Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/2178/14
Головуючий у 1 інстанції: Петренко
Суддя-доповідач: Кримська О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючий Бондар М.С.

Судді Подліянова Г.С.,

Кримська О.М.

При секретарі Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Токмацького районного суду
Запорізької області від 27 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
приватного підприємства «Агрофірма
«Перше травня», за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору Відділу
Держземагенства у Токмацькому районі
Запорізької області, про визнання
договору оренди земельної ділянки
припиненим та зобов'язання повернути
земельну ділянку,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із зазначеним позовом, в
обґрунтування якого зазначав, що 08.01.2007
року між ОСОБА_3, правонаступником якої
він являється та відповідачем укладено
договір оренди землі, відповідно до
якого орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
земельну ділянку загальною площею 3,4997
га для ведення сільськогосподарського
виробництва, яка знаходиться в
Токмацькому районі, Жовтневій
сільській раді. Пунктом 8 договору
передбачено строк оренди земельної
ділянки 5 років.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати позивача
ОСОБА_4, і він успадкував зазначену
земельну ділянку. Оскільки всі
примірники договору оренди залишилися
у відповідача для проведення державної
реєстрації, позивачу не було відомо про
його зміст.

В грудні 2012 року відповідач повернув
ОСОБА_2 як спадкоємцю другий примірник
договору оренди землі, в якому останній
помітив, що в п. 8 договору було внесено
правку, а саме цифру « 5» було
виправлено на цифру « 10». Тобто
фактично було внесено зміни до
договору та збільшено строк оренди
земельної ділянки з 5 на 10 років.

Зазначає, що відповідно до висновку
експертного дослідження від 15.11.2013 року
в пункті 8 договору оренди, укладеного
між ОСОБА_3 та ПП «Агрофірма «Перше
Травня» в м. Токмак 08.01.2007 року в реченні
«Договір оренди укладено на 10 років» в
місці розташування цифри « 10» змінено
первісний зміст документа. Первісний
зміст документа «Договір оренди
укладено на 5 років». В зв'язку з чим
позивач вважає, що ОСОБА_2. та
відповідачем в момент укладення було
погоджено строк дії договору - 5 років.

Вважає, що між сторонами не було
досягнуто згоди щодо внесення змін до
договору оренди, і його слід вважати
неукладеним через недодержання форми
та відсутності волевиявлення ОСОБА_3 на
його вчинення.

Відповідач зобов'язаний
використовувати надану в оренду
земельну ділянку на умовах
передбачених договором оренди від
08.01.2007 року, в тому числі протягом
строку - 5 років. Оскільки обов'язок
відповідача повернути орендовану
земельну ділянку пов'язаний з подією, а
саме припиненням строку дії договору
оренди, то відповідач зобов'язаний був
здійснити її повернення після
закінчення строку дії договору оренди,
тобто після 05.12.2013 року.

З метою повернення земельної ділянки
06.12.2013 року позивач звернувся до
відповідача з вимогою негайного
повернення орендованої ним земельної
ділянки. Жодної відповіді на свою
вимогу позивач не отримав, земельну
ділянку відповідач не повернув.

Крім того позивач зазначає, що під час
вирішення даного спору суд має
враховувати те, що відповідно до статті
210 ЦК України правочин підлягає
державній реєстрації лише у випадках,
встановлених законом. Такий правочин є
вчиненим з моменту його державної
реєстрації. Договір оренди землі від
08.01.2007 року було зареєстровано 05.12.2008
року.

Цивільна правоздатність та
дієздатність фізичної особи
припиняється в момент її смерті. Смерть
ОСОБА_3 зареєстровано ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В момент вчинення договору оренди
земельної ділянки, її орендодавець
помер, а отже не мав достатнього обсягу
дієздатності.

В момент укладення договору оренди
землі від 08.01.2007 року не були дотримані
всі вимоги, одержання яких є необхідним
для чинності правочину, а тому договір
оренди землі від 08.01.2007 року вчинений
05.12.2008 року є нікчемним, а отже
відповідач зобов'язаний повернути
земельну ділянку йому, як власнику.

Посилаючи на вищеназвані обставини ,
просив припинити договір оренди
земельної ділянки, укладений між
ОСОБА_3 та ПП «Агрофірма «Перше Травня»
в м. Токмак 08.01.2007 року, у зв'язку зі
спливом строку оренди.

Заочним рішенням Токмацького
районного суду Запорізької області від
27 березня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду,
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
апелянта ОСОБА_2, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Встановлено, що 08.01.2007 року між ОСОБА_3
та ПП «Агрофірма «Перше Травня» було
укладено договір оренди землі №14.
В цей же день був підписаний акт
прийому-передачі об'єкту оренди -
земельної ділянки, площею 3,4997 га, яка
знаходиться на території м. Токмак,
Жовтневої сільської ради та земельна
ділянка була передана в користування
відповідачу (а.с.7-10).

Державна реєстрація договору була
проведена 05.12.2008 року у Токмацькому
районному відділі Запорізької
регіональної філії ДП «Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельних ресурсах».

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом ВКТ №376925 від 08.10.2008
року право власності на вказану
земельну ділянку після ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року набув позивач
у справі ОСОБА_2 (а.с.11-13).

Відповідно до статті 13 Закону України
«Про оренду землі» договір оренди
землі - це договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Однією з істотних умов договору оренди
є строк договору (стаття 15 Закону
України «Про оренду землі»).

Згідно із ч. 1 ст. 210 ЦК України та ч. 1 ст.
20 Закону України «Про оренду землі» (в
редакції, яка діяла на момент укладення
договору) договір оренди землі
підлягає державній реєстрації, після
чого він відповідно до ст. 18 Закону
України «Про оренду землі» набирає
чинності.

Строк дії договору оренди землі
визначається за згодою сторін, але не
може перевищувати 50 років ( стаття 19
Закону України «Про оренду землі»).

Зі змістом вказаної норми
кореспондуються і приписи п. 1 ст. 763 ЦК
України, відповідно до якої договір
найму (оренди) укладається на строк,
встановлений договором .

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_2
зазначав, що в пункті 8 договору оренди
від 08.01.2007 року в реченні «договір
оренди укладено на 10 років» на місці
розташування цифри « 10» змінено
первісний зміст документа - цифра « 5», а
отже між сторонами в момент укладання
було погоджено строк дії договору - 5
років.

Матеріали справи містять договір
оренди земельної ділянки, площею 3,4997
га, яка знаходиться на території м.
Токмак, Жовтневої сільської
ради,укладений 08.01.2007 року між ПП
«Агрофірма «Перше Травня» та ОСОБА_3, за
життя останньої, який зареєстрований
05.12.2008 року у Токмацькому районному
відділі Запорізької регіональної
філії ДП «Центр державного земельного
кадастру при Державному комітеті
України по земельних ресурсах» та акт
прийому-передачі об'єкту оренди від
08.01.2007 року.

Відповідно до Книги записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №114
міститься запис про реєстрацію
вищеназваного договору оренди із
зазначенням строку оренди - 10 років.

Дана державна реєстрація не скасована
та є чинною ( а.с.72-74).

Позивач після ознайомлення зі змістом
спірного договору оренди, який
складений у комбінований спосіб, тобто
із внесенням до Типового договору
оренди землі рукописним способом
деяких застережень до умов договору,
який укладається, не визнавав його
недійсним, отримував орендну плату,
тобто своїми послідовними діями
схвалив укладений спадкодавцем
договір оренди, на умовах визначених
договором.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування (
ч.1 ст.. 58 ЦПК України)

Частинами 1 та 2 ст. 212 ЦПК України
передбачено, що суд оцінює докази за
своїм внутрішніх переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Жоден доказ не
має для суду наперед встановленого
значення.

Позивач не надав суду належних та
допустимих доказів, які б достовірно
свідчили про те, що орендодавець за
життя укладала спірний договір оренди
земельної ділянки на інших умовах, а не
на тих, які зазначені в спірному
договорі оренди, а також про те, що
виправлення до названого договору
вносились без погодження з
орендодавцем.

За таких обставин, судова колегія,
дослідивши у сукупності докази,
виходячи з вимог змагальності сторін,
обов'язків доказування і подання
доказів, вважає, що суд першої
інстанції обґрунтовано дійшов до
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог в обраний позивачем
спосіб.

З мотивів, викладених вище, колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
процесуального та матеріального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують його законність, підстав
для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 317 ЦПК
України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Токмацького районного
суду Запорізької області від 27 березня
2014 року у цій залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: