування
розпорядження, визнання недійсним
державного акта про право власності на
земельну ділянку, скасування
реєстрації земельної ділянки,

в с т а н о в и л а:

Державне територіально-галузеве
об'єднання «Львівська залізниця» в
особі відокремленого підрозділу
«Івано-Франківська дирекція
залізничних перевезень» звернулося до
суду з позовом до Вижницької районної
державної адміністрації Чернівецької
області, ОСОБА_1, третя особа - відділ
Державного земельного агентства у
Вижницькому районі Чернівецької
області, про визнання незаконним та
скасування розпорядження, визнання
недійсним державного акта про право
власності на земельну ділянку,
скасування реєстрації земельної
ділянки.

Рішенням Вижницького районного суду
Чернівецької області від 11 грудня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Чернівецької
області від 05 лютого 2014 року, позов
задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано
розпорядження Вижницької районної
державної адміністрації Чернівецької
області від 26 серпня 2003 року № 264 в
частині передачі у власність ОСОБА_1
земельної ділянки площею 0,0425 га,
розташованої на території Іспаської
сільської ради Вижницького району
Чернівецької області.

Визнано недійсним державний акт серії
ЧВ № 041026 від 30 вересня 2003 року, виданий
на ім'я ОСОБА_1 на підставі
розпорядження Вижницької районної
державної адміністрації Чернівецької
області від 26 серпня 2003 року № 264,
цільове призначення - ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, кадастровий номер
земельної ділянки :01:002:0131, в
частині посвідчення права власності на
земельну ділянку площею 0,0425 га,
розташованої на території Іспаської
сільської ради Вижницького району
Чернівецької області та виділеної в
натурі (на місцевості) згідно з
кадастровим планом, зазначеним в цьому
державному акті.

У решті позову відмовлено. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі Вижницька
районна державна адміністрація
Чернівецької області просить
зазначені судові рішення скасувати,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Судом установлено, що згідно з
розпорядження Вижницької районної
державної адміністрації від 26 серпня
2003 року № 264 ОСОБА_1 отримала у приватну
власність земельну ділянку площею 0,0425
га.

На підставі цього розпорядження 30
вересня 2003 року ОСОБА_1 видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЧВ № 041026.

З копії акта обстеження земельних
ділянок в смузі відведення залізниці
від 13 вересня 2013 року вбачається, що в
смузі відведення залізниці в межах
Іспаської сільської ради від км 30+360м до
км 30+385 м ліва сторона, площа перекриття
0,0425 га, ширина смуги відведення (від осі
колії) 25 м, відстань від осі колії до
земельної ділянки ОСОБА_1 є 14 м.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
транспорт» до земель транспорту
належать землі, надані в користування
підприємствам і організаціям
транспорту згідно із Земельним
кодексом України, для виконання
покладених на них завдань щодо
експлуатації, ремонту, вдосконалення і
розвитку об'єктів траспорту.

Згідно зі ст. 68 ЗК України до земель
залізничного транспорту належать
землі смуг відведення залізниць під
залізничним полотном та його
облаштуванням, станціями з усіма
будівлями і спорудами енергетичного,
локомотивного, вагонного, колійного,
вантажного і пасажирського
господарства, сигналізації та зв'язку,
водопостачання, каналізації; під
захисними та укріплювальними
насадженнями, службовими,
культурно-побутовими будівлями та
іншими спорудами, необхідними для
забезпечення роботи залізничного
транспорту.

Земельні ділянки відводилися
залізниці в користування на підставі
постанови Ради Міністрів СРСР від 27
січня 1962 року № 83, Інструкції про норми
і порядок відведення земель для
залізниць і використання смуги
відведення, затвердженої
Міністерством шляхів сполучення СРСР 30
січня 1963 року, та нормами відведення
земель для залізниці СН 468-74,
затвердженими постановою Держбуду
СРСР від 19 грудня 1974 року № 247. Указані
правові акти не суперечать Конституції
і Законам України, тому відповідно до
постанови Верховної Ради України від 12
вересня 1991 року «Про порядок
тимчасової дії на території України
окремих актів законодавства Союзу РСР»
застосовуються на території України до
прийняття відповідних актів
законодавства України.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що позивач як
землекористувач сплачує земельний
податок за користування спірною
земельною ділянкою.

За змістом п. «б» ч. 4 ст. 84 ЗК України
землі під державними залізницями не
можуть передаватися у приватну
власність.

Пунктом «г» ч. 3 ст. 152 ЗК України
передбачено, що захист прав громадян та
юридичних осіб на земельні ділянки
може бути здійснено шляхом визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України у
разі видання органом виконавчої влади
або органом місцевого самоврядування
акта, яким порушуються права особи щодо
володіння, користування чи
розпорядження належною їй земельною
ділянкою, такий акт визнається
недійсним.

Таким чином, за змістом ст. ст. 152, 155 ЗК
України визнання недійсним рішення
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування тягне за
собою визнання недійсним державного
акта на право власності на земельну
ділянку.

З огляду на вищевказане, правильним є
висновок суду про задоволення позовних
вимог ДТГО «Львівська залізниця» про
визнання незаконним та скасування
розпорядження Вижницької районної
державної адміністрації від 26 серпня
2003 року, визнання недійсним державного
акта на право власності на земельну
ділянку в частині посвідчення права
власності ОСОБА_1 на земельну ділянку
площею 0,0425 га.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Установлено й це вбачається з
матеріалів справи, що зазначені судові
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права;
наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів cудової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Вижницької районної
державної адміністрації Чернівецької
області відхилити.

Рішення Вижницького районного суду
Чернівецької області від 11 грудня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Чернівецької області від 05 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є.П.
Євграфова

судді:
Н.А. Горелкіна

В.І. Журавель