інстанції - Котенко О. А.Номер
провадження 22-ц/788/899/14 Суддя-доповідач -
Криворотенко В. І. Категорія - 44
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2014 року
м. Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого - Криворотенка В. І.,

суддів - Маслова В. О., Сибільової Л. О.,

з участю секретаря судового засідання -
Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Ковпаківського районного
суду м. Суми від 02 квітня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5
про визнання особи такаю, що втратила
право користування житлом

та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_3, ОСОБА_6 про вселення,
зобов'язання не чинити перешкоди у
проживанні в квартирі,-

в с т а н
о в и л а:

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 02 квітня 2014 року позов
ОСОБА_5 задоволено.

Вселено ОСОБА_5 до квартири АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_3, ОСОБА_6 не чинити
перешкод ОСОБА_5 у проживанні в АДРЕСА_1.
В задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить рішення місцевого суду
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позову ОСОБА_3, у
задоволенні позову ОСОБА_5 відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника ОСОБА_3- ОСОБА_4,
пояснення ОСОБА_5 та її представника
ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи,
перевіривши рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції 15
квітня 2009 року ОСОБА_5 була
зареєстрована в АДРЕСА_1. На той час
власниками спірної квартири були
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з чиєї згоди в
зазначені квартирі були зареєстровані
ОСОБА_3 та ОСОБА_5

У 2010 році ОСОБА_8 помер, ОСОБА_9 померла в
січні 2013 року, після смерті яких
квартиру успадкував ОСОБА_3

Квартира є двохкімнатною, житловою
площею 26,2 кв.м, загальною площею 41,25
кв.м.

Зазначені обставини підтверджуються
довідкою адресно-довідкового бюро,
довідкою КП «Сумижитло», копіями
свідоцтв про право на спадщину за
заповітом (а.с.3,4,7).

Рішенням Ковпаківського районного
суду м.Суми від 19.02.2013 року (а.с.14) шлюб
між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 був розірваний.
При пред'явленні позову про розірвання
шлюбу (а.с.60) ОСОБА_3 зазначив місцем
проживання ОСОБА_5 - спірну квартиру в
м.Суми, але оскільки ОСОБА_5 протягом 2013
року (до вересня місяця) в м.Суми не
проживала, їй не було відомо про
ухвалення судового рішення.

З ухвали Ковпаківського районного суду
м.Суми від 04.10.2013 року (а.с.15) вбачається,
що в 2013 році до вересня 2013 року ОСОБА_5
проживала в м.Макіївка, їй не було
відомо про ухвалення рішення про
розірвання шлюбу.

Після реєстрації в квартирі ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 в спірній квартирі постійно не
проживали, оскільки тривалий час
проживали та працювали в Російській
Федерації, але до цієї квартири вони
приїздили, в ній залишалися їх особисті
речі, зокрема холодильник, пральна
машина, диван.

Викладені обставини підтвердила
допитана в якості свідка ОСОБА_10, яка
зазначила, що в той час, коли ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 приїздили в м.Суми, вони
проживали у АДРЕСА_1. Також ОСОБА_10
зазначила, що в квартирі її батьків
ОСОБА_9 та ОСОБА_8 були речі ОСОБА_5,
ОСОБА_3, зокрема диван, холодильник,
пральна машина, але вона вважала, що ці
речі були подаровані позивачем і
відповідачем її батькам.

З переказів грошових коштів
вбачається, що в 2011 році та в 2012 році
ОСОБА_5 перераховувала грошові кошти
ОСОБА_9, які остання могла
використовувати на оплату
житлово-комунальних послуг (а.с.57).

В вересні 2013 року ОСОБА_5 приїхала в
м.Суми, але в квартирі АДРЕСА_1, де вона
мала намір проживати, проживали родичі
ОСОБА_6

3 договору про надання послуг доступу
до Інтернету від 14.01.2012 року (а.с.77)
вбачається, що ці послуги замовляла
племінниця ОСОБА_6 - ОСОБА_11, яка
проживала в цій квартирі. ОСОБА_6
відмовилася пустити ОСОБА_5 до спірної
квартири.

Викладені обставини підтверджуються
показами свідка ОСОБА_12, матеріалами
перевірки Сумського МВ за заявою
ОСОБА_5 ОСОБА_6 визнала обставину, що
вона не впустила в спірну квартиру
ОСОБА_5

На даний час ОСОБА_5 працевлаштувалася
в м.Суми, що вбачається з копії наказу
про прийняття її на роботу до
«ВНДІкомпресормаш» з випробувальним
терміном (копія наказу була оглянута в
судовому засіданні).

Ключів від спірної квартири ОСОБА_5 не
має, що не заперечується сторонами в
судовому засіданні.

З січня 2013 року ОСОБА_3 як спадкоємець
вступив у володіння та користування
спадковим майном - квартирою АДРЕСА_1. В
вересні 2013 року відповідач ОСОБА_5
повернулася до м.Суми, маючи намір
проживати у вказаній квартирі.

Вказані факти з достатньою повнотою
встановлені судом першої інстанції на
підставі належним чином зібраних,
досліджених та оцінених доказів.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Суд першої інстанції вірно з'ясував
спірні правовідносини, повно, всебічно
встановив обставини, що мають значення
для справи у відповідності з ч.1 ст.212
ЦПК України, дослідив всі наявні докази
в справі та дав їм оцінку, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому їх
дослідженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто
не може бути обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
як з підстав і в порядку, передбачених
законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до
членів сім'ї власника будинку
(квартири) належать особи, зазначені в
частині другій ст. 64 цього Кодексу,
відповідно до якої до членів сім'ї
наймача належать дружина наймача, їх
діти і батьки. Членами сім'ї наймача
може бути визнано й інших осіб, якщо
вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство. Припинення сімейних
відносин з власником будинку (квартири)
не позбавляє їх права користування
займаним приміщенням.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 405 ЦК України
члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником. Член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 та
відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_3, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що
тимчасова відсутність відповідачки у
спірній квартирі не може бути
підставою для визнання її такою, що
втратила право користування квартирою,
оскільки перебуваючи за кордоном вона
не втратила інтерес до спірної
квартири, на протязі року періодично
приїздила в м. Суми і проживала у
спірній квартирі як член сім'ї власника
квартири та перераховувала кошти на її
утримання.

У вересні 2013 року ОСОБА_5 повернулася в
м. Суми для постійного проживання у
спірній квартирі, проте їй чиняться
перешкоди у зв'язку з чим вона
зверталася до органів внутрішніх справ
та прокуратури м. Суми з відповідними
зверненнями (а.с.30,32). Проте її право на
проживання у спірній квартирі не було
відновлено. Тобто ОСОБА_5 з поважних
причин не проживає у АДРЕСА_1. Наявність
перешкод для проживання ОСОБА_5,
представник ОСОБА_3 не заперечував.
Тому порушене право ОСОБА_5 на
проживання у вказаній вище квартирі
підлягає захисту.

Доводи апеляційної скарги щодо
незаконності рішення суду в частині
вирішення позову ОСОБА_3 не
спростовують висновків суду, який
дослідивши надані ОСОБА_3 докази,
обґрунтовано не знайшов підстав для
задоволення позову. Припинення шлюбних
відносин між сторонами також не може
бути підставою для визнання ОСОБА_5
такою, що втратила право користування
житлом.

Інші доводи апеляційної скарги
апеляційний суд відхиляє як такі, що є
необґрунтованими, не можуть вплинути
на вирішення спору по суті та не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, яке призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, коли суд ухвалив
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права
підстав для його зміни чи скасування
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313, 314, 315,
317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в
а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 02 квітня 2014 року в даній
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -