Єдиний унікальний номер 269/6056/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/3174/2014
Єдиний унікальний номер: 269/6056/13-ц
Номер провадження: 22ц-775/3174/14
Головуючий в 1 інстанції Мельник Ю.А.
Доповідач: Супрун М.Ю.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді
Никифоряка Л.П.,

суддів
Супрун М.Ю., Папоян В.В.,

при секретарі
Бакунець Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

за апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Советського районного суду м. Макіївки
Донецької області від 27 лютого 2014
року,-

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2013 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк»)
звернулося до суду з вищезазначеним
позовом, в обґрунтування якого
зазначило, що відповідно до укладеного
договору № DNH4KS74230212 від 15.11.2006 року
відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у
розмірі 5504,36 грн. зі сплатою відсотків
за користування грошовими коштами у
розмірі 25,08% на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення до 14 травня 2010 року
включно. Через неналежне виконання
позичальником зобов`язань за вказаним
кредитним договором, станом на 05
листопада 2013 року ОСОБА_1 має
заборгованість у загальному розмірі
23578,76 грн., яка складається з наступного:
2939,64 грн. - заборгованості за кредитом,
8896,73 грн.- заборгованості по процентам
за користування кредитом; 10143,40- пені за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором, 500,00грн.- штрафу
(фіксованої частини); 1098,99 грн.- штрафу
(процентної складової), яку позивач
просив стягнути на його користь.

Рішенням Советського районного
суду м. Макіївки Донецької області від
27 лютого 2014 року у задоволенні позову
ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

З вказаним рішенням не погодився
позивач та подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просив рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити його позовні вимоги. В
обґрунтування доводів апеляційної
скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначило,
що суд першої інстанції помилково
застосував загальний строк позовної
давності, оскільки згідно п.5.5. Умов
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») («Стандарт»), які
є складовою кредитного договору
укладеного між сторонами, передбачено
збільшення строку позовної давності
до 5 років, що відповідає вимогам ст. 259
ЦК України.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк»
Власенко А.О., діючий за довіреністю,
апеляційну скаргу підтримав, просив її
задовольнити.

Відповідач у судове засіданні не
з'явився, був повідомлений про час та
місце розгляду справи належним чином..

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
скарги, апеляційний суд вважає, що
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що строк
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі,
сплинув.

Такі висновки суду першої
інстанції є правильними.

Судом першої інстанції при розгляді
справи встановлено, що 15 листопада 2006
року між сторонами був укладений
кредитний договір № DNH4KS74230212, який
складається з Заяви позичальника
ОСОБА_1, Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт) (далі: Умови) та Тарифів (а.с.
6-11).

Відповідно до Заяви ОСОБА_1, їй був
наданий кредит у сумі 5 504,36 грн. на строк
42 місяці по 14 травня 2010 року включно, зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 2,09 % на місяць на
суму залишку заборгованості за
кредитом. Погашення заборгованості
відповідач повинен був здійснювати в
наступному порядку: щомісяця в період
сплати, за який приймається період з 21
по 28 число кожного місяця позичальник
повинен надавати банку грошові кошти
(щомісячний платіж) у сумі 199,21 грн. для
погашення заборгованості за кредитом,
яка складається із заборгованості за
кредитом, відсотками, комісією, а також
інших витрат згідно з Умовами.

В Заяві також зазначено, що згідно п. 4.2
Умов при порушенні позичальником
зобов'язань із погашення кредиту
позичальник сплачує банку відсотки за
користування кредитом в розмірі 6,0% в
місяць, розрахованих від суми залишку
непогашеної заборгованості за
кредитом.

Згідно розрахунку заборгованості,
наданого позивачем, заборгованість
позичальника ОСОБА_1 за кредитним
договором № DNH4KS74230212 від 15 листопада 2006
року станом на 05 листопада 2013 року
складає 23578,76 грн., з яких 2939,64 грн. -
заборгованість за кредитом, 8896,73 грн.-
заборгованість за процентами за
користування кредитом; 10143,40 грн - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 500,00грн.-
штраф (фіксована частина); 1098,99 грн.-
штраф (процентна складова) (а.с. 4-5).

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 належним
чином не виконує зобов'язання за
кредитним договором, банк звернувся до
суду з позовом про стягнення з неї
заборгованості, що виникла внаслідок
такого невиконання.

Відповідно до ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Згідно Заяви позичальника, вона
підписана відповідачем 15 листопада 2006
року і відповідно до ст. 638, ст. 640 ЦК
України договір вважається укладеним з
цієї дати, строк виконання зобов'язань
за кредитним договором сплинув14 травня
2010 року.

До суду з позовом позивач первісно
звернувся в листопаді 2013 року (а.с.3),
тобто поза межами трирічного строку
позовної давності, а тому висновок
суду першої інстанції про пропуск
позивачем строку звернення до суду є
таким, що відповідає вимогам закону.

Суд не приймає до уваги доводи
апеляційної скарги про те, що між
сторонами була досягнута угода про
збільшення строку позовної давності до
п'яти років, оскільки як Умови надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт), затверджені
наказом банку № 391 від 21 березня 2006
року, так і інші складові кредитного
договору не свідчать про наявність
домовленості між сторонами про зміну
тривалості позовної давності.

З урахуванням наведеного, рішення
суду першої інстанції ухвалене з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому апеляційний
суд, на підставі ст.308 ЦПК України,
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 314-315 ЦПК
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Советського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 27
лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Судді: