Справа №
П№ 2/430/193/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2014 р.
смт.Станиця Луганська Луганської
області

Станично-Луганський районний суд
Луганської області в складі:

головуючого судді -
Антонова Ю.А.,

при секретарі
Тодоренко Є.В.,

за участю: позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2,

відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Станиця
Луганська цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
неправомірно отриманих коштів та
стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

04.12.2013 року позивач ОСОБА_1
звернулась до суду з дійсним позовом та
просила стягнути з відповідачів ОСОБА_3
та ОСОБА_4 на свою користь, з кожного по
28000,00 грн. - у відшкодування
неправомірно отриманих коштів та 2850,00
грн. - у відшкодування моральної шкоди,
а також судові витрати в сумі 904,10 грн.

В обґрунтування своїх вимог
позивачка зазначила, що між нею та
відповідачами була домовленість про
укладення угоди про купівлю-продаж
їхньої квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1 Так, 10.11.2011 р. вона
передала відповідачам ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, кожному по 28000,00 гривень, за
однокімнатну квартиру, однак поки
нотаріус виготовляв документи
з'ясувалось, що ОСОБА_3 не вирішила
питання про зняття своєї
неповнолітньої дочки з реєстрації та
їх самих. Нотаріус припинив оформлення
документів. Співвласники квартири -
відповідачі ОСОБА_3 після отримання
грошей, їх не повернули, від подальшого
нотаріального оформлення ухиляються.
На теперішній час, вони гроші їй не
повертають, намагаються продати
квартиру і тільки після цього обіцяють
їй повернути 56000 гривень.

Позивачка також зазначила, що
факт отримання грошових коштів
відповідачами підтверджується
розписками від кожного. В день передачі
грошей за квартиру, відповідачі
зобов'язалися знятись з реєстрації та
підготувати документи для оформлення
договору купівлі-продажу вищевказаної
квартири. Однак, до теперішнього часу
відповідачі відмовляються оформляти з
нею угоду купівлі-продажу цієї
квартири, обіцяють повернути гроші
тільки після продажу цієї квартири за
більшу суму ніж була домовленість, а
також не повертають неправомірно
отримані грошові кошти. Такі дії
відповідачів викликали у позивачки
душевні страждання протягом декілька
років.

В судовому засіданні позивачка
позов підтримала в повному обсязі та
наполягає на його задоволенні,
посилаючись на те, що невиконання умов
договору з боку відповідачів,
спричинило для неї особисто і її родини
негативні наслідки у вигляді
заподіяння матеріального й морального
збитку. Через відмову відповідачів
добровільно відшкодувати їй
спричинену шкоду, вона змушена була
звернутися до суду для захисту своїх
порушених прав, в тому числі по
відшкодуванню моральної шкоди,
оскільки через неправомірно отримані
кошти відповідачами, вона була
позбавлена можливості закріпити своє
право на житло, що вона здобувала, з
осені 2011 року її сім'я в кількості 7
осіб, в тому числі дві неповнолітні
дитини, змушені були «тулитися» в
однокімнатній квартирі, у вкрай
стиснутих умовах, випробовуючи при
цьому не тільки фізичні, матеріальні,
але й моральні страждання, не маючи
можливості повернути свої засоби в
значній торбі, які вона передала
відповідачам за договором
купівлі-продажу й поліпшити свої
житло-побутові умови. Від протиправних
дій відповідачів у цій частині вона
була морально принижена й ображена, у
зв'язку із чим дотепер випробовує
моральні страждання.

Представник позивачки в судовому
засіданні також підтримав позовні
вимоги та просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнала
частково, в частині відшкодування
матеріальної шкоди. Моральний позов не
визнала, оскільки не вважає, що своїми
діями спричинила позивачці та її
родині моральні страждання. У зв'язку з
непередбаченими обставинами, вона не
змогла придбати житло в РФ і вирішити
там питання про її проживання, у зв'язку
з чим змушена була покинути РФ і
повернутися до України. Гроші, які їй
передала позивачка по договору
купівлі-продажу квартири нею
потрачені. Вона не вважає, що своїми
діями, наслідок яких вона не
передбачила, причинила позивачці
моральні страждання.

Інтереси свого сина ОСОБА_4 - другого
відповідача за цим позовом, згідно з
довіреністю останнього від 05.07.2013 р.
(а.с. 47), представляти в судовому
засіданні не бажає і його довіреність в
цій частині не визнає, посилаючись на
те, що останній повинен відстоювати
свої інтереси в суді самостійно,
оскільки реалізовував позивачці свою
частину квартирі та отримав за це
гроші, а вона свою.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явився, причину неявки не
повідомив, свої доводи та заперечення
суду не надав, хоча належним чином був
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи. При таких обставинах,
суд вважає, можливим розглянути справу
за його відсутністю, за наявними у
справі доказами.

Заслухавши пояснення учасників
процесу та дослідивши докази у справі
суд встановив наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

10.11.2011 року відповідачі отримали від
позивачки кожний по 28000,00 грн. як оплату
за придбання квартири, за адресою:
АДРЕСА_1 Зазначене підтверджується
розписками від 10 листопада 2011 року (а.с.
13, 14).

Вищевказана квартира є спільною
сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_4
Про зазначене свідчить копія свідоцтва
про право власності на житло від 25.12.1993
року, копія витягу з реєстру прав
власності на нерухоме майно, виданого
Станично-Луганським районним бюро
технічної інвентаризації 08.11.2011 року
(а.с. 15, 16).

Договору купівлі-продажу зазначеної
квартири у відповідності до вимог
чинного законодавства між позивачкою
та власниками квартири не укладалося.
До того ж, власність у них спільна
сумісна і частини їхньої власності не
виділено, як вони зазначають в
розписках про отримання грошей.
Відповідачі отримані кошти повертати
відмовляються. Дані факти сторонами по
справі не заперечуються.

Чисельність родини позивачки
підтверджується довідкою
Миколаївської сільської ради
Станично-Луганського району
Луганської області №1158 від 03.10.2012 р.
(а.с. 9).

Також з матеріалів справи вбачається,
що позивачка протягом 2012-2013 років
зверталась до органів міліції,
прокуратури та суду за допомогою у
вирішенні її спірного житлового
питання щодо заволодіння
відповідачами її грошовими коштами та
не оформлення правочину
купівлі-продажу вищевказаної
нерухомості (а.с. 10, 11-12, 17-27).

Суд вважає, що між сторонами мають
місце цивільні правовідносини щодо
набуття та збереження майна без
достатньої правової підстави.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір
купівлі-продажу житлового будинку
(квартири) або іншого нерухомого майна
укладається в письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно з ч.1 ст. 317 зазначеного Кодексу
саме власникові належать права
володіння, користування та
розпорядження своїм майном.

Частина 1 ст. 1212 вищевказаного Кодексу
передбачає, що особа, яка набула майно
або зберегла його у себе за рахунок
іншої особи без достатньої правової
підстави, зобов'язана повернути
потерпілому це майно.

Крім того, ч.1 ст. 60 ЦПК України визначає,
що кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене, враховуючи, що
відповідачі в добровільному порядку
повернути отримані кошти
відмовляються, суд дійшов висновку, що
вимоги позивачки в частині стягнення з
відповідачів неправомірно отриманих
коштів є обґрунтованими, законними і
доведеними в судовому засіданні, тобто
про стягнення безпідставно отриманих
коштів підлягають задоволенню, в
розмірі 28000,00 грн. з кожного.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Пункт 2 ч.2 ст.23 зазначеного Кодексу
визначає, що моральна шкода полягає,
зокрема, у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї.

Розв'язуючи питання про відшкодування
моральної шкоди позивачці, суд вважає,
що позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню частково, в
сумі 1500,00 грн. з кожного відповідача на
користь позивачки. Оскільки в судовому
засіданні встановлено, що в результаті
неправомірно отриманих коштів
відповідачами, позивачці поряд з
матеріальною шкодою, було спричинено і
моральну шкоду, в результаті якої вона
відчувала моральні страждання, що було
доведено останньою в судовому
засіданні на підставі її свідчень в цій
частині, достовірність яких у суду не
викликають сумніву: переживання за
неправомірно отриманих коштів
відповідачами в значній для неї сумі, у
зв'язку із чим відсутність у неї
засобів для поліпшення житло-побутових
умов для її численної родини (7 осіб, у
т.ч. для двох неповнолітніх дітей),
почуття морального приниження й образи
від неправомірних дій відповідачів у
результаті їхнього ухилення від угоди
купівлі-продажу, повернення їй
неправомірно отриманих ними коштів.
Суд вважає достатньою цієї суми для
задоволення позовних вимог позивачці в
цій частині.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд
покладає на відповідачів обов'язок по
відшкодуванню позивачці витрат на
оплату судового збору пропорційно
задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, відповідно до
ст.ст. 23, 1212, 1167 ЦК України, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4
про стягнення неправомірно отриманих
коштів та стягнення моральної шкоди -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
29952,05 грн., в тому числі: 28000,00 грн. - у
відшкодування неправомірно отриманих
коштів; 1500,00 грн. - у відшкодування
моральної шкоди; 452,05 грн. - у
відшкодування судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
29952,05 грн., в тому числі: 28000,00 грн. в
рахунок відшкодування неправомірно
отриманих коштів; 1500,00 грн. - у
відшкодування моральної шкоди; 452,05 грн.
- у відшкодування судових витрат.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог щодо відшкодування моральної
шкоди - відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Луганської області
через Станично-Луганський районний суд
Луганської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий:
Ю.А. Антонов