Справа № 496/136/14-ц
№2/496/554/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05.05.2014 року Біляївський районний суд
Одеської області в складі:

головуючого - судді Буран В.М.

при секретарі - Камочкіної АЮ.,

розглянувши в судовому засіданні в м.
Біляївка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, який згодом уточнив і просить
стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму
боргу за розпискою від 13.11.2011р. у
вигляді грошових коштів у розмірі 145266,80
грн., та стягнути з ОСОБА_2 на його
користь суму сплаченого судового збору
та інші судові витрати.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що
13.11.2011р. між позивачем та відповідачем у
простій письмовій формі був укладений
договір позики та була надана
позивачем позика відповідачу - 14 000
доларів США, що той момент становило
112000 грн. які відповідач зобов'язався
позивачеві повернути до 01.06.2012р.

А тому позивач був змушений звернутись
до суду за захистом своїх прав.

Позивач в судове засідання з'явився,
наполягав на позовних вимогах в
повному обсязі.

Відповідач до судового засідання двічі
не з'явився, хоча був повідомлений
належним чином, про день слухання
справи, а тому за згодою позивача суд
вважає можливим ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, відповідно до статті 224 ЦПК
України.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши
надані докази, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено,
згідно розписки від 30.11.2011р. ОСОБА_2
отримав від ОСОБА_1 112000 грн., (а.с.5-6).

Судом досліджено письмові докази в
справі: оригінал розписки, копія надана
до матеріалів справи.

На підставі вищенаведеного судом
установлені такі факти та відповідні
їм правовідносини: ОСОБА_1 30.11.2011 року за
простою письмово розпискою передав
ОСОБА_2 у позику 112000 гривень. При
фактичному одержанні вказаної суми
позичальником була надана розписка від
30.11.2011 року. Починаючи з 28.02.2013р. ОСОБА_1
неодноразово в письмовій формі
вимагав повернення боргу, але
відповідач безпідставно ухилявся
повертати борг. До теперішнього часу
ОСОБА_2 борг не повернув.

У відповідності з ч. 2 ст. 1047 ЦК України
на підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1049 Цивільного
кодексу України позичальник
зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку,
що встановлені договором.

Оскільки на день ухвалення рішення
курс долару США збільшився, позивач
уточнив позовні вимоги та просить
також стягнути ризницю між вартістю
позики на момент її надання та вартістю
14 000 доларів США на цей час.

З урахуванням наведеного, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 1047, 104 9 ЦК України ,
ст.ст. 10, 60, 208, 209 , 212-215, 223, 224-229

ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики -
задовольнити.

Стягнути ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 борг за договором позики у
розмірі 145266 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 1453 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом десятим днів з дня
отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому ЦПК
України.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області

Буран В.М.