№2/756/654/14
РІШЕННЯ

Іменем України

31 березня 2014 року
Оболонський районний суд м. Києва в
складі:

головуючого - судді
Тітова М.Ю.

при секретарі
Івановій І.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
Акціонерного комерційного банку
«Східно-Європейський банк» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ним
та ОСОБА_1 укладено кредитний договір
від 28.11.08 №0001-142/2008, відповідно до умов
якого позивачем надано відповідачеві
кредит на споживчі цілі у сумі 1500000
доларів США на строк з 28.11.08 по 27.11.09.
Процентна ставка за користування
кредитом становила 15% річних.
Повернення кредиту здійснювалась
шляхом сплати щомісячних платежів та
нарахованих процентів за користування
кредитом у розмірі та в порядку,
визначеному договором. 28.11.08 між АКБ
«Східно-Європейський банк» та ОСОБА_1
було укладено додаткову угоду №1 до
кредитного договору від 28.11.08 №0001 -142/2008,
якою внесено зміни до п.3.3.1. договору та
виключено з нього п. 4.1. та п. 4.2. Пункт
3.3.1. договору також було змінено на
підставі додаткових угод від 31.12.2008
року №2, від 30.01.2009 року №3 та від 27.09.2009
року №4, додатковою угодою від 20.03.2009
року №5 до кредитного договору від
28.11.2008 року №0001-142/2008 встановлено новий
термін повернення кредиту - 18.03.2010 року.
Станом на 25.07.2012 року загальна сума
заборгованості ОСОБА_1 складає 1721875,00
доларів США, що згідно з офіційним
курсом НБУ на 25.07.2012 року становило
13762946,88 грн., в тому числі заборгованість
зі сплати кредиту у сумі 1500000 доларів
США, заборгованість зі сплати
процентів за користування кредитом у
сумі 221875,00 доларів США.

Просить суд на підставі ст.ст. 526, 589, 611,
612, 623, 624, 625, 629, 1054 ЦК України стягнути з
відповідача на свою користь 1721875,00
доларів США, що згідно з офіційним
курсом НБУ на 25.07.12 становило 13762946,88 грн.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав у повному
обсязі.

Відповідач та представник відповідача
проти задоволенні позову заперечували.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові матеріали справи,
прийшов до висновку, що у задоволенні
позову необхідно відмовити з наступних
підстав.

28.11.08 між сторонами укладено кредитний
договір №0001-142/2008, за умовами якого
банком надано відповідачеві кредит на
споживчі цілі у сумі 1500000 доларів США на
строк з 28.11.08 по 27.11.09, процентна ставка
за користування кредитом становить 15%
річних.

Крім того, між сторонами було укладено
до цього кредитного договору додаткові
угоди №1 від 28.11.08, №2 від 31.12.08, №3 від
30.01.09, №4 від 27.02.09, №5 від 20.03.09, №6 від
31.03.09та №7 від 30.06.09.

З висновку судової почеркознавчої
експертизи від 25.01.2013 року №0427,
складеного експертом. Драпей Н.Г.,
вбачається, що підписи в графі
«Позичальник» та «Оригінал примірника
отриманий» в електрографічній копії
кредитного договору від 28.11.08 №0001-142/2008,
підписи в графі «Позичальник» в рядку
«ОСОБА_1.» в додаткових угодах до
кредитного договору від 28.11.08 №1, від
31.12.08 року №2, від 30.01.09 №3, від 27.02.09 №4,
від 20.03.09 №5, від 31.03.09 №6, від 30.06.09 №7
виконані не ОСОБА_1 У додатку до
експертного висновку від 19.02.13 №0442
зазначено, що підпис в графі
«Отримувач» в електрографічній копії
заяви на видачу готівки від 28.11.2008 року
№520444 виконані не ОСОБА_1 Крім того,
згідно з висновком спеціаліста
Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру ТУ
МВС України у м. Києві Костецького В.С.
від 04.03.11 №323 ОСОБА_1 не підписував
кредитний договір від 28.11.08 №0001- 142/2008 та
заяву на видачу готівки від 28.11.08 №520444.

За кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054
ЦК України).

Згідно ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається. У випадках,
встановлених цим Кодексом, нікчемний
правочин може бути визнаний судом
дійсним. Якщо недійсність правочину
прямо не встановлена законом, але одна
із сторін або інша заінтересована
особа заперечує його дійсність на
підставах, встановлених законом, такий
правочин може бути визнаний судом
недійсним (оспорюваний правочин).

Правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 202
ЦПК України).

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч. 3 ст. 207 ЦК України правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 не
підписував кредитний договір та
додатки до нього, його воля не була
направлена на вчинення цього
правочину, то кредитний договір
№0001-142/2008 від 28.11.08 та додаткові угоди
№№1 по 7 до цього договору є недійсними.

Відповідно до ст. 216 ЦК України
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

Отже, оскільки недійсні кредитний
договір №0001-142/2008 від 28.11.08 та додаткові
угоди №№1 по 7 до цього договору не
створюють для ОСОБА_1 жодних юридичних
наслідків, то підстав для стягнення з
ОСОБА_1 заборгованості за договором не
має і у задоволенні позову необхідно
відмовити.

З викладеного, керуючись ст.ст. 1-11, 15,
57-66, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного
комерційного банку
«Східно-Європейський банк» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: М.Ю. Тітов