13.05.2014Справа № 522/4490/14
Провадження № 2/522/4941/14
РІШЕННЯ

IMEHEM УКPAЇHИ

13 травня 2013 року Приморський районний
суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Нікітіної С.Й.

При секретарі - Віноградовій І.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1 до Першого Приморського ВДВС
Одеського міського управління юстиції
про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в
якому просить зняти арешт з 277?4000 частин
на об'єкт, розташований в АДРЕСА_1,
накладений на підставі постанови №
В-18/246 від 01.08.2008 року державного
виконавця першого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції.

При цьому позивач мотивує свої вимоги
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік
ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_1. Після його
смерті відкрилася спадщина у вигляді
277?4000 частин квартири АДРЕСА_1 і позивач
ОСОБА_1 звернулася до Другої Одеської
державної нотаріальної контори із
заявою про видачу свідоцтва про право
на спадщину за законом, де їй було
повідомлено, що на спадкове майно
накладений арешт на підставі постанови
№ В-18/246 від 01.08.2008 року.

Крім цього, позивач звернулася до
Державної реєстраційної служби в
Одеській області із заявою про видачу
витягу. Рішенням № 11466198 від 06.03.2014 року
їй було відмовлено у наданні витягу,
проте, у рішенні вказано, що виявлено
обтяження за реєстровим номером №7897994
у вигляді арешту на нерухоме майно на
277?4000 частин квартири АДРЕСА_1,
зареєстрованого в Єдиному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна 11.09.2008 року на підставі постанови
№ В-18/246 від 01.08.2008 року державного
виконавця першого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
у Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно.

Також позивач ОСОБА_1 звернулася з
заявою про зняття арешту до Першого
Приморського ВДВС ОМУЮ, де їй
повідомили, що на її заяву від 14.01.2014 про
зняття арешту з 277?4000 частин квартири
АДРЕСА_1, накладеного 11.09.2008 року при
перевірці книг обліку виконавчих
проваджень Першого Приморського ВДВС
ОМУЮ встановлено, що на примусове
виконання рішення про стягнення з
ОСОБА_1 з 2008 року не надходили та не
перебувають.

Відповідно до наказу №470 ? 7 від 05.07.99 про
затвердження Інструкції з діловодства
в органах державної виконавчої служби
«Строк зберігання переданих до архіву
завершених виконавчих проваджень
становить 3 роки». В зв'язку з
викладеним можливості перевірити
завершені виконавчі провадження у 2008
році немає. Таким чином, на даний
момент неможливо з'ясувати на якій
підставі була винесена постанова про
накладення арешту, оскільки виконавче
провадження відносно ОСОБА_2 на даний
момент не виявлено, тобто воно є
завершеним у 2008 році, проте вказане
виконавче провадження знищене в
порядку, передбаченому законом.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав суду заяву, якою позов підтримав
та просив розглянути справу за його
відсутністю, а вимоги задовольнити.

Відповідач, що викликаний до суду
належним чином, в судове засідання не
з'явився, про поважність причин не явки
суду не повідомлено.

Суд на місці ухвалив, закінчити розгляд
справи за відсутності сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає позов ОСОБА_1 обгрунтованим,
доказаним і таким, який підлягає
задоволенню.

При цьому суд виходить з таких
обставин.

Позивач ОСОБА_1 після відкриття
спадщини її чоловіка ОСОБА_2 звернулася
до Другої Одеської державної
нотаріальної контори із заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за законом, де їй було повідомлено, що
на спадкове майно накладений арешт на
підставі постанови № В-18/246 від 01.08.2008
року.

Крім цього, позивач звернулася до
Державної реєстраційної служби в
Одеській області із заявою про видачу
витягу. Рішенням № 11466198 від 06.03.2014 року
їй було відмовлено у наданні витягу,
проте, у рішенні вказано, що виявлено
обтяження за реєстровим номером 7897994 у
вигляді арешту на нерухоме майно на
277?4000 частин квартири АДРЕСА_1,
зареєстрованого в Єдиному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна 11.09.2008 року на підставі постанови
№ В-18/246 від 01.08.2008 року державного
виконавця першого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
у Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно.

Також позивач ОСОБА_1 звернулася з
заявою про зняття арешту до Першого
Приморського ВДВС ОМУЮ, де їй
повідомили, що на її заяву від 14.01.2014 про
зняття арешту з 277?4000 частин квартири
АДРЕСА_1, накладеного 11.09.2008 року при
перевірці книг обліку виконавчих
проваджень Першого Приморського ВДВС
ОМУЮ встановлено, що на примусове
виконання рішення про стягнення з
ОСОБА_1 з 2008 року не надходили та не
перебувають.

Судом встановлено, що відповідно до
наказу № 470 ? 7 від 05.07.99 про затвердження
Інструкції з діловодства в органах
державної виконавчої служби «Строк
зберігання переданих до архіву
завершених виконавчих проваджень
становить 3 роки». В зв'язку з
викладеним можливості перевірити
завершені виконавчі провадження у 2008
році немає. Таким чином, на даний
момент неможливо з'ясувати на якій
підставі була винесена постанова про
накладення арешту, оскільки виконавче
провадження відносно ОСОБА_2 на даний
момент не виявлено, тобто воно є
завершеним у 2008 році, проте вказане
виконавче провадження знищене в
порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
смерті або оголошення померлим
стягувача чи боржника, визнання
безвісно відсутнім боржника або
стягувача, ліквідації юридичної особи -
сторони виконавчого провадження, якщо
виконання їх обов'язків чи вимог у
виконавчому провадженні не допускає
правонаступництва.

Відповідно до п.2 ст.50 Закону України
«Про виконавче провадження», у разі,
якщо у виконавчому провадженні
державним виконавцем накладено арешт
на майно боржника, у постанові про
закінчення виконавчого провадження
або повернення виконавчого документа
до суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав, державний
виконавець зазначає про зняття арешту,
накладеного на майно боржника.

Згідно до ст. 41 Конституції України,
ст.ст. 319, 321 ЦК України кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю на
власний розсуд, власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений права
власності чи обмежений у його
здійсненні, право приватної власності
є непорушним.

Суд знаходить , що внаслідок накладення
арешту на належне майно ОСОБА_1
позбавлена можливості здійснювати
володіння, користування і
розпорядження своїм майном, що
свідчить про суттєве порушення
гарантованого Конституцією України та
іншими нормами чинного законодавства
України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
41 Конституції України, ст.ст. 319, 321, ч.2
ст. 386, ст.ст. 391,392 ЦК України, ст.49, 50, ч.1,5
ст.60 Закону України «Про виконавче
провадження», п.16 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 26.12.2003 року
№ 14 «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження»,
ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд

ВИРIШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Звільнити з-під арешту, накладеного
постановою № В-18/246 від 01.08.2008 року
державного виконавця першого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження, нерухоме майно, а саме:
277?4000 частин квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено, про що
протягом десяти днів з дня
проголошення подається апеляційна
скарга на рішення суду першої
інстанції. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя: