У х в а л а

19 травня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Умнової О.В., суддів:
Гримич М.К., Писаної Т.О.,Мазур Л.М.,
Фаловської І.М.,розглянувши заяву
публічного акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат»,
яке діє через представника Шатунова
Андрія Олександровича, про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 15 січня 2014 року
в справі за позовом ОСОБА_7 до
публічного акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат»
про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року ОСОБА_7 звернулася до
суду з позовом до ПАТ «Криворізький
залізорудний комбінат» про
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 27 листопада 2012 року позов
ОСОБА_7 задоволено частково. Стягнуто з
ПАТ «Криворізький залізорудний
комбінат» на користь ОСОБА_7 60 000 грн у
рахунок відшкодування завданої
моральної шкоди. Вирішено питання
розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 12 лютого
2013 року рішення суду першої інстанції
скасовано і ухвалено нове рішення, яким
у задоволенні позову ОСОБА_7
відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 15 січня 2014 року
рішення апеляційного суду скасовано і
залишено без змін рішення суду першої
інстанції.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
представника ПАТ «Криворізький
залізорудний комбінат» про перегляд
вказаної ухвали суду касаційної
інстанції на підставі неоднакового
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, а саме ст. 1167, ч. 2
ст. 1168 Цивільного кодексу України, що
призвело до ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

На підтвердження своїх доводів заявник
посилається на рішення Верховного Суду
України від 30 січня 2008 року і від 10
вересня 2008 року.

Статтею 355 ЦПК України передбачено, що
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах або
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

У п. 6 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» роз'яснено, що під
судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Із доданих до заяви рішень Верховного
Суду України та ухвали, про перегляд
якої подано заяву, вбачаються тотожні
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини. При цьому судом по
різному застосовані одні й ті самі
норми матеріального права, вказані
заявником, що призвело до ухвалення
різних за змістом судових рішень у
подібних правовідносинах.

Так залишаючи в силі рішення суду
першої інстанції, колегія суддів
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ виходила із того, що моральна
шкода, завдана позивачеві смертю сина,
повинна бути відшкодована
роботодавцем останнього на підставі
статей 1167, 1168 ЦК України, оскільки
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» не передбачено
відшкодування моральної шкоди членам
сім'ї працівника, завданої його
загибеллю у результаті нещасного
випадку на виробництві.

У той час як у наданих для порівняння
рішеннях Верховного Суду України, суд
виходив із того, що підприємство як
роботодавець не несе відповідальності
перед членами сім'ї працівника за
моральну шкоду з підстав, передбачених
главою 82 ЦК України, а саме статей 1167, 1168
ЦК України, оскільки дані норми
регулюють правовідносини, що виникають
із заподіяння позадоговірної шкоди.

З урахуванням вказаного, наведені
заявником доводи містять ознаки, які
згідно з вимогами ст. 355 ЦПК України є
підставами для перегляду судових
рішень.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Допустити до провадження Верховного
Суду України справу за позовом ОСОБА_7
до публічного акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат»
про відшкодування моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В. УмноваСудді:
М.К. Гримич Л.М. Мазур Т.О. Писана І.М.
Фаловська