Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Рівненської області
в складі:

головуючого судді -
Ковалевич С.П.

суддів: Бондаренко Н.В.,
Шеремет А.М.

секретар судового
засідання - Ковальчук Л.В.

розглянула у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Рівненського
міського суду Рівненської області від
24 березня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором про
надання послуг.

Перевіривши докази та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Рівненського міського суду
Рівненської області від 24 березня 2014
року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 відмовлено за недоведеністю.

Вважаючи дане рішення незаконним
через порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та неповне з'ясування обставин, які
мають значення для справи, ОСОБА_1
подала на нього апеляційну скаргу.

В обґрунтування скарги вказує, що суд
помилково прийшов до висновку про
невиконання нею своїх зобов'язань та
відсутність підстав для оплати
відповідачем наданих послуг, так як
підписання відповідачем та
потенційним покупцем договору наміру
купівлі-продажу квартири, підтверджує
виконання її зобов'язань перед
відповідачем у повному обсязі. Про
надання нею послуг, що були предметом
договору, прийняття їх відповідачем та
відсутність у останньої будь-яких
претензій щодо наданих послуг було
складено акт здачі-приймання
інформаційно-консультаційних послуг,
який підписано відповідачем.

Вказує, що оскільки договір про надання
інформаційних послуг від 18.11.2013 року є
чинним і не спростовується
відповідачем в передбаченому законом
порядку, надані за таким договором
послуги прийняті відповідачем, що
підтверджено відповідним актом, жодних
підстав для звільнення від виконання
своїх обов'язків щодо оплати наданих
послуг у суду не було.

Посилаючись на викладені обставини,
просить оскаржуване рішення скасувати
і ухвалити нове, яким її позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Постановлюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд
першої інстанції виходи з того, що вона
послуг по наданню інформації щодо
покупця квартири АДРЕСА_1 для ОСОБА_2 не
надавала, а остання підписуючи акт
здачі - приймання інформаційно -
консультаційних послуг від 18.11.2013р. та
договір наміру купівлі - продажу
спірної квартири також від 18.11.2013р. була
без окулярів, а тому не усвідомлювала
що підписує. Рахувала, що своїм
підписом підтверджує отримання
завдатку від ОСОБА_4

Проте такі висновки суду не
відповідають дійсним обставинам по
справі та вимогам закону, а тому таке
рішення, відповідно до правил ст. 309 ЦПК
України підлягає скасуванню з
постановленням нового рішення.

Матеріалами справи встановлено, що
18.11.2013р. між позивачкою по справі ПП
ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2
укладено договір про надання
інформаційно - консультаційних послуг.

Відповідно до вказаного договору ПП
ОСОБА_1 брала на себе зобов"язання
надати для ОСОБА_2 інформаційно -
консультаційні послуги стосовно
потенційних покупців квартири,
проводити з ними переговори щодо умов
купівлі продажу нерухомості,
здійснювати з ними огляд цього майна, а
в разі наміру придбати його,
організувати зустріч Замовника та
покупця, підготувати угоду про
завдаток чи інші угоди та інші
організаційні питання укладення
договору купівлі продажу.. За вказані
послуги Замовник зобов"язовувався
сплатити винагороду у розмірі 1,5% від
ринкової вартості об"єкту нерухомості,
але не менше 4100 грн.

На виконання умов договору, ПП ОСОБА_1
підшукала для ОСОБА_2 покупця квартири
АДРЕСА_1, яку вона була уповноважена
продати в особі ОСОБА_4 Вказане
підтверджується договором наміру
купівлі - продажу спірної квартири, яку
підписали ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ПП ОСОБА_1

ПП ОСОБА_1, виконавши свої обов"язки по
договору про надання інформаційно -
консультаційних послуг, підписала
разом з ОСОБА_2 акт здачі - приймання
інформаційно - консультаційних послуг.
Відповідно до п. 2 цього акту загальна
вартість наданих послуг складає 500
доларів США, які замовник повинен був
сплатити в день підписання акту.

При підписання цього акту у ОСОБА_2 будь
яких претензій чи зауважень щодо його
умов не було, однак виконати умови
договору та акту щодо сплати вище
вказаної винагороди ОСОБА_2
безпідставно відмовилася.

Вище зазначений договір та акт
підписаний добровільно, їх умови
визначені сторонами на свій розсуд і
погоджені між ними, а тому свої
зобов"язанні сторони повинні виконати
належним чином, відповідно до
досягнутих домовленостей та вимог ЦК
України.

За наведених обставин вимоги ОСОБА_1
про стягнення з ОСОБА_2 в примусовому
порядку вище зазначеної винагороди
підлягають задоволенню, оскільки вони
відповідають правилам ст. ст. 626, 628, 526,
903 ЦК України.

З цих підстав підлягають
задоволенню і вимоги ОСОБА_1 про
стягнення з ОСОБА_2 штрафу у сумі 2000
доларів США ( 40 000 доларів США- сума
продажу квартири х 5 % п. 7.1. договору = 2000
доларів США) за безпідставне
невиконання умов договору по оплаті
отриманих інформаційно -
консультативних послуг, оскільки
законність таких вимог випливає з п. 7.1.
договору та ст. 611 ЦК України.

Посилання ОСОБА_2 на те, що з
покупцем квартири - ОСОБА_4 її
познайомила не ОСОБА_1, а ОСОБА_5 не
заслуговують на увагу, оскільки
спростовуються саме договором наміру
купівлі - продажу квартири, який
підписала і ОСОБА_1 та актом здачі
приймання інформаційно -
консультаційних послуг. Вказані угоди
є дійсними, ОСОБА_2 їх не оспорювала у
встановленому порядку.

Відсутність ПП ОСОБА_1 під час
підписання договору купівлі - продажу
спірної квартири у нотаріуса не
свідчить про невиконання нею своїх
обов"язків відповідно до договору від
18.11.2013р.

Не може бути підставою для
відмови у задоволенні позовних вимог і
та обставина, що ОСОБА_2 при підписання
вище вказаних договорів та акту була
без окулярів, а тому за її словами не
знала, що підписує, не розуміла
значення своїх дій та помилялася щодо
предмету угод. Доказів того, що ОСОБА_2
не може читати без окулярів чи в силу
свого віку, хворобливого стану чи інших
обставин не розуміла і не могла
розуміти значення своїх дій вона суду
не надала.

Безпідставне є і посилання суду
першої інстанції в мотивувальній
частині свого рішення на те, що ОСОБА_2,
підписуючи договір та акт помилялася
стосовно обставин, які мають істотне
значення для неї, договір не
відповідає її внутрішній волі, а тому
він не був спрямований на реальне
настання правових наслідків, що
обумовлені ним, оскільки з такими
вимогами до суду ОСОБА_2 не зверталася і
на необхідність їх дослідження ОСОБА_1
у своїй позовній заяві не заявляла, а
отже суд у порушення правил п.1 ст. 11 ЦПК
України вийшов за межі позовних вимог.

Відповідно до курсу Національного
банку України на час розгляду справи 1
долар США становить 1187,82 грн., а отже на
користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 23756,40
грн. ( 2000 доларів США х 1187,82 грн =
23716,40 грн. ).

На підставі наведеного, керуючись
ст. ст. 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,
-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 24 березня 2014
року скасувати.

Позовні вимог ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 та користь ОСОБА_1 4100
грн. заборгованості за надані
інформаційно - консультативні послуги
та 23716,40 грн., ( двадцять три тис.
сімсот шістнадцять грн.) що становить
2000 доларів США штрафу за несвоєчасний
розрахунок за отримані послуги.

Рішення суду набирає законної
сили з моменту його проголошення.

Сторони по справі мають право
оскаржити рішення апеляційного суду
протягом двадцяти днів з дня його
проголошення в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
С.П. Ковалевич

Судді:
Н.В. Бондаренко

А.М. Шеремет