АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22ц/791/1606/14
Головуючий в суді І інстанції:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року травня місяця 13 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого: Чиркової К.Г.

Суддів: Пузанової
Л.В.

Фурман Т.Г.

при секретарі: Бараш Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 31 березня
2014 року в справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватної фірми «МИС»
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2011 року ОСОБА_3
звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, приватної фірми «МИС» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо - транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що 04.06.2011 року о 15
годині 12 хвилин на перехресті вул. К.
Маркса та вул. Червоного Хреста у м.
Херсоні ОСОБА_4, керуючи автомобілем
марки «Рута 20», реєстраційний номер
НОМЕР_1, який належить на праві
власності ОСОБА_5, проїхав на
заборонений червоний сигнал
світлофора, внаслідок чого здійснив
зіткнення з його автомобілем марки
«Хонда», державний номер НОМЕР_2, в
результаті чого автомобіль зазнав
механічних пошкоджень. Вартість
відновлювального ремонту автомобіля з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу склала 81 253 грн. 50 коп.

Постановою Суворовського районного
суду м. Херсона від 19.07.2011року винним в
дорожньо - транспортній пригоді
визнано ОСОБА_4.

Визнавши дорожню - транспортну пригоду
страховим випадком Українська пожежно
- страхова компанія сплатила йому
страхове відшкодування в сумі 24 990 грн.
за вирахуванням франшизи.

В ході судового розгляду справи
позивач неодноразово уточнював
позовні вимоги та просив суд стягнути
солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватної
фірми «МИС» на його користь в рахунок
відшкодування матеріальних збитків 57
283 грн. 91 коп., з ОСОБА_4 в рахунок
відшкодування моральної шкоди 5000 грн.,
а також понесені ним судові витрати.

Справа слухалася судами неодноразово.

Останнім рішенням Суворовського
районного суду м. Херсона від 31 березня
2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди 49823,91грн. та судові витрати по
оплаті експертизи у розмірі 1437 грн. 62
коп., витрати на правову допомогу в
сумі 927,5 грн., судовий збір у розмірі 536
грн. 21 коп., та витрати на інформаційно -
технічне забезпечення розгляду справи
в сумі 111,3 грн. В іншій частині вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду першої інстанції в
частині стягнення з ОСОБА_4 на його
користь грошових коштів в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди 49823
грн. 91 коп., судових витрат у сумі 3012,63
грн. скасувати і ухвалити в цій частині
нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_4,
ОСОБА_5, приватної фірми «МИС»
солідарно на його користь грошові
кошти в рахунок відшкодування
матеріальних збитків в сумі 57283 грн. 91
коп., витрати на оплату судового збору
в розмірі 578,13 грн. та інформаційно -
технічного забезпечення розгляду
справи в розмірі 120 грн.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

При цьому, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, зазначав, що суд першої
інстанції вирішуючи спір не звернув
уваги на те, що ОСОБА_4 був допущений
ОСОБА_5 на виконання обов'язків водія
для здійснення пасажирського
перевезення транспортом загального
користування на належному останньому
автобусі, а тому перебував з ним у
фактичних трудових відносинах.

Письмових заперечень на подану
апеляційну скаргу до суду апеляційної
інстанції не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду в межах,
передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів дійшла висновку, що подана
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Судом установлено та підтверджено
матеріалами справи, що 04 червня 2011року
на перехресті вул. К. Маркса та вул.
Червоного Хреста у м. Херсоні з вини
водія ОСОБА_4, який керуючи
транспортним засобом марки «Рута 20»,
державний номер НОМЕР_3, на підставі
виданої 22.05.2011 року ОСОБА_5 нотаріально
посвідченої довіреності на право
керування, порушив п. 8.7.3 (а) Правил
дорожнього руху та скоїв зіткнення з
автомобілем марки «Хонда» державний
номер НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3 в
результаті автомобілі отримали
механічні пошкодження.

Постановою Суворовського районного
суду м. Херсона від 19 липня 2011 року
ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпП.

Вартість відновлювального ремонту
автомобіля марки «Хонда» державний
номер НОМЕР_4, згідно висновку судової
автотоварознавчої експертизи за №136
від 29.06.2012 року становить 68713,91 грн., а з
урахуванням частково понесених
позивачем витрат на ремонт автомобіля
в сумі 6100 грн., становить 74813,91 грн.

Власником автомобіля марки «Рута 20»,
державний номер НОМЕР_3 є ОСОБА_5,
цивільно - правова відповідальність
якого перед третіми особами на випадок
заподіяння шкоди, внаслідок
експлуатації належного йому
автомобіля була застрахована
відповідно до полісу обов'язкового
страхування цивільно - правової
відповідальності № ВЕ5414072.

На виконання умов договору Українською
пожежно - страховою компанією ОСОБА_3
відшкодовано страхове відшкодування в
межах ліміту відповідальності
страховика в розмірі 24990 грн.

Згідно із частиною 1,2 ст. 1187 ЦК України
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання тощо, що створює підвищену
небезпеку для особи, яка цю діяльність
здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, викладених у п. 6 постанови №4
від 01.03.2013 року «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки» особою, яка зобов'язана
відшкодувати шкоду, завдану джерелом
підвищеної небезпеки, є фізична або
юридична особа, що на відповідній
правовій підставі (право власності,
інше речове право, договір підряду,
оренди, позички тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання, якого
створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування
транспортним засобом має посвідчення
водія на право керування транспортним
засобом відповідної категорії і
реєстраційний документ на
транспортний засіб, переданий їй
власником або іншою особою, яка на
законній підставі використовує такий
транспортний засіб, то саме ця особа
буде нести відповідальність за
завдання шкоди (пункт 2.2. Правил
дорожнього руху України).

Таким чином, колегія суддів вважає, що
судом першої інстанції повно з'ясовані
обставини справи, перевірені доводи
позивача щодо обставин дорожньо -
транспортної пригоди та вини ОСОБА_4 у
її спричиненні, а також те, що на час
скоєння дорожньо - транспортної
пригоди ОСОБА_4 не перебував у трудових
відносинах з приватним підприємством
«МИС» та ОСОБА_5, а керував транспортним
засобом на відповідній правовій
підставі - нотаріально посвідченої
довіреності на право керування, дійшов
правильного висновку про те, що саме
ОСОБА_4 є суб'єктом відповідальності за
завдану позивачеві шкоду, пов'язану з
пошкодження транспортного засобу.

Правильними є також висновки суду
відносно розміру відшкодування
матеріальної шкоди та розподілу
судових витрат, оскільки позивачем не
надано належних та допустимих доказів
на підтвердження поважності причин
поміщення транспортного засобу на
платну стоянку та знаходження його на
зберіганні в період з 04.06.2011 року по
16.07.2012 року.

Відповідно до положень ст.88 ЦПК
України, якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог.

Висновки суду відповідають обставинам
справи в межах наданих сторонами
доказів та нормам матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на законі, доказах і як
такі, що висновки суду не спростовують
підлягають відхиленню.

Позбавлені правового обґрунтування
доводи апелянта про те, що суд першої
інстанції неправомірно визначився із
особою відповідальною за заподіяну
шкоду, оскільки за діючим в Україні
законодавством відповідальною за
завдання шкоди, спричиненої в
результаті дорожньо - транспортної
пригоди є особа, яка на відповідній
правовій підставі керувала
транспортним засобом, а обставини
того, що ОСОБА_4 керував транспортним
засобом у зв'язку з виконанням своїх
трудових (службових) обов'язків на
підставі трудового договору
(контракту) не знайшли свого
підтвердження, ні в суді першої
інстанцій, ні в ході розгляду справи в
апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстав для
його скасування чи зміни не має.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія
суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 31 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили негайно з дня її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів, шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: