Олевський районний суд Житомирської
Справа № 287/414/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2014 року
м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської
області в складі:

головуючого-судді
Ковальчука М.В.

при секретарі
Дворак Г.П.

з участю:

позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Олевського
районного суду Житомирської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4 про усунення перешкод у
спілкуванні з дитиною та у її
вихованні-,

В С Т А Н О В И В:

18.07.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовними вимогами до ОСОБА_4, просить
усунути перешкоди у спілкуванні з
дитиною та у її вихованні, визначивши
такі способи участі у вихованні дочки
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1:

- надати можливість спільного
відвідування дитиною місця проживання
позивача за адресою АДРЕСА_2 починаючи
з п'ятниці з 18-00 до неділі 17-00 годин,
щотижня без присутності матері дитини
з правом ночівлі дочки за місцем його
проживання;

- надати можливість забирати дитину з
дому, школи особисто позивачем або
особою, уповноваженою їм на це;

- надати 3 тижні у літній період
(червень, липень, серпень місяці) під
час літніх канікул дочки ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 та під час відпустки
ОСОБА_1 для оздоровлення дитини за
узгодженням з матір'ю дитини за межами
м.Олевськ та за згодою дитини, під час
зимових канікул, взимку тиждень
включаючи новорічні та різдвяні свята.

- надати можливість спілкуватися з
дочкою особисто засобами телефонного,
поштового та іншого засобу з'язку, що не
передбачають безпосереднього
фізичного спілкування між дочкою та
батьком.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідач по справі, мати їх
неповнолітньої дочки ОСОБА_4 після
розірвання шлюбу відповідно до рішення
Олевського районного суду від 22.03.2012
року не надає можливості позивачу
бачитись та спілкуватись з дочкою та не
виконує рішення органу опіки і
піклування міської ради від 04.08.2012, яким
був встановлений порядок спосіб участі
батька у спілкуванні та вихованні
дитини.

Позивач та його представник в судовому
засіданні позовну заяву та уточнені
вимоги підтримали в повному обсязі та
просять суд позов задовольнити,
оскільки відповідачка не надає
позивачу можливості спілкуватися із
дитиною.

Відповідач та її представник в
судовому засіданні позов визнали
частково та пояснили, що проти
спілкування батька з дитиною
відповідач не заперечує відповідно до
рішення Органу опіки і піклування.
Позивач жодного разу не з'являвся у
визначенні дні та години, щоб
побачитися з дитиною та
поспілкуватись, а тому вона йому ніяких
перешкод не чинить.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
свідків, думку представників позивача,
відповідача, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, об'єктивно оцінивши
докази, які містяться в справі,
приходиться до висновку що даний позов
не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивач та
відповідач перебували в
зареєстрованому шлюбі, який рішенням
Олевського районного суду
Житомирської області від 22.03.2012 року
було розірвано (а.с. 9-10).

Від шлюбу позивач та відповідач мають
спільну дитину: доньку ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до свідоцва про
народження НОМЕР_1 (а.с.8). Дитина після
розірвання шлюбу за рішенням
Олевського районного суду від 22.03.2012
року залишилися проживати разом з
матір'ю, проти чого позивач не
заперечував.

Висновком органу опіки і піклування
Олевської міської ради від 04.08.2012 року
«Щодо встановлення днів спілкування
батька з малолітньою дитиною» надано
дозвіл ОСОБА_1 спілкуватися зі своєю
малолітньою дитиною: ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає від нього
окремо із матір'ю ОСОБА_4 АДРЕСА_1,
щосуботи по 3 години з 10.00 год. до 13.00 год.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько
мають рівні права та обов'язки щодо
дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно зі ст.157 СК України питання
виховання дитини вирішується батьками
спільно. Той із батьків, хто проживає
окремо від дитини, зобов'язаний брати
участь у її вихованні і має право на
особисте спілкування з нею. Той із
батьків, з ким проживає дитина, не має
права перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 159 СК України якщо той
із батьків, з ким проживає дитина,
чинить перешкоди тому з батьків, хто
проживає окремо, у спілкуванні з
дитиною та у її вихованні, зокрема якщо
він ухиляється від виконання рішення
органу опіки та піклування, другий із
батьків має право звернутися до суду з
позовом про усунення цих перешкод. Суд
визначає способи участі одного з
батьків у вихованні дитини (періодичні
чи систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування, з
урахуванням віку, стану здоров'я
дитини, поведінки батьків, а також
інших обставин, що мають істотне
значення. В окремих випадках, якщо це
викликано інтересами дитини, суд може
обумовити побачення з дитиною
присутністю іншої особи.

При розгляді справи судом на підставі
пояснень сторін їх представників та
показань свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7
встановлено, що позивач з вимогами які
зазначені в позовній заяві до органу
опіки та піклування не звертався, своїм
правом на побачення з донькою яке йому
надавалось відповідно до рішення
органу опіки і піклування Олевської
міської ради від 04.08.2012 року не
користувався та не оскаржував,
відповідно до його пояснень даних в
судову засіданні не пам'ятає ні днів ні
годин коли він має право бачитись з
своєю донькою відповідно до рішення
органу опіки і піклування, також не
надав суду жодного доказу яким
підтвердив би, що йому відповідач
перешкоджала в спілкуванні та побачені
з дочкою.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
кодексу.

Стаття 15 ЦК України передбачає, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Відповідно
до ст. 16 ЦК України кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

Проаналізувавши надані позивачем
докази, заслухавши пояснення свідків,
суд дійшов висновку про відсутність
порушеного права позивача щодо
прийняття участі у вихованні дочки з
боку відповідача, тобто факту вчинення
перешкод. Таким чином, в задоволенні
позовних вимог щодо зобов'язання
відповідача усунути перешкоди в
спілкуванні з дочкою необхідно
відмовити у зв'язку з
необґрунтованістю.

Керуючись вимогами ст. ст. 10, 60, 88, 208, 209,
212-215, 218, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення
перешкод у спілкуванні з дитиною та її
вихованні -відмовити.

З повним рішенням суду сторони можуть
ознайомитись 07 квітня 2014 року.

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд Житомирської області
через Олевський районний суд
Житомирської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: М. В. Ковальчук