№ 2-2202-14
(№ 760-3172-14-ц)
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Солом'янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про стягнення
додаткових витрат на дитину, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2 - про стягнення додаткових
Позивач при зверненні до суду в
обґрунтування своїх вимог посилалась
на те, що вона перебувала в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем,
який 25 лютого 2008 року було розірвано.
Від шлюбу сторони мають двоє дітей:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час є
повнолітньою та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Рішенням Франківського районного суду
м. Львова від 25 лютого 2008 року було
стягнуто з відповідача, ОСОБА_2 на
користь позивача аліменти на утримання
сина, ОСОБА_4 та дочки, ОСОБА_3 в розмірі
1/3 частки всіх видів його доходів до
досягнення старшою дитиною повноліття.

Дочка сторін, ОСОБА_3, на даний час
досягла повноліття, а тому відповідач
не сплачує аліменти на її утримання за
вищевказаним рішенням суду.

Таким чином, після досягнення старшою
дочкою ОСОБА_3 повноліття, на утримання
сина ОСОБА_4 за вищевказаним рішенням
суду стягується половина від
присудженої з відповідача суми, а саме
1/6 частка від всіх видів його доходів.

Позивач зазначає, що малолітній син
ОСОБА_4 продовжує проживати з позивачем
та перебуває на утриманні позивача.

Також позивач зазначає, що малолітній
ОСОБА_4 тяжко хворіє, йому 27. 05. 2010 року
після огляду ЛОР-лікарем діагностовано
хронічний тонзиліт, 20. 09. 2010 року
лікарем-алергологом діагностовано
загрозу по розвитку наявної
бронхіальної астми, реконвалесцент
обструктивного бронхіту, 29. 10. 2012 року
додатково діагностовано атопічний
дерматит, також йому встановлено
діагноз дискинезія жовчовивідних
шляхів.

У зв'язку з особливими обставинами, а
саме низкою захворювань малолітнього
сина ОСОБА_4, він потребує санаторного
лікування не менше ніж протягом двох
місяців щороку.

Вартість путівки на один місяць
становить 6650 гривень.

Позивач зазначає, що відповідач працює
приватним підприємцем у сфері
ритуальних послуг (виготовлення та
встановлення пам'ятників), має власну
майстерню (завод) з усіма необхідним
станками та обладнанням, має високий
дохід, а тому може брати участь у
додаткових витратах на санаторне
лікування сина.

В зв'язку із зазначеним, на думку
позивача відповідач має змогу
виплачувати позивачу наперед щомісяця
додаткові витрати на санаторне
лікування спільної дитини в розмірі 550
гривень, що сумарно за рік становитиме
вартість одного місячного
оздоровчо-лікувального туру (половину
від мінімально необхідних додаткових
витрат).

Також позивач в позові посилалась на
те, що протягом останніх трьох років за
її власні кошти, син сторін ОСОБА_4 п'ять
разів їздив на санаторне лікування в м.
Алупка Автономної Республіки Крим.

Всього за останні три роки позивачем
було фактично понесено додаткових
витрат на оздоровчо-лікувальні тури
малолітнього сина в сумі 32250 гривень,
половину з яких на думку позивача має
бути покрито відповідачем в розмірі 16125
гривень.

В зв'язку із зазначеним позивач просила
суд: стягнути з відповідача на свою
користь наперед додаткові витрати на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 550 гривень
щомісяця з дня пред'явлення позову і до
досягнення дитиною повноліття;
стягнути з відповідача на користь
позивача фактично понесені додаткові
витрати на оплату санаторного
лікування неповнолітнього сина ОСОБА_4
в розмірі 16125 гривень.

Позивач в судове засідання не
з'явилась, надавши до суду заяву про
розгляд справи у відсутність позивача,
в якій також зазначила, що позовні
вимоги підтримує в повному обсязі та не
заперечує проти ухвалення по справі
заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, свого представника до суду не
направив, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
про причини неявки до суду не
повідомив, жодних заяв чи клопотань до
суду не подавав.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Суд, дослідивши матеріали справи,
об'єктивно оцінивши докази, які
містяться в справі, приходить до
наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебували в зареєстрованому шлюбі,
який 25. 02. 2008 року було розірвано, що
підтверджується копією свідоцтва про
розірвання шлюбу, що міститься в
матеріалах справи.

Вбачається, що від шлюбу сторони мають
двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на
даний час є повнолітньою та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується
копіями свідоцтв про народження, що
містяться в матеріалах справи.

Рішенням Франківського районного суду
м. Львова від 25 лютого 2008 року було
стягнуто з відповідача, ОСОБА_2 на
користь позивача аліменти на утримання
сина, ОСОБА_4 та дочки, ОСОБА_3 в розмірі
1/3 частки всіх видів його доходів до
досягнення старшою дитиною повноліття.

Вбачається, що дочка сторін, ОСОБА_3, на
даний час досягла повноліття, а тому
відповідач не сплачує аліменти на її
утримання за вищевказаним рішенням
суду.

Таким чином, після досягнення старшою
дочкою ОСОБА_3 повноліття, на утримання
сина ОСОБА_4 за вищевказаним рішенням
суду стягується половина від
присудженої з відповідача суми, а саме
1/6 частка від всіх видів його доходів.

Встановлено, що малолітній син ОСОБА_4
продовжує проживати з позивачем та
перебуває на утриманні позивача.

Вбачається, що малолітній ОСОБА_4 тяжко
хворіє, а саме: 27. 05. 2010 року після огляду
ЛОР-лікарем дитині діагностовано
хронічний тонзиліт, 20. 09. 2010 року
лікарем-алергологом діагностовано
загрозу по розвитку наявної
бронхіальної астми, реконвалесцент
обструктивного бронхіту, 29. 10. 2012 року
додатково діагностовано атопічний
дерматит, також йому встановлено
діагноз дискинезія жовчовивідних
шляхів, що підтверджується копією
відповіді від 23. 10. 2013 року № 924 Дитячої
клінічної лікарні № 4 Солом'янського
району м. Києва.

У зв'язку з особливими обставинами, а
саме низкою захворювань малолітнього
ОСОБА_4, вбачається, що він потребує
санаторного лікування не менше ніж
протягом двох місяців щороку.

Вбачається, що вартість путівки на один
місяць становить 6650 гривень.

Встановлено, що відповідач працює
приватним підприємцем у сфері
ритуальних послуг (виготовлення та
встановлення пам'ятників), має власну
майстерню (завод) з усіма необхідним
станками та обладнанням, має високий
дохід, а тому може брати участь у
додаткових витратах на санаторне
лікування сина.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно ст.. 185 СК України, той з батьків,
з кого присуджено стягнення аліментів
на дитину, а також той з батьків, до
кого вимога про стягнення аліментів не
була подана, зобов'язані брати участь у
додаткових витратах на дитину, що
викликані особливими обставинами
(розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення.

Додаткові витрати на дитину можуть
фінансуватися наперед або покриватися
після їх фактичного понесення разово,
періодично або постійно.

З урахуванням вищенаведеного, суд
вважає за можливе вимогу позивача в
частині стягнення з відповідача на
свою користь наперед додаткові витрати
на утримання неповнолітнього сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 550
гривень щомісяця з дня пред'явлення
позову і до досягнення дитиною
повноліття задовольнити.

Щодо вимоги позивача про стягнути з
відповідача на користь позивача
фактично понесені додаткові витрати на
оплату санаторного лікування
неповнолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі
16125 гривень, слід зазначити наступне.

Вбачається, що протягом останніх трьох
років за власні кошти позивача, син
сторін ОСОБА_4 п'ять разів їздив на
санаторне лікування в м. Алупка
Автономної Республіки Крим, в періоди:

- з 03.06.2011 року по 29.06.2011 року за путівкою
№ 52, вартістю 5650 грн., що
підтверджується копією квитанції № 46/6;

- з 02.06.2012 року по 30.06.2012 року за путівкою
№ 49, вартістю 6500 грн., що
підтверджується копією квитанції № 34;

з 02.07.2012 року по 30.07.2013 року за путівкою
№ 50, вартістю 6500 грн., що
підтверджується копією квитанції № 89;

з 03.06.2013 року по 29.06.2013 року за путівкою
№ 46, вартістю 6500 грн., що
підтверджується копією квитанції №
04/07;

з 03.07.2013 року по 29.07.2013 року за путівкою
№ 47 вартістю 6500 грн., що
підтверджується копією квитанції №
04/07.

Таким чином, вбачається, що за три роки
позивачем було фактично понесено
додаткових витрат на
оздоровчо-лікувальні тури спільного
малолітнього сина в розмірі 32250
гривень, половину з яких позивач
просила суд стягнути з відповідача.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
кодексу.

Відповідно до ч. 4 цієї ж статті
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Зважаючи на викладене, суд приходить до
висновку, що вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача на користь
позивача фактично понесені додаткові
витрати на оплату санаторного
лікування неповнолітнього сина ОСОБА_4
в розмірі 16125 гривень обґрунтовані,
доведені та такі, що підлягають
задоволенню.

З урахуванням задоволення позову, у
відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК
України, суд вважає за доцільне
стягнути з відповідача в дохід держави
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 180,
185 СК України, ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 213-215,
224-226, 228 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про стягнення
додаткових витрат на дитину -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
наперед додаткові витрати на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 550 гривень
щомісяця з 13. 02. 2014 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
фактично понесені додаткові витрати на
оплату санаторного лікування
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 16125 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення може бути переглянуто судом,
який його постановив, за письмовою
заявою відповідача, яка має бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії

Суддя: