Михайлівський районний суд
Справа № 321/871/14-ц
Провадження № 6/321/63/2014
У х в а л а

19 травня 2014 року
смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді Олійник М.Ю.

при секретарі Засько О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду, розташованого в
смт. Михайлівка Михайлівського району
Запорізької області, подання
державного виконавця Михайлівської
районної управління юстиції в
Запорізькій області про обмеження
виїзду за кордон ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Михайлівського районного управління
юстиції Запорізької області, за
погодженням з начальником ВДВС,
звернувся до суду з поданням про
обмеження виїзду за кордон ОСОБА_1, який
має невиконані зобов'язання, покладені
на нього судовим рішенням.

В поданні зазначив, що на виконанні у
відділі державної виконавчої служби
Михайлівського районного управління
юстиції Запорізької області
знаходиться виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа №2-550/2009, виданого 25 травня 2009 року
Михайлівським районним судом
Запорізької області про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на
утримання неповнолітньої дитини -
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини
усіх видів заробітку (доходу)
щомісячно, до досягнення дитиною
повноліття, починаючи з 15 квітня 2009
року. Станом на 1 травня 2014 року
заборгованість ОСОБА_1 по сплаті
аліментів складає 23510 гривень 79
копійок. Боржник ОСОБА_1 рішення суду та
законні вимоги державного виконавця не
виконує.

Державний виконавець просить
прийняти рішення щодо тимчасового
обмеження у праві виїзду за межі
України - ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за межі України
при виконанні судових рішень
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Вивчивши подання і матеріали, що до
нього додані, суд вважає, що подання не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Підстави для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадян України за
кордон визначені Законом України «Про
порядок виїзду і в'їзду в Україну
громадян України» від 21 січня 1994 року
(зі змінами та доповненнями) (надалі
Закон).

Стаття 6 зазначеного Закону передбачає
декілька видів обмеження виїзді
громадян України за кордон, зокрема:
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорту
та тимчасового відмовлено у виїзді за
кордон у певних випадках, що визначені
в цій статті.

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6
зазначеного Закону громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадку, якщо він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи) до
виконання зобов'язань.

З аналізу цих правових норм
вбачається, що особі, яка має паспорт
для виїзду за межі України, та має такий
намір, може бути відмовлено у виїзді за
кордон у випадку ухилення від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, до виконання
зобов'язань.

Таким чином, при звернення до суду
з вказаним поданням, органи державної
виконавчої служби повинні послатися на
обставини та підтвердити їх
відповідними доказами про те, що
боржник має паспорт для виїзду за
кордон, ухиляється від виконання
зобов'язань та його дії свідчать про
намір виїхати за кордон.

При зверненні до суду із
зазначеним поданням державний
виконавець не навів жодних з
перелічених обставин, а послався, як на
підставу для обрання такого обмеження
боржнику, тільки на наявність боргових
зобов'язань.

В матеріалах подання відсутні докази,
відповідно до яких державний
виконавець виходив на адресу боржника
ОСОБА_1. Крім того, відсутні пояснення
свідків та не зазначені поняті, та
відсутні акти виходів на адресу
боржника. За таких обставин судом
встановлено, що ВДВС Михайлівського
РУЮ не надав суду переконливих доказів
навіть того, що ОСОБА_1 ухиляється від
виконання своїх зобов'язань.

В поданні ставиться питання про
обмеження громадянина України ОСОБА_1 в
праві виїзду за кордон, але в поданні
відсутні відомості про те, що боржник
документувався паспортом громадянина
для виїзду за кордон, тобто заявник
просить суд обмежити громадянина в
праві, якого він взагалі, можливо, не
має.

З огляду на те, що судом не встановлено
ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання
своїх зобов'язань по виконанню судових
рішень, суд приходить до висновку, що
підстав для встановлення тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника
ОСОБА_1 за межі України не має.

На підставі ст. 33 Конституції України,
ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та
в'їзду в Україну громадян України»,
керуючись ст. 377-1 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання відділу
державної виконавчої служби
Михайлівського районного управління
юстиції Запорізької області про
обмеження виїзду за кордон ОСОБА_1 -
відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Михайлівський районний суд
Запорізької області шляхом подачі
апеляції у п'ятиденний строк з дня
отримання копії цієї ухвали.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області

М.Ю.Олійник