Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:
головуючого судді - Боймиструка С.В.,
суддів: Буцяка З.І., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання - Демчук
Ю.Ю.,

з участю сторін та їх представників:
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Дубенського міськрайонного
суду від 20 лютого 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_1 до Дочірнього
підприємства «Рівненський облавтодор»
відкритого акціонерного товариства
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України» про
стягнення заборгованості по виплаті
заробітної плати та стягнення
середнього заробітку за час затримки
основного розрахунку при звільненні,

В С Т А Н
О В И Л А:

Рішенням Дубенського міськрайонного
суду від 20 лютого 2014 року в задоволенні
позову ОСОБА_1 до Дочірнього
підприємства «Рівненський облавтодор»
відкритого акціонерного товариства
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України» (далі -
ДП «Рівненський облавтодор» ВАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України») про
стягнення заборгованості по виплаті
заробітної плати та стягнення
середнього заробітку за час затримки
основного розрахунку при звільненні
відмовлено.

У поданій на вказане рішення
апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликався
на його незаконність та
необґрунтованість через порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Вказував, що при звільненні відповідач
був зобов'язаний відповідно до ч.1 ст. 116
КЗпП України виплатити всі належні
йому суми. Зазначені виплати
погашалися відповідачем періодично і
на момент звернення до суду з позовом
невиплаченою була сума у 2668 грн. 68 коп.
Вказана виплата була проведена лише
під час розгляду справи судом першої
інстанції, а тому вважав, що відповідно
до ч.1 ст. 117 КЗпП України виплата має
бути проведена за весь час затримки по
день фактичного розрахунку.

Висновок суду про те, що невиплачена
сума в розмірі 2668 грн. 86 коп. не належить
до фонду оплати праці, а є виплатою за
рухомий характер роботи, що є підставою
для відмови в позові, вважав
помилковим, оскільки чинне
законодавство встановлює обов'язок
роботодавця виплатити працівникові
при звільненні всі належні суми, в тому
числі і за рухомий характер роботи.

Стверджував, що та обставинам, що він є
пенсіонером, не може бути підставою
для звільнення відповідача від
відповідальності, передбаченої ст. 117
КЗпП України.

Просив рішення Дубенського
міськрайонного суду від 20 лютого 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Позивач ОСОБА_1 та його представник
адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні
доводи апеляційної скарги підтримали
та просили її задовольнити.

Представник ДП «Рівненський
облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні
дороги України» Ковальчук І.В. просила
апеляційну скаргу відхилити, а рішення
місцевого суду залишити без змін.

________________________________________________________________________
__________________________

Справа №559/2273/13-ц
Головуючий в суді І інст. -
Бобер К.Ф.

Провадження № 22-ц /787/743/2014р.
Суддя-доповідач -
Боймиструк С.В.

За результатами апеляційного розгляду
колегія суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
невиплачена на час звернення до суду
сума в розмірі 2668 грн. 86 коп. не належить
до фонду оплати праці, а є виплатою за
рухомий характер роботи, що є підставою
для відмови в позові.

Такий висновок місцевого суду не
відповідає обставинам справи та
вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи,
сторони не заперечують, що перебували в
трудових відносинах до 21 листопада 2011
року, тобто дня звільнення позивача за
власним бажанням в зв'язку з виходом на
пенсію (а.с. 2).

Відповідно до ст.116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення.

В день звільнення всі належні суми до
виплати позивачу здійснені не були, що
не заперечив відповідач та підтвердив
відповідною довідкою (а.с. 4).

Згідно ст.117 КЗпП України, в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

З заявлених ОСОБА_1 позовних вимог та їх
обґрунтування, спору про розмір сум,
належних йому до виплати відповідачем,
не вбачається.

З довідки про доходи та розрахунку
середнього заробітку за весь час його
затримки проведеного позивачем, з дати
звільнення до дати звернення до суду за
захистом порушеного трудового права,
вбачається, що ця сума складає 32194 грн. 24
коп., тобто 77 грн. 39 коп.
середньоденного заробітку за 416 днів
затримки розрахунку (а.с.1, 3).

З таким розрахунком колегія суддів
погоджується, оскільки він є вірним.

Мотиви, наведені в рішенні місцевого
суду про те, що заборгована сума в
розмірі 2668 грн. 86 коп. не належить до
фонду оплати праці, не заслуговує на
увагу, оскільки законодавцем
передбачена відповідальність
роботодавця за невиплати будь-яких
(всіх) сум, що підлягали до виплати в
день звільнення, а не тільки заробітної
плати.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що місцевий суд порушив норми
матеріального та процесуального права,
неповно з'ясував обставини, які мають
значення для справи, його висновки не
відповідають обставинам справи, а тому
рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню із ухваленням нового
рішення про задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст.ст.303, п.2 ч.1 ст. 307, 309, 313-314,
316-317, 324-325 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Дубенського міськрайонного
суду від 20 лютого 2014 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Дочірнього підприємства
«Рівненський облавтодор» відкритого
акціонерного товариства «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України» () на
користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні в
розмірі 32194 (тридцять дві тисячі сто
дев'яносто чотири) грн. 24 коп. та в
прибуток держави судовий збір в
розмірі 321 (триста двадцять одну) грн. 94
коп.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: