Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1518/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Франько М. Я.
Доповідач Авраменко Т. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

21.05.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого судді :
Авраменко Т.М.,

суддів :
Белінської І.М., Суровицької Л.В.

при секретарі :
Крисановій Ю.О.

за участю представників сторін,
відповідача

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в
своїх інтересах та інтересах суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2 на
заочне рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 27 листопада 2012 року по
справі за позовом кредитної спілки
«Простір» до ОСОБА_2 та суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за
кредитними договорами .

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які прибули в судове засідання,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів, -

В С Т А Н
О В И Л А :

В листопаді 2011 року кредитна
спілка «Простір» звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_2 та суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за
кредитними договорами.

Зазначала, що 29 листопада 2007 року
між кредитною спілкою та членом спілки
ОСОБА_2 укладено кредитний договір №400,
за умовами якого він отримав в спілці
кредит в сумі 30000 грн. строком на 18
місяців до 29 травня 2009 року зі сплатою 60
відсотків річних.

17 лютого 2009 року між кредитною
спілкою та членом спілки ОСОБА_2
укладено кредитний договір №15, за
умовами якого він отримав в спілці
кредит в сумі 3900 грн. строком на 9
місяців до 17листопада 2009 року зі
сплатою 120 відсотків річних.

Поручителем за двома кредитними
договорами виступив суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_2.

Відповідно до умов договорів
погашення кредиту відповідач
зобов'язаний проводити згідно з
графіком, проте такі умови ним не
виконуються, внаслідок чого виникла
заборгованість.

Просила стягнути з відповідачів
солідарно на користь спілки борг за
кредитними договорами в сумі 33693 грн.46
коп., відсотки 183660 грн.49 коп., всього 217353
грн. 95 коп . та судові витрати у справі.

Заочним рішенням Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 27 листопада 2012 року позов
задоволено повністю, з відповідачів на
користь позивача стягнуто
заборгованість за кредитними
договорами в сумі 217353 грн. 95 коп., по 910
грн. судових витрат.

Ухвалою Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 08 квітня 2014 року в
перегляді заочного рішення
відповідачам відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалене з порушенням норм
матеріального і процесуального права
та ухвалити нове рішення про відмову в
позові. Посилається на те, що про час та
місце розгляду справи відповідачі не
були повідомлені, про наявність
рішення дізналися в грудні 2013 року у
відділі виконавчої служби. Позивач
пропустив строк позовної давності , а
договір поруки є припиненим.

В засіданні апеляційного суду
відповідач та його представник
підтримали доводи апеляційної скарги.
Представник позивача просив відхилити
апеляційну скаргу, а рішення суду
змінити, оскільки при подачі позову
допущена помилка: борг по тілу кредиту
складає 28000 грн., а не 30000 грн.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Ухвалюючи заочне рішення суд виходив з
того, що відповідачі були у
встановленому законом порядку
повідомлені про час та місце розгляду
справи, проте погодитися з таким
висновком суду не можна.

Відповідно до ст. ст. 74,76 ЦПК України
судові повістки про виклик у суд
надсилаються особам, які беруть участь
у справі, тобто сторонам: позивачу і
відповідачу та їх представникам.
Повістка про виклик до суду повинна
бути завчасно вручена особі, яка
викликається, але у всякому разі не
пізніше ніж за три дні до судового
засідання, під розписку, яка підлягає
поверненню до суду із зазначенням часу
одержання.

Відомості про вручення відповідачу під
розписку повістки про виклик в суд
відсутні.

Матеріалами цивільної справи
підтверджується, що ОСОБА_2 має місце
реєстрації: АДРЕСА_1, та фактичне місце
проживання: АДРЕСА_2, про це, зокрема,
зазначено в кредитному договорі,
договорі поруки та договорі застави
(а.с.10-14).

Повістки про виклик в суд направлялися
судом тільки за місцем його реєстрації,
звідки поверталися до суду без
вручення відповідачу з поміткою «за
зазначеною адресою адресат не
проживає» (а.с.39-40, 67-71). Повістки за
місцем фактичного проживання
відповідача не направлялися.

Наведене свідчить, що суд першої
інстанції у встановленому законом
порядку не повідомив відповідачів про
час та місце розгляду справи.

Розгляд справ за відсутності осіб, що
беруть участь у справі та не
повідомлені належним чином про час і
місце розгляду справи, є порушенням
основних засад судочинства,
встановлених ст. 129 Конституції
України, оскільки він позбавляє таких
осіб реальної можливості здійснювати
право захисту своїх прав, а суд -
можливості повного та всебічного
дослідження обставин справи на засадах
змагальності.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.611 ЦК України в разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановленні
договором або законом.

Матеріалами справи
підтверджується, що 29 листопада 2007 року
між кредитною спілкою та фізичною
особою ОСОБА_2 укладено кредитний
договір №400, відповідно до якого спілка
надала відповідачу в кредит грошові
кошти в сумі 30000 грн. зі сплатою 60
відсотків річних з терміном повернення
кредиту до 29 травня 2009 року, а в разі
несплати відсотків у визначений
термін, на другий день після виникнення
заборгованості, відсоткова ставка
збільшується вдвічі (а.с.6). Грошові
кошти відповідач отримав в сумі 28000
грн., що підтверджується видатковими
касовими ордерами та особовою карткою
позичальника (а.с.17-21,22). Погашення
кредиту та відсотків відповідач
повинен здійснювати щомісячно в сумі
1666 грн.67 коп.(а.с.22), проте отримані в
кредит кошти не повернуто.

Задовольняючи позов про
стягнення заборгованості за цим
кредитним договором в повному обсязі
на суму 190 261 грн.16 коп., суд не врахував,
що заборгованість по тілу кредиту
становить не 30000 грн., а 28 000 грн.,
заборгованість по подвійній ставці
відсотків позивачем нарахована теж
неправильно із заборгованості 30000 грн.,
а не 28000 грн. (а.с.24). Зазначені обставини
визнані позивачем та подано новий
розрахунок заборгованості на суму 181074
грн.31 коп. (а.с.189-190).

17 лютого 2009 року між кредитною
спілкою та фізичною особою ОСОБА_2
укладено кредитний договір №15,
відповідно до якого спілка надала
відповідачу в кредит грошові кошти в
сумі 3900 грн. зі сплатою 120 відсотків
річних з терміном повернення кредиту
до 17 листопада 2009 року, а в разі
прострочення виконання кредитного
зобов'язання відсоткова ставка
збільшується вдвічі (а.с.9-10). Грошові
кошти відповідач отримав в сумі 3900 грн.,
що підтверджується видатковим касовим
ордером та особовою карткою
позичальника (а.с.16,23). Погашення
кредиту та відсотків відповідач
повинен здійснювати щомісячно згідно
з графіком в сумі 433 грн.33 коп.(а.с.11).
Фактично повернув 206 грн.54 коп., залишок
тіла кредиту становить 3693 грн.46 коп.
(а.с.23).

Відповідно до умов кредитних
договорів заборгованість за кредитом
та відсоткам станом на 22 жовтня 2011 року
становить за кредитним договором №400
від 29 листопада 2007 року в сумі 181074 грн.
31 коп., яка складається із
заборгованості по тілу кредиту 28000 грн.
та відсотків за користування кредитом
153074 грн.31 коп., за кредитним договором
№15 від 17 лютого 2009 року в сумі 27092 грн. 79
коп., яка складається з заборгованості
по тілу кредиту 3693 грн.46 коп. та
відсотків за користування кредитом в
сумі 23399 грн.33 коп., всього 204473 грн. 64
коп., що підтверджується розрахунком
заборгованості (а.с.22-23,24-25,189-190).

Доводами апеляційної скарги,
поясненнями відповідача і його
представника наданий позивачем
розрахунок заборгованості за
кредитними договорами (а.с.22-23,25,189-190) не
оспорюється і не спростовується .

Позов здано на пошту позивачем 28
жовтня 2011 року (а.с.30-31). Доводи
апеляційної скарги про пропуск
позивачем позовної давності є
безпідставними, оскільки згідно з п.8.3
договору №400 за домовленістю сторін на
підставі ст.259 ЦК України строк
позовної давності встановлено
тривалістю у шість років, згідно з п.10.1
договору №15 - тривалістю у десять
років.

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_2 уклав договір поруки 29
листопада 2007 року та договір поруки 17
лютого 2009 року, відповідно до яких
зобов'язався відповідати перед
кредитною спілкою за зобов'язаннями
ОСОБА_2 по виконанню кредитних
договорів №400 і №15.

Відповідно до частини першої статті 553
ЦК України за договором поруки
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку; поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у
разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Доводи апеляційної скарги про
припинення поруки з тих підстав, що
кредитор не пред'явив вимоги до
поручителя протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
кредитних договорів, спростовуються
умовами укладених з поручителем
договорів.

Згідно з частиною четвертою
статті 559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

Відповідно до частини першої
статті 251 ЦК України строком є певний
період у часі, зі спливом якого
пов'язана дія чи подія, яка має юридичне
значення. Строк визначається роками,
місяцями, тижнями, днями або годинами
(частина перша статті 252 ЦК України).
Разом з тим із настанням певної події,
яка має юридичне значення,
законодавець пов'язує термін, який
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати (частина друга статті 251 та
частина друга статті 252 ЦК України).

В пункті 4.1 договору поруки від 29
листопада 2007 року зазначено, що строк
закінчення договору поруки не
вказується сторонами конкретно, так як
він визначається моментом повернення
сум кредиту, відсотків за кредит, інших
платежів за кредитним договором №400
від 29 листопада 2007 року (а.с.8).

Оскільки строк закінчення цього
договору поруки пов'язаний з подією
повернення всіх сум за кредитним
договором, які не повернуто до цього
часу, то порука не є припиненою.

В пункті 4.1 договору поруки від 17
лютого 2009 року зазначено, що він
вважається припиненим, якщо протягом 10
років від дня настання строку
виконання зобов'язання боржника за
кредитним договором, яким є 17 листопада
2009 року, кредитор не пред'явить позов до
поручителя (а.с.12), тобто ця порука також
не є припиненою.

Посилання відповідача на відмову в
позові з підстав не подання позивачем в
суд ліцензії на здійснення діяльності
з надання фінансових кредитів
спростовується п.1.2 Ліцензійних умов
провадження діяльності кредитних
спілок з надання фінансових послуг,
яким визначено, що не потрібно
отримання ліцензії на здійснення
діяльності кредитної спілки з надання
фінансових кредитів за рахунок внесків
(вкладів) членів кредитної спілки на
депозитні рахунки.

Вирішуючи спір, суд першої
інстанції порушив норми
процесуального права, неповно з'ясував
обставини, що мають значення для
справи, що згідно зі ст.309 ЦПК України є
підставою для скасування рішення суду
та ухвалення нового рішення про
задоволення позову частково.

На підставі викладеного, керуючись
п.2 ч.1 ст.307, п.3 і п.4 ч.1 ст.309,ч.2 ст.314,ст.316
ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш
И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в своїх
інтересах та інтересах суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2
задовольнити частково.

Скасувати заочне рішення
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 27
листопада 2012.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_2 на користь кредитної спілки
«Простір» заборгованість станом на 22
жовтня 2011 року за кредитним договором
№400 від 29 листопада 2007 року в сумі 181074
грн. 31 коп., яка складається із
заборгованості по тілу кредиту 28000 грн.
та відсотків за користування кредитом
153074 грн.31 коп., за кредитним договором
№15 від 17 лютого 2009 року в сумі 27092 грн. 79
коп., яка складається з заборгованості
по тілу кредиту 3693 грн.46 коп. та
відсотків за користування кредитом в
сумі 23399 грн.33 коп., всього 204473 грн. 64 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 та суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2 на
користь кредитної спілки «Простір» по
910 грн. з кожного на відшкодування
судових витрат.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий суддя:

судді: