Справа № 278/791/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року

Житомирський районний суд
Житомирської області

у складі : головуючого судді - Баренко С.
Г,

за участю секретаря судового засідання
- Лабенської Л.І., сторін, представника
відповідача,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі, цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
територіальної громади в особі
Ліщинської сільської ради
Житомирського району (далі - Громада),
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права
власності на частину житлового будинку
та земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

У позові ОСОБА_1 просить визнати за нею
право власності на 1/3 частину житлового
будинку АДРЕСА_1 та відповідної
земельної ділянки розміром 0,62 га., як за
спадкоємцем за заповітом після смерті
матері ОСОБА_4 Вимоги мотивує відмовою
нотаріуса в оформленні права на
спадщину через відсутність
правовстановлювального документа на
будинок та витягу з ДЗК на земельну
ділянку, її нормативної оцінки.

Позов було підтримано позивачем у суді,
яка вказувала, що своє невизнане право
на отримання спадщини може захистити
лише в суді.

Відповідачі та сільський голова позов
визнали.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлені обставини, які
відповідають цивільним
правовідносинам.

Суд розглядає справу в межах заявлених
вимог.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 (а.с. 8, 12).
Власником спадкового майна стала його
дружина ОСОБА_4, проте своє право
власності не зареєструвала (а.с. 21).
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла (а.с. 12).
Заповітом від 02.12.2002 її діти (сторони у
справі) визначені спадкоємцями всього
майна в рівних частках (а.с. 10).

Згідно зі ст.1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). У ст.ст. 1296, 1297
ЦК України зазначено, що оформлення
права на спадщину, в тому числі на
нерухоме майно, проводиться шляхом
видачі нотаріусом відповідного
свідоцтва. Постановою нотаріуса від
16.09.2013 у видачі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом на спірну
частину будинку та земельної ділянки
позивачу відмовлено за відсутністю
правовстановлювального документа на
будинок та земельну ділянку (а.с. 20).

Спірний житловий будинок був
побудований у 1950 році на земельній
ділянці, що належала спадкодавцю (а.с.
11). Виконком Ліщинської сільської ради
надав довідку № 733 від 04.10.2010, що у
погосподарських книгах цей житловий
будинок рахувався за спадкодавцем, як
за власником (а.с. 14).

За постановою Ради Міністрів УРСР від
11.03.1985 року за № 105 "Про порядок обліку
житлового фонду в УРСР", Інструкції про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу УРСР від 31.01.1966,
Інструкціею про порядок вчинення
нотаріальних дій державними
нотаріальними конторами Української
РСР від 31.10.1975 та за іншими
нормативними актами записи у по
господарських книгах є особливою
формою статистичного обліку і
визнавались в якості актів органів
влади (публічних актів), що
підтверджували право приватної
власності. Саме таке роз'яснення надав
і Пленум ВССУ в своєму листі № 24-753/0/4-13
від 16.05.2013 «Про судову практику
розгляду цивільних справ про
спадкування», вказуючи, що у п. 62
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій державними
нотаріальними конторами Української
РСР підтвердженням приналежності
будинку, який знаходиться в сільському
населеному пункті, можуть бути
відповідні довідки виконавчого
комітету сільської Ради депутатів
трудящих, які видавалися в тому числі і
на підставі записів у погосподарських
книгах (п.3.1). А тому суд дійшов висновку,
що будинок №5 відноситься до
спадкового майна.

З огляду на зміст глави 84 ЦК України та
роз'яснень Пленуму ВСУ , що надані у
Постанові №7 від 30.05.2008 «Про судову
практику у справах про спадкування»
(п.23), право позивача на отримання у
спадок наведеного житлового будинку
встановлюється судом.

У відповідності до ст. 1225 ЦК України
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування (зі
збереженням її цільового призначення)
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом.

До складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті
(ст.1218 ЦК України).

Ураховуючи усі обставини справи у
сукупності, а також те, що Громада не
оспорює право власності спадкодавця,
загальні засади цивільного
судочинства, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення.

Керуючись: ст. ст. 15,16, 328, 392, 1225, 1268, 1276, 1297
ЦК України, ст. ст. 3, 11, 57, 60, 61, 88, 130, 197, 212,
213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р
І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3
частину житлового будинку АДРЕСА_1
(загальна площа будинку 68,5 кв.м.,
житлова - 22,8 кв.м.) та на 1/3 частину
земельної ділянки площею 0,62 га,
призначеної для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
ведення особистого підсобного
господарства, господарських будівель і
споруд на території с. Ліщин,
Житомирського району (державний акт
серії І-ЖТ №032458 від 15.09.1997), як за
спадкоємцем за заповітом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4.

Рішення суду вступає в законну силу
після закінчення строку на апеляційне
оскарження.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Житомирської області через
Житомирський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:
С.Г. Баренко