Єдиний унікальний номер 262/2185/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/4664/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

21 травня 2014 року

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді: Новікової Г. В.,

суддів:
Янчук Т.О., Новосьолової Г.Г.

при
секретарі: Стрижак О.В..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ВВДФСС від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
Пролетарському районі м. Донецька на
рішення Пролетарського районного суду
м. Донецька від 23 квітня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Пролетарському
районі м. Донецька про відшкодування
моральної шкоди, спричиненої внаслідок
професійного захворювання, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Пролетарського районного
суду м. Донецька від 23 квітня 2014 року з
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Пролетарському
районі м. Донецька на користь ОСОБА_1
стягнуто моральну шкоду, спричинену
професійним захворюванням у сумі 13 000
грн.. Суд першої інстанції виходив з
того, що позивачеві встановлена стійка
втрата професійної працездатності у
зв'язку з професійним захворюванням в
45% безстроково

та третя група інвалідності, чим
спричинено моральну шкоду.

В апеляційній скарзі відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Пролетарському
районі м. Донецька просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове про відмову
в задоволенні позову. Посилається на
те, що позивач був обізнаний про
характер роботи,яку повинен був
виконувати, позивачем не надано
доказів про спричинення моральної
шкоди Відсутній висновок МСЕК про
спричинення моральної шкоди.
Висновок суду про те, що позивач є
особою, яка фізично і морально страждає
у зв'язку із наявністю професійного
захворювання не підтверджується ні
документальними ні фактичними
обставинами. ОСОБА_1 проходив
лікування як по професійному
захворюванню, так і по загальним
захворюванням.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Суд повно і правильно встановив
фактичні обставини по справі, дав їм
належну правову оцінку і дійшов
обґрунтованого висновку про часткове
задоволення позову.

Висновки суду підтверджуються
висновком МСЕК від 14.05.2003 року, яким
позивачу вперше встановлена стійка
втрата професійної працездатності у
зв'язку з професійним захворюванням в
45 % та третя група інвалідності.

Суд першої інстанції правильно
виходив із того, що факт спричинення
моральної шкоди доведено. Право на
відшкодування моральної шкоди у
позивача виникло з моменту
встановлення стійкої втрати
професійної працездатності висновком
МСЕК від 14.05.2003 року. В зазначений
період діяли положення ч.3 ст.34 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності», які
передбачали обов'язок Фонду
соціального страхування у разі
настання страхового випадку провести
виплату потерпілому грошової суми за
моральну шкоду. Тому суд у
відповідності до вимог Закону дійшов
обґрунтованого висновку про
покладення на Відділення обов'язку
відшкодування моральної шкоди
позивачеві.

Посилання на те, що позивачем не надано
доказів спричинення моральної шкоди,
оскільки висновок МСЕК не утримує з
цього питання висновків, а тому
відсутні підстави для задоволення
позову, не можуть бути прийняті до
уваги з тих підстав, що саме по собі
ушкодження здоров'я, заподіяне
потерпілому під час виконання трудових
обов'язків, незалежно від ступеня
втрати професійної працездатності,
спричиняє йому моральні та фізичні
страждання. Як зазначено в п. 4.1. Рішення
Конституційного Суду України від 27.01.2004
р., моральна шкода потерпілого від
нещасного випадку на виробництві чи
професійного захворювання полягає,
відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України,
зокрема, у фізичному болю, фізичних та
душевних стражданнях, які він зазнає у
зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я.

Ушкодження здоров'я, заподіяні
потерпілому під час виконання трудових
обов'язків, незалежно від ступеня
втрати професійної працездатності
спричинюють йому моральні та фізичні
страждання.

Висновком МСЕК позивачеві встановлено
ушкодження здоров'я під час виконання
трудових обов'язків, у зв'язку із чим
заподіяння моральних страждань є
доведеним. Що стосується доводів про
відсутність висновку спеціалістів про
наявність моральної шкоди, то висновок
експертизи щодо встановлення факту
спричинення моральної шкоди для суду
не є обов'язковим і оцінюється судом
разом з іншими доказами та не має
заздалегідь встановленого значення
відповідно до вимог ст.ст.147,212 ЦПК
України.

Постановлене судом рішення є законним
і обґрунтованим. Вимоги матеріального
і процесуального права при розгляді
справи додержані.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі,
не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.308,315 ЦПК України,
апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Пролетарському
районі м. Донецька відхилити.

Рішення Пролетарського районного суду
м. Донецька від 23 квітня 2014 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: