Справа№751/2499/14
Провадження №6/751/764/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року
м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста
Чернігова

у складі: головуючого-судді Мороз К. В.

при секретарі Шестак К.
В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання
справу за заявою ОСОБА_1, учасник
третейського розгляду Публічне
акціонерне товариство "Альфа-Банк", про
скасування рішення Постійно діючого
третейського суду при Всеукраїнській
громадській організації
"Всеукраїнський фінансовий союз" від
10.12.2013 року по справі № 2140-1/186/13, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в
якій просить скасувати рішення
Постійно діючого третейського суду при
Всеукраїнській громадській
організації "Всеукраїнський
фінансовий союз" від 10.12.2013 року по
справі № 2140-1/186/13 за позовом Публічного
акціонерного товариства "Альфа-Банк" до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором № 500261428 від 16.03.2012
року, прийняте суддею Петренко В.С.
Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Альфа-Банк" на користь
ОСОБА_1 понесені витрати на оплату
судового збору в розмірі 609,00 грн.
Мотивуючи вимоги тим, що рішення є
незаконним та таким, що порушує права,
свободи та обов'язки надані заявнику,
оскільки під час вирішення питання про
наявність у третейського суду
компетенції належним чином не
перевірив наявність згоди заявника на
розгляд справи у такому персональному
складі суду, чим порушив принцип
законності та добровільності
утворення третейського суду, а також
право заявника брати участь у вільному
призначенні персонального складу
третейського суду для компетентного,
неупередженого та справедливого
вирішення спірного питання. Зазначає,
що згідно п. 4 ч. 3 ст. 51 ЗУ «Про
третейські суди» рішення третейського
суду ухвалене з порушенням норм
чинного законодавства підлягає
скасуванню, якщо склад третейського
суду, яким прийнято рішення, не
відповідав вимогам статей 16-19 цього
Закону. Справа, в якій прийнято рішення
третейського суду була не підвідомча
третейському суду відповідно до
закону, оскільки згідно п. 14 ст. 6 ЗУ «Про
третейські суди» третейські суди не
мають право розглядати справи у спорах
щодо захисту прав споживачів послуг
банку. Згідно умов кредитного договору
№ 500261428 від 16.03.2012 року вбачається, що
кредит надавався на споживчі потреби.
Вважає, що рішення третейського суду
підлягає скасуванню.

Заявник, представник заявника в судове
засідання не з'явилися, про дату
слухання справи сповіщено у
встановленому порядку згідно ст. 74 ЦПК
України, від представника заявника
надійшло клопотання, в якому просить
заяву розглянути без участі заявника
та його представника.

Представник учасника третейського
розгляду в судове засідання не
з'явився, причини неявки суду не
повідомлені, про дату слухання справи
сповіщено у встановленому порядку,
згідно ст. 76 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 389-4 ЦПК України, суд
ухвалив заяву розглянути у відсутність
осіб, що не з'явилися. У відповідності
до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, матеріали
справи третейського суду № 2140-1/186/13, суд
приходить до висновку, що заява не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 16.03.2012 року між
ПАТ "Альфа-Банк" та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № 500261428, згідно умов
якого ОСОБА_1 було надано кредит у сумі
83100,00 грн. зі сплатою 25,00 % річних та
строком повернення до 19.03.2015 року, мета
кредиту: на споживчі потреби (а.с.23-24).

Рішенням Постійно діючого
третейського суду при Всеукраїнській
Громадській організації
«Всеукраїнський фінансовий союз» від 10
грудня 2013 року, винесеним суддею
Петренко В.С., позовні вимоги ПАТ
«Альфа-Банк» до ОСОБА_1 задоволено та
стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за
кредитним договором № 500261428 від 16.03.2012
року в сумі: за кредитом - 71385,03 грн., по
відсотках - 1236,14 грн., по комісії - 4155,53
грн., штраф - 6600,00 грн., а разом - 83376,70 грн.,
та 400,00 грн. витрат по сплаті
третейського збору (а.с.7-8).

Частиною 3 статті 51 Закону України "Про
третейські суди", ст. 389-5 ЦПК України
визначено вичерпний перелік підстав
для скасування рішення третейського
суду, а саме: - справа, по якій прийнято
рішення третейського суду не
підвідомча третейському суду
відповідно до закону; - рішення
третейського суду прийнято у спорі, не
передбаченому третейською угодою, або
цим рішенням вирішені питання, які
виходять за межі третейської угоди; -
третейську угоду визнано недійсною
компетентним судом; - склад
третейського суду, яким прийнято
рішення, не відповідає вимогам статей
16-19 Закону; - третейський суд вирішив
питання про права і обов'язки осіб, які
не брали участь у справі.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
третейські суди" до третейського суду
за угодою сторін може бути переданий
будь-який спір, що виникає з цивільних
та господарських правовідносин, за
винятком справ, які не підвідомчі
третейському суду.

Згідно ст. 6 Закону України "Про
третейські суди" (в редакції за змінами
внесеними Законом України від 3 лютого
2011 року N 2983-VI), третейські суди в
порядку, передбаченому цим Законом,
можуть розглядати будь-які справи, що
виникають із цивільних та
господарських правовідносин, за
винятком:

14) справ у спорах щодо захисту прав
споживачів, у тому числі споживачів
послуг банку (кредитної спілки).

Положення Закону України «Про
третейські суди» не розповсюджується
на спори про стягнення заборгованості
з боржників, до яких ПАТ «Альфа-Банк»
звертається не з позовом щодо захисту
прав споживачів, а з позовом про
стягнення заборгованості, тобто
захищаючи своє порушене право у
договірних правовідносинах.

Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України
«Про захист прав споживачів»
споживачем є фізична особа, яка
придбаває, замовляє, використовує, або
має намір придбати чи замовити
продукцію для особистих потреб,
безпосередньо не пов'язаних з
підприємницькою діяльністю або
виконанням обов'язку найманого
працівника.

Пленум Верховного Суду України в пп. 1, 6
постанови від 12 квітня 1996 року № 5 «Про
практику розгляду цивільних справ за
позовами про захист прав споживачів»
роз'яснив, що споживачем, права якого
захищаються на підставі Закону, є лише
громадянин (фізична особа), котрий
придбає, замовляє, використовує або має
намір придбати чи замовити товари
(роботи, послуги) для власних побутових
потреб. Заява про захист прав споживача
має повністю відповідати вимогам ст. 137
ЦПК України щодо форми й змісту
позовної заяви, зокрема, містити
відомості: про те, яке право споживача
порушено; коли і в чому це виявилося;
про способи захисту, які належить вжити
суду; про розмір сум, щодо яких заявлено
вимоги, з вiдповiдними розрахунками і
обґрунтуванням; про докази, що
підтверджують позов.

Таким чином, ПАТ «Альфа-Банк»
відповідно до Закону України «Про
захист прав споживачів» не є
споживачем і позовна заява про
стягнення заборгованості була подана
до Постійно діючого Третейського суду
при Всеукраїнській громадській
організації «Всеукраїнський
фінансовий союз» у зв'язку з порушенням
ОСОБА_1 умов кредитного договору від 16
березня 2012 року і в суді вирішувалось
лише питання про стягнення
заборгованості.

Також, преюдиційною є постанова
Верховного Суду України від 6 червня 2012
року (6-50цс12), прийнята за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, якою визнано
законним посилання на п. 14 ст. 6 Закону
України «Про третейські суди» щодо
підвідомчості справ третейському суду.

Заявником ставиться питання про
скасування рішення третейського суду в
зв'язку з тим, що склад третейського
суду, яким прийнято рішення, не
відповідав вимогам закону, а саме ст.
ст. 16-19 ЗУ «Про третейські суди», однак
пункт 6 договору визначає домовленість
сторін про внесення до кредитного
договору № 500261428 від 16.03.2012 року
застереження, яке є третейською угодою,
сторони погодились, що справа буде
розглядатися одним третейським суддею,
який призначається головою Постійно
діючого третейського суду при
Всеукраїнській Громадській
організації «Всеукраїнський
фінансовий союз», підписуючи
документи при укладанні кредитного
договору № 500261428 заявник погодився із
усіма умовами викладеними в договорі. В
матеріалах третейської справи
міститься розпорядження від 27.11.2013 року
Голови Третейського суду Філімонова
О.Б. (а.с.3) про передання справи на
розгляд судді Постійно діючого
третейського суду при Всеукраїнській
Громадській організації
«Всеукраїнський фінансовий союз»
Петренко В.С., доказів, що суддя
особисто чи опосередковано ставилася
до справи чи інших обставин визначених
ст. 19 ЗУ «Про третейські суди» суду не
надано, тому відсутні підстави
визначені ст. ст. 16-19 ЗУ «Про третейські
суди» для скасування рішення
третейського суду від 10.12.2013 року.

Інших підстав визначених ст. 51 Закону
України «Про третейські суди», ст. 389-5
ЦПК України судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що заява ОСОБА_1 про
скасування рішення Постійно діючого
третейського суду при Всеукраїнській
громадській організації
"Всеукраїнський фінансовий союз" від
10.12.2013 року по справі № 2140-1/186/13,
винесеного суддею Петренко В.С.,
задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати
не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 208-210, 389-4 - 389-6
ЦПК України, Законом України "Про
третейські суди", суд, -

Ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1, учасник
третейського розгляду Публічне
акціонерне товариство "Альфа-Банк", про
скасування рішення Постійно діючого
третейського суду при Всеукраїнській
громадській організації
"Всеукраїнський фінансовий союз" від
10.12.2013 року по справі № 2140-1/186/13 -
відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена у
порядку, визначеному цим Кодексом для
оскарження рішення суду першої
інстанції.

Суддя
К.В. Мороз