У х в а л а

іменем україни

26 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,суддів:
Кузнєцова В.О., Наумчука
М.І.,-розглянувши в попередньому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, третя особа - ОСОБА_9, про
розподіл земельної ділянки та за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_6
на рішення Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 04
листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Черкаської області
від 19 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з
позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
розподіл земельної ділянки.

В обґрунтування позову позивачі
посилалися на те, що згідно договору
купівлі-продажу від 24 січня 1978 року
ОСОБА_4 належить на праві власності ј
частина житлового будинку АДРЕСА_1.

Згідно договору купівлі-продажу від 04
травня 1975 року ОСОБА_5 належить 3/5
частин житлового будинку АДРЕСА_1.

Позивачі мають намір приватизувати
належну їм частку землі біля їхніх
будинків, однак земельні ділянки не
були закріплені за їхніми будинками,
тому вони зверталися до Уманської
міської ради з даним питанням.

08 липня 2008 року Уманська міська рада
прийняла рішення, яким затвердила за
їхніми будинками прибудинкову
територію: за будинком АДРЕСА_1 - площею
923 м2 .

Під час виготовлення технічної
документації для подальшого
виготовлення державного акта
необхідно погодження меж з усіма
співвласниками, але оскільки
відповідач ОСОБА_6 не надає згоди на
приватизацію та не підписує акт
погодження меж, тому вони вимушені були
звернутися до суду з даним позовом.

Згідно з актом розподілу земельної
ділянки ОСОБА_4 пропонується виділити
земельну ділянку 0,0189 га в тому числі
житловий будинок 0,0078 га, господарські
споруди 0,0024 га та 0,0016 га. ОСОБА_5
пропонується земельна ділянка 0,0334 га, в
тому числі житловий будинок 0,0088 га,
господарська споруда 0,0041 га та
господарська споруда 0,0014 га. ОСОБА_6 -
земельну ділянку 0,0407 га, в тому числі
житловий будинок 0,0306 га та
господарські споруди - 0,0059 га. ОСОБА_7 -
земельну ділянку площею 0,0153 га, в тому
числі житловий будинок 0,0060 га та
господарська споруда 0,0051 га. ОСОБА_9 -
земельну ділянку площею 0,0129 га, в тому
числі житловий будинок 0,0067 га та
господарська споруда 0,0018 га. У
спільному користуванні пропонувалася
залишити земельну ділянка площею 0,0356
га.

Добровільно вирішити спір відповідачі
не бажають.

19 травня 2009 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_6 про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою, в якому вказував, що частина
господарських будівель і споруд, яка
належить відповідачу була ним
збудована самочинно і з цього приводу
відповідач звертався з позовом до суду
про визнання права власності на
самочинно збудовані споруди.

19 лютого 2009 року Уманський
міськрайонний суд ухвалив рішення,
яким позов ОСОБА_6 про визнання права
власності на самочинно збудовані
споруди задовольнив частково та визнав
за ОСОБА_6 право власності на самочинно
збудовану веранду «а-3» розміром 4,04х2,0
та гараж «Г» розміром 3,5х5,55м. В решті
позову, а саме визнання права власності
на самочинно збудований гараж «М»
розміром 2,3х4,5 м відмовив.

На пропозицію добровільно вирішити
спір та знести самочинно збудований
гараж, відповідач відмовляється, тому
ОСОБА_4 звернувся до суду з даним
позовом, в якому просив зобов'язати
ОСОБА_6 не чинити йому перешкод у
користуванні земельною ділянкою
спільного користування по АДРЕСА_1,
зобов'язати ОСОБА_6 знести самочинно
збудований гараж «М» розміром 2,3х4,5 м
шляхом його демонтажу та звільнення
земельної ділянки від даного
будівництва, стягнути з ОСОБА_6
понесені судові витрати.

25 жовтня 2013 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5
звернулися до суду з уточненими
позовними вимогами, вказавши, що в ході
розгляду справи неодноразово
призначалися та проводилися судові
будівельно-технічні експертизи, у
зв'язку з чим просили визначити порядок
користування земельною ділянкою по
АДРЕСА_1 згідно висновку додаткової
судової будівельно-технічної
експертизи ТОВ «Контакт Сервіс» від 12
червня 2012 року.

Рішенням Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 04
листопада 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Черкаської
області від 19 грудня 2013 року, позови
задоволено.

Визначено порядок користування
земельними ділянками між ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 по
АДРЕСА_1 відповідно до висновку № 33/Буд
додаткової будівельно-технічної
експертизи від 12 червня 2012 року ТОВ
«Контакт Сервіс».

ОСОБА_8 виділено земельну ділянку
площею 228 м2 (в тому числі житловий
будинок 61 м2 , господарська споруда 19 м2
по АДРЕСА_1;

ОСОБА_5 виділено земельну ділянку
площею 334 м2 ( земельну ділянку 187 м2 , в
тому числі житловий будинок 88 м2 ,
земельну ділянку 147 м2 , господарська
споруда 41 м2 , господарська споруда 14 м2
по АДРЕСА_1;

Земельну ділянку площею 17 м2 по АДРЕСА_1
залишено в спільному користуванні
ОСОБА_5 та ОСОБА_8;

Земельну ділянку площею 4 м2 по АДРЕСА_1
залишено в спільному користуванні
ОСОБА_5 та ОСОБА_9;

ОСОБА_7 виділено земельну ділянку
площею 153 м2 (земельна ділянка 81 м2 , в
тому числі житловий будинок 60 м2 ,
земельна ділянка 72 м2 , господарська
споруда 15 м2 по АДРЕСА_1;

ОСОБА_4 виділено земельну ділянку
площею 186 м2 ( в тому числі житловий
будинок 87 м2 , земельна ділянка 99 м2 ,
господарська споруда 24 м2 ,
господарська споруда 16 м2 по АДРЕСА_1;

ОСОБА_6 виділено земельну ділянку
площею 182 м2 (в тому числі житловий
будинок 87 м2, господарська споруда 18 м2,
господарська споруда 6 м2, земельна
ділянка 71 м2, господарська споруда 16 м2
по АДРЕСА_1;

Земельну ділянку площе 2 м2 по АДРЕСА_1
залишено в спільному користуванні
ОСОБА_4 та ОСОБА_6;

Земельну ділянку площею 8 м2 по АДРЕСА_1
залишено в спільному користуванні
ОСОБА_6 та ОСОБА_9;

Земельну ділянку спільного
користування для будинковолодіння
АДРЕСА_1 (спільний двір) площею 220 м2
залишено для спільного користування
співвласників будинковолодінь
АДРЕСА_1;

Земельну ділянку площею 53 м2 залишено в
спільному користуванні для
будинковолодінь АДРЕСА_1 (спільний
заїзд) для співвласників
будинковолодінь АДРЕСА_1;

Встановлено сервітут (проїзд, прохід) 52
м2 для будинковолодінь АДРЕСА_1;

Зобов'язано ОСОБА_6 не чинити ОСОБА_4
перешкод в користуванні земельною
ділянкою по АДРЕСА_1 та зобов'язано
ОСОБА_6 знести самочинно збудовану
споруду гараж літ. «М». Вирішено
питання про стягнення судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 порушує
питання про скасування оскаржуваних
рішень суду, із направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції,
мотивуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судами норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Судами попередніх інстанцій визначено
характер спірних правовідносин, вірно
застосовано норми матеріального права
та обґрунтовано задоволено позови.

Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують та зводяться до
переоцінки доказів, що не відповідає
вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд
касаційної інстанції позбавлений
можливості встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 04
листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Черкаської області
від 19 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова Судді:
В.О. Кузнєцов М.І. Наумчук