ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1952/14-ц
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва в складі :

головуючого судді:

Набудович І.О.

при секретарі :

Козін В.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду
з позовом до відповідача ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу, мотивуючи свої
вимоги тим, що спільне життя з
відповідачем не склалося із-за різних
поглядів на життя, зловживання
відповідачем алкогольними напоями,
внаслідок чого між ними виникають
постійні сварки та суперечки, а крім
того, відповідач застосовує відносно
неї фізичне насильство, свідком яких є
дитина. З грудня 2013 року спільне
господарство не ведеться, вони не
підтримують шлюбні стосунки, проживає
вона з сином окремо, примирення між
ними не можливо, а оскільки за таких
обставин шлюб існує формально,
збереження його є недоцільним.

В судовому засіданні позивач та
її представник позов підтримали,
просили його задовольнити, посилаючись
на обставини, викладені в позовній
заяві. Позивач пояснила, що її рішення
щодо розірвання шлюбу є виваженим,
оскільки дане питання вже протягом
тривалого часу є предметом обговорення
між нею та відповідачем. З грудня 2013
року вона разом з сином проживає
окремо від відповідача, оскільки після
останньої сварки та застосування до
неї фізичної сили з боку відповідача
вимушена була піти з дому, шлюбні
стосунки з ним не підтримує, не веде
спільного господарства, будь - які
компроміси вичерпано, вжиття заходів
для примирення сторін результатів не
дали, оскільки ні вона, ні відповідач не
мають намірів для примирення та
подальшого спільного проживання.

Відповідач в судовому засіданні
проти задоволення позову заперечував
та пояснив, що він дійсно іноді
застосовував фізичну силу по
відношенню до дружини внаслідок
вживання алкогольних напоїв, проте
кохає свою дружину, бажає зберегти
сім'ю, намагався примиритися з нею. В
останній час він не вживає алкоголь,
кинув палити, виїхав з квартири для
того, щоб дружина з сином не знімали
житло, влаштувався на роботу. Оскільки
в їх сім'ї склалася складна ситуація,
вважав необхідним продовжити термін на
примирення сторін.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у шлюбі з 27.01.1996 року,
зареєстрованому відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Нетішинського
міського управління юстиції у
Хмельницькій області, актовий запис №
14 /а.с.5/. Від шлюбу мають сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Спільне життя між сторонами
останні роки не складалось із - за
різних поглядів на життя, зловживання
відповідачем алкогольними напоями,
застосування психологічного та
фізичного насильства в сім'ї,
наслідком чого в сім'ї утворилась
обстановка, яка унеможливлювала
подальше сумісне проживання сторін, у
зв'язку з чим позивач втратила почуття
любові до відповідача та з грудня 2013
року вони припинили підтримувати
шлюбні відносини, вести спільне
господарство. На даний час позивач з
сином проживає окремо від
відповідача.

Відповідач в судове засідання не
надав доказів на спростування даних
тверджень.

Крім того, за клопотанням
відповідача, який просив надати строк
на примирення у зв'язку з тим, що він
кохає свою дружину і бажає зберегти
сім'ю, судом 17.03.2014 року було надано
сторонам строк на примирення терміном
на один місяць. З пояснень позивача
вбачається, що ні відповідачем, ні
позивачем не вживались заходи для
примирення, до обоюдного рішення щодо
відновлення стосунків та збереження
шлюбу сторони не дійшли.

Таким чином, підстав, на які
посилається відповідач в
обґрунтування заперечень проти
позовних вимог, зокрема, наявність у
нього почуття кохання та бажання
зберегти сім'ю, судом не встановлено.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їх
дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи вище наведене, суд
приходить до висновку про те, що між
сторонами втрачені почуття любові, з
грудня 2013 року припинені шлюбні
стосунки, не ведеться спільне
господарство, позивач разом з дитиною
проживає окремо від відповідача. Крім
того, позивач категорично не бажає
примирення з відповідачем. Сторонами
протягом тривалого часу не вживались
будь - які дійові заходи щодо
примирення, у зв'язку з цим суд також
вважає, що на час розгляду справи
підстави для вжиття додатково
відповідних заходів відсутні,
оскільки, враховуючи вище викладені
обставини вбачається, що розлад між
подружжям носить не тимчасовий
характер і суд не може примусити
позивача повернутись до відповідача та
проживати з останнім, оскільки це
суперечитиме моральним засадам
суспільства та інтересам позивача.

За таких обставин суд вважає, що
сім'я сторін розпалась остаточно та
поновлена бути не може, оскільки
подальше спільне життя та збереження
шлюбу буде суперечити інтересам
подружжя та їх неповнолітніх дітей.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 208, 209, 212, 213-218
ЦПК України, на підставі ст.ст. 110,112 СК
України, суд -

В и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
зареєстрований 27 січня 1996 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Нетішинського міського управління
юстиції у Хмельницькій області,
актовий запис № 14 - розірвати.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя

І.О. Набудович