ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2014 року Фастівський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді: Бутенка В.О.,

при секретарі: Никоненко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
усунення перешкод у здійсненні права
власності, припинення права особи на
частку у спільному майні, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2014 року позивачі звернулися до
суду із вказаним позовом. Свої позовні
вимоги мотивують тим, що вони та
відповідач мають відношення до
спільного нерухомого майна -
приватного житлового будинку.
Позивачці ОСОБА_1 на праві спільної
часткової власності належить 16/25
часток у жилому приватному будинку
АДРЕСА_1, що підтверджується документом
на право власності. На підставі мирової
угоди, затвердженої хвалою
Фастівського міськрайонного суду
Київської області від 16 липня 2007 року,
за позивачем ОСОБА_2 визнано право
власності на 4/25 часток у жилому
приватному будинку АДРЕСА_1, що
складається з однієї житлової кімнати
площею 10,4 кв. м. Права власності на
зазначену частку ОСОБА_2 набула з
моменту державної реєстрації, що
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно КП Київської обласної ради
«Фастівське міжміське бюро технічної
інвентаризації» від 07 серпня 2008 року.
За відповідачем ОСОБА_3, на підставі
мирової угоди, затвердженої хвалою
Фастівського міськрайонного суду
Київської області від 16 липня 2007 року,
визнано право власності на 5/25 часток у
жилому приватному будинку АДРЕСА_1, що
складається з однієї житлової кімнати
площею 11,3 кв. м. Позивачі зазначають, що
відповідач ОСОБА_3 документально права
власності на зазначену частку не набув,
бо у порушення ст. 334 ЦК України, не
здійснив, як це передбачено законом,
державної реєстрації своєї частини
будинку. Окрім того, в зазначеній
будівлі ОСОБА_3 не проживає, речей своїх
не зберігає, про майно не дбає,
підтриманням відповідного рівня
санітарно-побутових умов своєї кімнати
не займається, що суттєво погіршує
загальний стан будинковолодіння в
цілому, що протирічить вимогам ч. 4 ст. 319
та ст. 322 ЦК України, за якими власник
зобов'язаний утримувати майно, що йому
належить. Інших жилих та підсобних
приміщень у вказаному житловому
будинку на праві власності відповідач
не має. ОСОБА_3 зареєстрований та
проживає у власному приватному будинку
за адресою АДРЕСА_2. Будинок АДРЕСА_1,
має загальну лощу 58,1 кв. м. і
складається з двох квартир, трьох
житлових кімнат, веранди, кухні та
кладової, що підтверджується технічним
паспортом, виготовленим КП Київської
обласної ради «Фастівське міжміське
бюро технічної інвентаризації». Частка
відповідача є незначною, складається з
однієї окремої кімнати, але спільне
володіння і користування майном
позивачів та відповідача є неможливим
у зв'язку з тим, що відповідач зовсім не
турбується про своє житлове
приміщення, не підтримує його в
належному санітарному стані, що
призводить до погіршення житлових умов
позивачів як інших співвласників
будинку. Припинення права власності
відповідача на 5/25 часток у вказаному
житловому будинку не завдасть істотної
шкоди інтересам відповідача. На думку
позивачі за обставин, що склалися,
право власності на 5/25 часток у жилому
приватному будинку АДРЕСА_1, що
складається з однієї житлової кімнати
площею 11,3 кв. м. доцільно визнати за
ОСОБА_2, у якої є велике бажання та
можливість довести до ладу та не
допустити псування й руйнування
батьківського будинку. Будь-які спроби
позивачів домовитися з відповідачем
щодо вирішення спірного питання у
позасудовому порядку до позитивного
результату не призвели. Згідно до ст. 16
ЦК України, кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Недбале ставлення
відповідача ОСОБА_3 до своєї частини
будинку не дозволяє позивачам
повноцінно використовувати свої права
власника та користувача майна, що
полягає у необхідності додаткових
витрат на підтримання відповідного
стану тієї частки будинку, власником
якої вони не виступають, щоб не
допустити загального руйнування
будівлі.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача
ОСОБА_2 - ОСОБА_4 в судовому засіданні
позов підтримали, просили його
задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні не
заперечував проти позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, дійшов до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України
визначено, що кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.

Частиною першою статті 319 Цивільного
кодексу України визначено, що власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 321
Цивільного кодексу України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі статтею 391 Цивільного кодексу
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Відповідно до Витягу Про реєстрацію
права власності на нерухоме майно
Комунального підприємства Київської
обласної ради «Фастівське міжміське
бюро технічної інвентаризації» №18911428
від 22 травня 2008 року ОСОБА_3 на праві
приватної спільної часткової
власності належить 5/25 частин житлового
будинку по АДРЕСА_1.

Згідно із Витягом Про реєстрацію права
власності на нерухоме майно
Комунального підприємства Київської
обласної ради «Фастівське міжміське
бюро технічної інвентаризації» №19816997
від 07 серпня 2008 року ОСОБА_2 валентині
Петрівні на праві приватної спільної
часткової власності належить 4/25 частин
житлового будинку по АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 на праві приватної спільної
часткової власності належить 16/25
частин житлового будинку по АДРЕСА_1.

Відповідно до частини третьої статті 10
Цивільного процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Позивачами доказів того, що відповідач
чинить перешкоди у користуванні
належним їм на праві власності
частиною житлового будинку суду не
надано, вказані обставини в судовому не
знайшли свого підтвердження. Тому,
позов в частині усунення перешкод у
користуванні власністю задоволенню не
підлягає.

Позовні вимоги про припинення права
власності на належну ОСОБА_3 частину
житлового будинку та визнання права
власності на вказану частину за
позивачами є безпідставними,
суперечать положенням статті 41
Конституції України та статті 321
Цивільного кодексу України.

Таким чином, позов задоволенню не
підлягає.

Керуючись статтями 365, 391 Цивільного
кодексу України, статтями 10, 208-209, 212-215,
218 Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про усунення перешкод у
здійсненні права власності, припинення
права особи на частку у спільному майні
- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
через Фастівський міськрайонний суд
Київської області протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Суддя