Справа № 551/377/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2014 року

Шишацький районний суд Полтавської
області в складі:

головуючої - судді
Вергун Н.В.,

при секретарі -
Курінній Я.М.,

за участю: позивача
ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору,
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в селищі Шишаки
матеріали цивільної справи за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, ОСОБА_3, про стягнення аліментів
на утримання повнолітньої дитини, яка
продовжує навчання, та додаткових
витрат,-

в с т а н о в и в:

07 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дитини, яка продовжує
навчання, та додаткових витрат.

В обґрунтування поданого позову
ОСОБА_1 послалася на те, що відповідач
ОСОБА_2 є батьком їх доньки - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на
повному її утриманні та на даний час
навчається в Київському національному
університеті культури і мистецтва на
денній формі навчання на контрактній
основі. Зважаючи на те, що відповідач
працездатний, має постійне джерело
доходу, інших утриманців не має, а від
так спроможний надавати матеріальну
допомогу на утримання дитини, але
добровільно її не надає, просила
стягувати з нього щомісячно на її
користь аліменти в розмірі ? частки
від усіх видів його заробітку /
доходів / до досягнення донькою 23 - х
років за умови, що вона буде
продовжувати навчання. Окрім цього,
просила стягнути з відповідача на її
користь додаткові витрати на навчання
доньки в вищою учбовому закладі в
розмірі 5 650 грн. 00 коп., що пов'язані з
оплатою вартості освітньої послуги,
проживання в гуртожитку та є
особливими обставинами в розумінні
вимог ст. 185 СК України.

Позивач ОСОБА_1 позов підтримала та
просила його задовольнити, виходячи з
обставин, викладених у позовній заяві.
Акцентувала увагу суду на тому, що
відповідач в добровільному порядку
кошти на утримання їх повнолітньої
доньки, яка продовжує навчання, не
надає, хоча і спроможний це робити.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав
частково, вказавши на свою
спроможність сплачувати аліменти на
користь позивача на утримання їх
доньки, яка продовжує навчання. При
цьому, вважав вимогу ОСОБА_1 про
стягнення з нього додаткових витрат
на утримання доньки необґрунтованою,
оскільки вона не ґрунтується на
вимогах матеріального права. Подані
ним заперечення проти позову від 05
травня 2014 року просив не брати до
уваги, оскільки повністю визнав позов
в частині стягнення з нього аліментів
на утримання повнолітньої доньки, яка
продовжує навчання.

ОСОБА_3, як третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору,
вважала вимоги матері ОСОБА_1 такими,
що підлягають задоволенню, оскільки
перебуває на повному її утриманні, а
батько ОСОБА_2 в добровільному порядку
коштів на її утримання, як студентки,
не надає, хоча вона їх і потребує.

Вислухавши пояснення учасників
судового процесу, перевіривши
матеріали справи, наявними в ній,
належними та допустимими доказами,
суд з урахуванням того, що часткове
визнання відповідачем позову не
суперечить закону та не порушує права
і інтереси інших осіб, приходиться до
висновку про часткове задоволення
позову, виходячи з наступного.

Так, в ході розгляду справи
встановлено, що сторони з 05 листопада
1994 року перебували у зареєстрованому
шлюбі, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1
народилася донька- ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про її
народження серії НОМЕР_2 від 26 квітня
1996 року, виданим Яреськівською
сільською радою Шишацького району
Полтавської області / а. с. 6 /.

Рішенням Шишацького районного суду
Полтавської області від 10 січня 2012
року, позов ОСОБА_1 задоволено, та, як
наслідок, шлюб, зареєстрований 05
листопада 1994 року в Яреськівській
сільській раді Шишацького району за
актовим записом № 40, між останньою та
ОСОБА_2 розірвано.

Поряд з цим, постановлено стягувати
щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти в розмірі ? частини від усіх
видів заробітку / доходу /, але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного
віку, на утримання неповнолітньої
доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
починаючи з 02 грудня 2011 року і до
виповнення дитині повноліття / а. с. 7/.

Відрахування присуджених аліментів з
заробітної плати відповідача
припинено в березні 2014 року, що
підтверджується довідкою державного
підприємства « Миргородське лісове
господарство » про стягнення
аліментів / а. с. 24 /.

Згідно довідки № 1057 від 06 березня 2014
року, виданої Київським національним
університетом культури і мистецтва,
ОСОБА_3 являється студенткою першого
курсу з денною формою навчання на
контрактній основі відповідно до
договору № 20190 від 14 серпня 2013 року /
а. с. 9 /.

Відповідно до договору про
підготовку фахівця з вищою освітою №
20190/ 133760 від 14 серпня 2013 року,
укладеного Київським університетом
культури, в особі ректора, з однієї
сторони, та ОСОБА_1 і ОСОБА_3, з іншої
сторони, напрямок підготовки
останньої, що проводиться в м. Києві, -
« Документознавство та інформаційна
діяльність ». Строк надання освітньої
послуги становить з 2013 по 2017 рік.
Розмір оплати за отриману освітню
послугу вноситься посеместрово до 15
травня поточного семестру / за перший
семестр навчального року / та до 15 січня
/ за другий семестр навчального року /
і складає 4 200 грн. 00 коп. / а.с. 8 /.

Факт проведення оплати за навчання, що
здійснювалось виключно ОСОБА_1 та
ОСОБА_3, підтверджується квитанціями по
здійсненню касових операцій від 14
серпня 2013 року та 09 січня 2014 року / а. с.
10 /.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 20 постанови від 15 травня 2006
року №3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття / незалежно від
форми навчання /, виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення
дочкою, сином віку, який
перевищує 18, але є меншим 23 років;
продовження ними навчання; потреба у
зв'язку з цим у матеріальній допомозі;
наявність у батьків можливості
надавати таку допомогу.

За правилами ч. 3 ст. 199 СК України,
право на звернення до суду з позовом
про стягнення аліментів мають самі
дочка, син, які продовжують навчатися, а
також той із батьків, з яким вони
проживають.

Як убачається з матеріалів справи,
позивач ОСОБА_1 та її донька ОСОБА_3
зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 / а.
с. 4, 26 - зворот /.

Відповідно до довідки № 730 від 03
квітня 2014 року, виданої виконавчим
комітетом Яреськівської сільської
ради Шишацького району, позивач
ОСОБА_1 проживає без реєстрації разом з
донькою ОСОБА_3 в кімнаті НОМЕР_3 по
АДРЕСА_2 / а. с. 5 /.

Вказаний факт також підтверджується
дослідженою в судовому засіданні
копією договору № 13/0314/38 про оренду
кімнати в гуртожитку від 11 березня 2014
року.

Зважаючи на те, що проживання ОСОБА_3 в
гуртожитку Київського національного
університету культури і мистецтва
обумовлене саме її навчанням на денній
формі навчання, та не є її постійним
місцем проживання, суд приходить до
висновку, що звернення матір'ю
студентки з обумовленим позовом до
суду не суперечить встановленим в
ході розгляду справи обставинам та
вимогам матеріального закону.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і /або/ у частці від
заробітку / доходу/ платника аліментів
з урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу. При визначенні
розміру аліментів з одного з батьків
суд бере до уваги можливість надання
утримання другим з батьків, своїми
дружиною, чоловіком та повнолітніми
дочкою, сином.

Оскільки повнолітня ОСОБА_3, є
студенткою вищою учбового закладу з
денною формою навчання на контрактній
основі без отримання стипендій, а від
так позбавлена можливості
самостійного працевлаштування та
отримання відповідних доходів, тому
потребує матеріальної допомоги.

Окрім того, особа, яка навчається
/студент/ несе загальновідомі витрати,
пов'язані з навчанням, як то
необхідність придбання паперу, ручок,
зошитів, портфеля, користування
комп'ютерною та копіювальною технікою
і т.п., а тому обов'язок батьків, зокрема,
відповідача, надати посильну
матеріальну допомогу своїй дитині для
отримання освіти, що в подальшому
дозволить їй забезпечити своє життя
матеріально.

Разом з цим, суд бере до уваги той
факт, що учбовий заклад, в якому
навчається ОСОБА_3 знаходиться у
іншій місцевості, що потребує
витрачання додаткових коштів на
проїзд, проживання, харчування, тощо, а
позивач, я безробітня, з 10 лютого 2014
року перебуває на обліку в Шищацькому
районному центрі зайнятості / а. с. 25 /.

Оскільки чинним законодавством
обов'язок по утриманню повнолітніх
дітей в рівній мірі покладений на обох
батьків, суд приходить до висновку про
стягнення з відповідача ОСОБА_2, як
батька повнолітньої доньки ОСОБА_3,
щомісячно аліменти на її утримання до
виповнення нею 23 -х річного віку за
умови, що вона буде продовжувати
навчання у Київському національному
університеті культури і мистецтва.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує, що відповідач є працездатним,
має стабільний дохід, отримує сталий
заробіток, середньомісячний розмір
якого складає 1732 грн., інших дітей чи
осіб на утриманні не має, що
підтверджується матеріалами справи, а
тому наведені обставини свідчать про
можливість останнього надавати
матеріальну допомогу доньці ОСОБА_3,
яка продовжує навчання, а від так
визначений позивачем розмір
аліментів у вигляді ? частки від
заробітку / доходу / відповідає
засадам справедливості, є реальним і
дає змогу відповідачу підтримати
дочку, якій бракує коштів, на період її
навчання. При цьому, такий розмір
надасть змогу й відповідачу
підтримувати його нормальну
життєдіяльність та не призведе до
позбавлення його певного рівня
життєдіяльності.

Даних про наявність будь-яких інших
доходів відповідача, з яких можливе
стягнення аліментів, до суду позивачем
не подано, як і не надано відповідачем
належних і допустимих доказів того, що
він позбавлений можливості надавати
матеріальну допомогу на період
навчання доньки.

Відповідно до положень ст. 185 СК
України, той з батьків, з кого
присуджено стягнення аліментів на
дитину, а також той з батьків, до кого
вимога про стягнення аліментів не була
подана, зобов'язані брати участь у
додаткових витратах на дитину, що
викликані особливими обставинами /
розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом тощо/. Розмір
участі одного з батьків у додаткових
витратах на дитину в разі спору
визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення. Додаткові витрати на дитину
можуть фінансуватися наперед або
покриватися після їх фактичного
понесення разово, періодично або
постійно.

Пред'являючи таку вимогу до суду,
позивач ОСОБА_1 послалася на те, що нею
протягом 2013 - 2014 років понесені витрати
на оплату навчання повнолітньої доньки
в загальному розмірі 8400 грн., а також
витрати, пов'язані з оплатою проживання
у гуртожитку в розмірі 2900 грн. 00 коп.,
що є додатковими витратами на дитину
та підлягають стягненню в порядку
визначеному, положеннями ст. 185 СК
України.

Однак, дана норма матеріального права
не підлягає застосуванню до
правовідносин, що виникли між
сторонами, які, в свою чергу,
регулюються виключно положеннями
статей 185, 189-192, 194-197 СК України. Цією
нормою закону передбачений обов'язок
батьків брати участь у додаткових
витратах на неповнолітню дитину, що
викликані особливими обставинами, з
огляду на наступне.

Так, визначення дитини, як учасника
сімейних правовідносин, надається у ч. 1
ст. 6 Сімейного кодексу України, за
змістом якої дитиною визнається особа
до досягнення нею повноліття.
Повноліття за українським
законодавством настає з вісімнадцяти
років / ч. 1 ст. 34 ЦК/. Отже, до досягнення
18 років фізична особа має правовий
статус дитини. Наявність у особи
правового статусу дитини означає, що
така особа має відповідні права та
обов'язки дитини.

Більше того, що в даному випадку
додаткові витрати на повнолітню
дитину, пов'язані виключно з
проведенням оплат платної форми
навчання дитини у ВУЗі, яка є
альтернативною формою навчання
безоплатній освіті, що гарантована
Конституцією, то вирішуючи питання
щодо такого навчання батьки, зокрема,
позивач ОСОБА_1, як мати доньки -
студентки, зважаючи на відносини, які
склалися між нею та відповідачем,
повинна була зважати на свою
спроможність нести тягар забезпечення
фінансування платної форми навчання.

Більше того, що витрати на навчання у
навчальному закладі, проживання у
гуртожитку, не можна вважати такими, що
пов'язані з розвитком здібностей
дитини в розумінні статті 185 СК України,
оскільки позивачем не надано будь-яких
доказів того, що навчання ОСОБА_3 на
факультеті « Документознавство та
інформаційна діяльність » в
Київському національному
університеті культури та мистецтва
пов'язано з розвитком її здібностей і
яких саме, а не здобуттям освіти, та є
тими затратами, наявність яких є
підставою для обґрунтування потреби у
матеріальній допомозі у зв'язку з
навчанням.

Зважаючи на відсутність правових
підстав для стягнення з відповідача на
користь позивача одноразових
додаткових витрат на повнолітню
доньку, у зв'язку з продовженням нею
навчання, суд вважає заявлені
позивачем вимоги в цій частині
безпідставними та такими, що не
підлягають задоволенню.

Питання судових витрат суд
вирішує у відповідності з вимогами ст.
88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 6, 182, 185, 199, 200 СК України, ст. 34
ЦК України, постановою Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року №3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
статтями 10, 11, 15, 60, 62, 76, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, - задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та мешканця
АДРЕСА_1, працюючого майстром лісу в
державному підприємстві «
Миргородське лісове господарство »,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
повнолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання,
в розмірі ? частини від усіх видів
заробітку / доходу /, починаючи з 07
квітня 2014 року до закінчення останньою
навчання в Київському національному
університеті культури і мистецтва,
але не більше як до досягнення нею
двадцяти трьох років.

У задоволення іншої частини позовних
вимог, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати, пов'язані зі сплатою
судового збору в розмірі 122 грн. 00 коп.

Рішення про стягнення аліментів в
межах суми платежу за один місяць
підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Полтавської області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особи, які брали участь
у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча: