інстанції: Плахтій І.Б. Провадження №
22-ц/773/197/14 Категорія: 27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Овсієнкa А. А.,

суддів - Антонюк К.І.,
Лівандовської-Кочури Т.В.,

при секретарі Черняк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за апеляційною скаргою
відповідача ОСОБА_1 на рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 17 грудня 2013 року,

встановила:

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 17 грудня 2013 року
задоволено вищевказаний позов
Публічного акціонерного товариства
(далі - ПАТ) «Універсал Банк.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користь
ПАТ «Універсал Банк» по 8076 грн. 18 коп.
заборгованості за кредитним договором
та по 114 грн. 70 коп. судового збору.

Не погодившись із вищевказаним
рішенням, відповідач ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу, в якій, покликаючись
на неповноту з'ясування судом обставин
справи, неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
просила його скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позову.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, хоча згідно з вимогами ч.5
ст.74 ЦПК України були належним чином і
своєчасно повідомлені про дату, час та
місце апеляційного розгляду даної
справи. Представник позивача та
відповідач ОСОБА_2 про причини своєї
неявки не повідомили суд, про
відкладення розгляду справи не
клопотали. Клопотання відповідача
ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи
у зв'язку з перебуванням її у
відрядженні та хворобою її
представника документально не
підтверджено, а тому причини їхньої
неявки слід вважати неповажними.

За таких обставин колегією суддів у
відповідності з вимогами ст.305 ЦПК
України визнано за можливе апеляційний
розгляд даної справи проводити за
відсутності сторін та їхніх
представників.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, заявлених в
суді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду - залишенню без змін з наступних
підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову та стягуючи з відповідачів
заборгованість за кредитним договором,
суд першої інстанції виходив із того,
що відповідачі у справі ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, як спадкоємці померлої ОСОБА_4,
які прийняли після неї спадщину, в силу
вимог ч.1 ст.1282 ЦК України зобов'язані в
межах вартості успадкованого ними
майна задовольнити вимоги кредитора
ПАТ «Універсал Банк» та сплатити
останньому заборгованість спадкодавця
ОСОБА_4 за кредитним договором.

Зазначені висновки суду першої
інстанції, з якими погоджується і
колегія суддів, ґрунтуються на повно,
всебічно, об'єктивно встановлених
обставинах справи та відповідних їм
нормах матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Судом першої інстанції встановлено, що
25 березня 2008 року між Відкритим
акціонерним товариством «Універсал
Банк», правонаступником якого є ПАТ
«Універсал Банк», та ОСОБА_4 укладено
кредитний договір №CL27220, згідно з
умовами якого банк надав ОСОБА_4 кредит
в розмірі 14000 грн. під 36 % річних на строк
до 20 березня 2013 року, а остання
зобов'язувалась повернути кредит
щомісячними платежами в розмірі 508 грн.
45 коп. (а.с.6-10).

Позичальник ОСОБА_4 порушила умови
кредитного договору щодо своєчасного
повернення кредиту, внаслідок чого
станом на 16 листопада 2011 року виникла
заборгованість в розмірі 16152 грн. 37 коп.,
в тому числі: загальна заборгованість
за тілом кредиту - 12620 грн. 76 коп.,
заборгованість зі сплати процентів - 3531
грн. 61 коп., що об'єктивно
підтверджується наданим банком
розрахунком (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла (а.с.36) і
після її смерті відкрилася спадщина до
складу якої увійшов належний
спадкодавцю на праві власності
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.27-28).

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли
у встановленому законом порядку та
строки спадкоємці першої черги за
законом, її діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2
(а.с.35-44, 54).

Згідно з ч.1 ст.1282 ЦК України, спадкоємці
зобов'язані задовольнити вимоги
кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.
Кожен із спадкоємців зобов'язаний
задовольнити вимоги кредитора
особисто, у розмірі, який відповідає
його частці у спадщині.

Згідно з ч.1 ст.1267 ЦК України, частки у
спадщині кожного із спадкоємців за
законом є рівними.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.1281 ЦК України
кредиторові спадкодавця належить
протягом шести місяців від дня, коли
він дізнався або міг дізнатися про
відкриття спадщини, пред'явити свої
вимоги до спадкоємців, які прийняли
спадщину, незалежно від настання
строку вимоги. Якщо кредитор
спадкодавця не знав і не міг знати про
відкриття спадщини, він має право
пред'явити свої вимоги до спадкоємців,
які прийняли спадщину, протягом одного
року від настання строку вимоги.

За змістом п.2.1 глави 10 «Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України», затвердженого наказом
Міністерства юстиції України № 296/5 від
22.02.12, претензії кредиторів спадкодавця
до спадкоємців можуть пред'являтися
нотаріусу за місцем відкриття
спадщини, що є однією із підстав для
заведення спадкової справи.

Як вбачається з матеріалів спадкової
справи, 07 лютого 2013 року ПАТ
«Універсал Банк» було надіслано до
нотаріальної контори за місцем
відкриття спадщини письмову претензію
до спадкоємців майна померлої ОСОБА_4
про сплату кредитної заборгованості
останньої на суму 16152 грн. 37 коп. (а.с.45),
яка не виконана відповідачами.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог чи
заперечень, і такі докази згідно з ч.1
ст.131 ЦПК України мають бути подані до
або під час попереднього судового
засідання у справі, а якщо попереднє
судове засідання у справі не
проводиться, - до початку розгляду
справи по суті.

Проте, відповідачем ОСОБА_1, яка брала
участь у розгляді справи судом першої
інстанції, всупереч вимогам наведених
вище норм процесуального закону не
було надано суду жодних заперечень
проти позову чи доказів, якими
спростовувалися б наведений банком
розрахунок кредитної заборгованості
спадкодавця чи факт своєчасного
направлення вимоги спадкоємцям про
сплату кредитної заборгованості
спадкодавця. Не надано суду також
доказів того, що вартість спадкового
майна є меншою від розміру кредитної
заборгованості спадкодавця.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про те, що
саме відповідачі, як спадкоємці майна
померлої ОСОБА_4, які прийняли після неї
спадщину, зобов'язані в рівних частках
сплатити кредитору ПАТ
«Універсал Банк», який у встановленому
законом порядку та строки пред'явив до
спадкоємців свої вимоги,
заборгованість спадкодавця за
вищевказаним кредитним договором в
межах вартості успадкованого майна.

Натомість, доводи апеляційної
скарги зводяться до довільної та
суперечливої інтерпретації
відповідачем дійсних обставин справи
та відповідних норм чинного
законодавства і не спростовують
наведених вище висновків суду першої
інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що оскільки
доводи апеляційної карги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, то апеляційну скаргу
відповідача слід відхилити, а
оскаржуване рішення залишити без змін,
як таке, що ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 17 грудня 2013 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді