У х в а л а

іменем україни

15 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.

суддів:
Мостової Г.І.,
Наумчука М.І.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом
Львівського комунального підприємства
«Рясне-403» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2,
третя особа - Львівське комунальне
підприємство «Залізничнетеплоенерго»,
про стягнення боргу, за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Львова від 26 липня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 3 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року Львівське
комунальне підприємство «Рясне-403»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_2, третя особа - Львівське
комунальне підприємство
«Залізничнетеплоенерго», про
стягнення боргу.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Львова від 26 липня

2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від

3 грудня 2013 року, позов Львівського
комунального підприємства «Рясне-403»
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_2 на користь позивача
заборгованість у сумі 6 786 грн. 28 коп. та
судовий збір у розмірі 214 грн. 28 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 26 липня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 3 грудня 2013 року скасувати,
мотивуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права й
неправильним застосуванням норм
матеріального права, та передати
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, виходив із
того, що договірні відносини між
сторонами, які випливають із договору
про користування тепловою енергією,
фактично існують, позивач такі послуги
відповідачам надає, а останні
послугами користуються.

Також, обґрунтовуючи рішення, суди
зазначали про те, що відповідно до
положень Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» та до
Порядку проведення перерахунків
розміру плати за надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення в разі ненадання їх, або
надання не в повному обсязі, зниження
якості, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 17
лютого 2010 року № 151, плата за
централізоване опалення не
справляється тільки у разі, якщо
температура повітря в житлових
приміщеннях є нижчою ніж + 12 градусів С,
а в квартирі відповідачів не було
зафіксовано температуру повітря нижче
+ 12 градусів С.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 26 липня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 3 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.І. Мартинюк Г.І.
Мостова М.І. Наумчук