Справа № 750/3468/14
Провадження № 2/750/1397/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2014 року
м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в
складі:

головуючого судді Литвиненко І.В.

при секретарі Кравченко І. В.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1, відповідача

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
приватного нотаріуса Чернігівського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
про скасування постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії № 57/02-31 від
02.04.2014 року та зобов'язання вчинити
певні дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до
приватного нотаріуса Чернігівського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
про скасування постанови № 57/02-31 від
02.04.2014 року про відмову у вчиненні
нотаріальної дії винесеною приватним
нотаріусом Чернігівського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 та
зобов'язання його вчинити нотаріальну
дію, а саме: видати свідоцтво про право
на спадщину заповітом на житловий
будинок АДРЕСА_1 після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 Свої позовні
вимоги мотивувала тим, що відмова
нотаріуса є безпідставною, такою, що
суперечить ст.. 49 Закону України «Про
нотаріат» та порушує право позивача на
отримання спадщини за заповітом після
смерті матері.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, просив
відмовити в їх задоволенні.

Заслухавши пояснення представника
позивача та відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги є
необґрунтованими та не підлягають
задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається із копії свідоцтва про
народження, ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_4 (а.с.
8).

28 березня 1996 року ОСОБА_4 склала заповіт
на користь своєї дочки - ОСОБА_2 на
випадок своєї смерті, згідно із яким
заповіла останній належну їй частину
жилого будинку з надвірними будівлями,
що знаходяться в АДРЕСА_1 (а.с. 9-10).

Згідно із копією свідоцтва про право на
спадщину за законом від 03.10.2012 року,
після смерті ОСОБА_5 його спадкоємцем
стала його дружина - ОСОБА_4, спадщина
складалась з житлового будинку із
надвірними будинками та спорудами, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.
12). На підставі виданого свідоцтва про
право на спадщину, за ОСОБА_4 було
зареєстровано право власності на
вказаний будинок, що підтверджується
витягом про державну реєстрацію прав
(а.с. 13)

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 померла, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть (а.с. 11).

ОСОБА_2 02.04.2014 року подала заяву про
прийняття спадщини після смерті
матері. На день смерті ОСОБА_4, за
адресою: АДРЕСА_1, крім неї, були
зареєстровані її син - ОСОБА_6 та її
дочка - ОСОБА_2. ОСОБА_7 помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть.

Як вбачається із постанови про відмову
у вчиненні нотаріальної дії від 02
квітня № 57/02-31, 02 квітня 2014 року до
відповідача звернулась позивач з
проханням винести письмову постанову
про відмову у вчиненні нотаріальної
дії, а саме: видачі свідоцтва про право
на спадщину за заповітом на житловий
будинок АДРЕСА_1 після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Вказаною постановою, приватний
нотаріус Чернігівського міського
нотаріального округу Чернігівської
області ОСОБА_3 відмовив у вчиненні
нотаріальної дії - видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом -
житловий будинок АДРЕСА_1 м. Чернігові,
оскільки заповідач заповідала саме
частину будинку, а на момент смерті їй
належав на праві власності весь
будинок, на момент відкриття спадщини,
даний заповіт викликає незрозумілості,
а саме: не можливо визначити розмір
частини спадкового майна (зазначеного
вище житлового будинку) охопленого
заповітом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1236 ЦК України,
заповідач має право охопити заповітом
права та обов'язки, які йому належать на
момент складення заповіту, а також ті
права та обов'язки, які можуть йому
належати у майбутньому. Заповідач має
право скласти заповіт щодо усієї
спадщини або її частини.

Пунктом 4.14. глави 10 «Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України»
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, при
видачі свідоцтва про право на спадщину
нотаріус обов'язково перевіряє: факт
смерті спадкодавця, час і місце
відкриття спадщини, наявність підстав
для закликання до спадкоємства, якщо
має місце спадкування за законом,
прийняття спадкоємцем спадщини у
встановлений законом спосіб, склад
спадкового майна, на яке видається
свідоцтво про право на спадщину. На
підтвердження цих обставин від
спадкоємців витребовуються документи,
які підтверджують вказані факти.

Згідно із п. 4.12 глави 10 «Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України» затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 22.02.2012
№ 296/5, свідоцтво про право на спадщину
видається за наявності у спадковій
справі всіх необхідних документів.

Частина 1 та 2 ст. 49 ЗУ «Про
нотаріат» зобов'язує нотаріуса
відмовити у вчиненні нотаріальної дії,
якщо: вчинення такої дії суперечить
законодавству України; не подано
відомості (інформацію) та документи,
необхідні для вчинення нотаріальної
дії; дія підлягає вчиненню іншим
нотаріусом або посадовою особою, яка
вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у
тому, що фізична особа, яка
звернулася за вчиненням нотаріальної
дії, усвідомлює значення, зміст,
правові наслідки цієї дії або ця особа
діє під впливом насильства; з
проханням про вчинення нотаріальної
дії звернулась особа, яка в
установленому порядку визнана
недієздатною, або уповноважений
представник не має необхідних
повноважень; правочин, що укладається
від імені юридичної особи,
суперечить цілям, зазначеним у їх
статуті чи положенні, або виходить за
межі їх діяльності; особа, яка
звернулася з проханням про вчинення
нотаріальної дії, не внесла плату за її
вчинення; особа, яка звернулася з
проханням про вчинення нотаріальної
дії, не внесла встановлені
законодавством платежі, пов'язані з її
вчиненням; в інших випадках,
передбачених цим Законом. Нотаріус або
посадова особа, яка вчиняє нотаріальні
дії, не приймає для вчинення
нотаріальних дій документи, якщо вони
не відповідають вимогам, встановленим
у статті 47 цього Закону, або містять
відомості, передбачені частиною
третьою статті 47 цього

Закону.

Згідно із пунктом 2.1 «Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України»
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 22.02.2012 № 296/5,
заповіт має бути складений так, щоб
розпорядження заповідача не викликало
незрозумілостей чи суперечок після
відкриття спадщини.

Як вбачається із матеріалів справи,
заповіт від імені ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_2 був складений 28.03.1996 року, тобто
до того, як заповідач отримала право
власності на будинок АДРЕСА_1 м.
Чернігові в цілому, із заповіту не
вбачається, що він охоплював права
заповідача, які б належали їй в
майбутньому, також у вищевказаному
заповіті не зазначено: яку саме
частину будинку померла заповіла
позивачу, тому суд приходить до
висновку, що нотаріус діяв відповідно
до норм чинного законодавства, його
відмова є законною, у зв'язку із чим у
задоволені позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209,
213-215, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

у задоволенні позовних вимоги
ОСОБА_2 до приватного нотаріуса
Чернігівського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 про скасування постанови
про відмову у вчиненні нотаріальної
дії № 57/02-31 від 02.04.2014 року та
зобов'язання вчинити певні дії
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Чернігівської
області.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя