Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1359/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Мохонько В. В.
Доповідач Суржик М. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

14.05.2014 року Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області в складі :

головуючого : судді Суржика М.М.,

суддів : Белінської І.М., Савченко С.О.,

при секретарі Чорній В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Кіровського районного суду
м.Кіровограда від 24 березня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ПП
«Науково-дослідна лабораторія судових
експертиз» експерт ОСОБА_3 про
відшкодування збитків за порушення
договору,

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ПП «Науково-дослідна
лабораторія судових експертиз» ( далі
ПП ) та просив суд зобов*язати експерта
ОСОБА_3 (далі експерт) відшкодувати
реальні збитки у межах ціни робіт у
сумі 2695 грн..

Зазначив, що Ленінським районним судом
м. Кіровограда розглядалась цивільна
справа за позовом ОСОБА_4 до нього про
розподіл майна подружжя та за його
зустрічним позовом до ОСОБА_4 про
виділення частки у спільній сумісній
власності в натурі.

Ухвалою суду від 17 вересня 2013 року по
справі призначено судову
будівельно-технічну експертизу,
проведення якої було доручено ПП.

Ним сплачено грошові кошти за
проведення експертизи у сумі 2695 грн.,
але експертиза не була проведена,
експертного висновку до суду надано не
було.

Рішенням суду від 14 листопада 2013 року
первісні та зустрічні позовні вимоги
задоволено частково. 14 січня 2014 року
ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області рішення
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 14 листопада 2013 року
залишено без змін.

Тому просить стягнути з експерта
збитки у межах ціни робіт у сумі 2695 грн..

Рішенням суду в позові було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду в
скарзі апелянт зазначив, що при
постановленні рішення судом порушені
норми процесуального права. Просив
рішення суду скасувати, позов
задовольнити.

Заслухавши доповідача, дослідивши
доводи апеляційної скарги та матеріали
справи колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково.

Колегією суддів на підставі
досліджених доказів встановлено, що в
провадженні Ленінського районного
суду м. Кіровограда знаходилася
цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до
позивача про розподіл майна подружжя
та за зустрічним позовом позивача до
ОСОБА_4 про виділення частки у спільній
сумісній власності в натурі.

Як вбачається з рішення суду, за
клопотанням позивача з метою
визначення варіантів поділу в натурі
1/2 частини спірного житлового будинку
ухвалою суду від 17 вересня 2013 року по
справі призначено судову
будівельно-технічну експертизу,
проведення якої було доручено
експертам ПП, а розпорядженням
керівника ПП - безпосередньо експерту
ОСОБА_3. Отримавши рахунок-фактуру від
підприємства позивач 07.11.2013 року в
добровільному порядку провів оплату за
проведення експертизи і сплатив в касу
ПП гроші в сумі 2695.00грн..

30.09.2013року експерт надав клопотання, в
якому зазначив, що ОСОБА_2 для
проведення експертизи повинен надати
технічний паспорт на домоволодіння,
виготовлений станом на час проведення
експертизи. 21.10.2013року з клопотанням
був ознайомлений представник ОСОБА_2 та
11.11.2013 року під час судового засідання
заявив, що не вбачає необхідності
надання технічного паспорту для
проведення експертизи, виготовленого
на даний час.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 14.11.2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 14.01.2014
року, первісний позов про поділ майна
подружжя задоволено частково, в
задоволенні інших вимог відмовлено;
зустрічний позов про виділення частки
у спільній сумісній власності в натурі
задоволено частково, в задоволенні
інших вимог відмовлено. Сплачені
судові витрати за первісним позовом
віднесено на рахунок ОСОБА_4 та за
зустрічним позовом на рахунок ОСОБА_2.

Відмовляючи в позові суд 1-ої інстанції
зазначив, що позивач звернувся з
позовом до неналежного відповідача,
тобто, в позові відповідачем позивач
зазначив ПП в особі експерта і кошти
просив стягнути саме з експерта.
Клопотання про заміну неналежного
відповідача позивачем не заявлялось.

З таким висновком суду колегія суддів
погодитись не може.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.3 ст.79 ЦПК України,
судові витрати складаються з судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи; до витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи, належать
витрати, пов'язані із залученням
свідків, спеціалістів, перекладачів та
проведенням судових експертиз.

Згідно ч.1 ст. 146 ЦПК України, у разі
ухилення особи, яка бере участь у
справі, від подання експертам
необхідних матеріалів, документів або
від іншої участі в експертизі, якщо без
цього провести експертизу неможливо,
суд залежно від того, хто із цих осіб
ухиляється, а також яке для них ця
експертиза має значення, може визнати
факт, для з'ясування якого експертиза
була призначена, або відмовити у його
визнанні.

Таким чином, кошти, направлені
позивачем на оплату експертизи,
відносяться до судових витрат.

Оскільки, як вбачається з рішення
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 14.11.2013 року, яке набрало
законної сили, позивач добровільно
оплатив експертизу, однак ухилився від
надання експерту необхідних
матеріалів, що позбавило експерта
провести експертизу, судові витрати в
цій частині судом покладені на
позивача. З апеляційною скаргою
позивач на зазначене рішення, в тому
числі на розподіл судових витрат, не
звертався.

Тому колегія суддів дійшла висновку, що
витрати на експертизу поверненню не
підлягають, але не з тих підстав, на які
послався суд 1-ої інстанції, оскільки
правова природа понесених витрат
позивачем знаходиться в іншій правовій
площині.

Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК
України, підставами для скасування
рішення першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення є
порушення або неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла переконання, що рішення суду
підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.303,307, 309,313,314,316 ЦПК
України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Кіровського районного суду
м.Кіровограда від 24 березня 2014 року
скасувати.

В позові ОСОБА_2 до ПП «Науково-дослідна
лабораторія судових експертиз»
експерт ОСОБА_3 про відшкодування
збитків за порушення договору.

Рішення набирає чинності з моменту
проголошення і може бути оскаржено
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді