Справа № 559/2754/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року Дубенський
міськрайонний суд Рівненської
області

в особі головуючого судді
Ходак С.К.,

при секретарі
Прокопчук В.В.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дубно цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
встановлення факту членства в
господарстві забудовника житлового
будинку, про визнання права власності
на ? домоволодіння та визнання частково
недійсним свідоцтва про спадщину за
заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

В обгрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що 09 січня 1978 року по
21 червня 2012 року перебував у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4,
відповідачкою по справі.

У зв'язку з реєстрацією шлюбу, став
проживати у господарстві батьків
дружини, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, тобто, в
житловому будинку АДРЕСА_1 і відповідно
став членом цього господарства.

Згідно із записами погосподарських
книг виконкому Рачинської сільської
ради це господарство значилось за
ОСОБА_5, про що свідчить довідка
виконкому Рачинської сільської ради
№400 від 25.06.2013.

Як член господарства приймав участь у
веденні господарства і в набутті майна,
хоча формально був деякий час
зареєстрований в м.Дубно. Формально
вибула з господарства і відповідачка
по справі, так як тоді працювала в
м.Дубно. І тільки у серпні 1995 року він
офіційно зареєструвався у
господарстві ОСОБА_5. Житловий будинок
у якому проживала сім»я, був
побудований з глини і за площею був
невеликий, загальна площа становила
40кв.м. Згодом сім»я почала
збільшуватись. Від спільного
подружнього життя у них з
відповідачкою народилося двоє дітей:
дочка - ОСОБА_7 та син - ОСОБА_8. У зв'язку
із збільшенням кількості членів
родини, виникла необхідність
побудувати новий житловий будинок, на
місці старого будинку.

Рішенням виконкому Рачинської
сільської ради народних депутатів №3
від 30 березня 1983 року ОСОБА_5 був
наданий дозвіл на будівництво нового
житлового будинку в с.Рачин на старому
місці, згідно плану забудови села із
знесенням старого будинку. І в
подальшому документи на будівництво
житлового будинку оформлялись на його
ім»я. У зв'язку з цим, домовились про те,
що будувати житловий будинок будуть
для спільного проживання. І саме з
метою створення спільної власності на
цей житловий будинок всі працездатні
члени сім»ї, в тому числі і він,
вкладали свою працю і грошові кошти у
це будівництво. На той час всі мали
постійне місце роботи, регулярно
отримували заробітну плату, яку
вкладали в це будівництво. Тому вважає,
що частки кожного повинні бути рівними
і становити по ?. Будівництво
здійснювалось в найкоротші строки і
вже в 1985 році поселились в даний
житловий будинок. Крім того, той факт,
що був членом господарства
підтверджується довідкою Рачинської
ЗОШ І-ІІІ ступенів №213 від 12 грудня 2012
року.

У 2000 році ОСОБА_5 помер. Згодом спільне
подружнє життя з ОСОБА_4 не склалось, що
стало причиною розірвання шлюбу. Як
стало нещодавно відомо, що після смерті
ОСОБА_5 єдиним власником цього будинку
є відповідачка по справі ОСОБА_4, що
стверджується довідкою виконкому
Рачинської сільської ради від 10 грудня
2012 року за №1285. Вважає, що свідоцтво про
право на спадщину за заповітом, видане
на ім»я ОСОБА_4, є частково незаконним.

Позивач та його представник в судовому
засіданні підтримали позовні вимоги з
підстав викладених у позовній заяві.

Відповідачка та її представник позовні
вимоги не визнали та пояснили, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5.
Після його смерті відкрилась спадщина
на житловий будинок, який знаходиться в
АДРЕСА_1. Даний будинок був збудований
за особисті кошти ОСОБА_5 Спадщину
прийняла вчасно. На підставі заяви та
доданих документів до неї, їй видано
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом від 13 серпня 2001 року,
зареєстроване в реєстрі за № 1364. На час
оформлення спадкових прав після смерті
батька вона з позивачем перебувала у
шлюбі та йому було відомо про отримання
свідоцтва про право на спадщину на
спірне будинковолодіння. Також вважає,
що позивачем пропущено строк позовної
давності та просить застосувати
позовну давність до позовних вимог
позивача.

В судовому засіданні свідки: ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_8, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16 ОСОБА_17, ОСОБА_18
показали, що ОСОБА_3 проживає у АДРЕСА_1
з 1978 року. В 1983-1984 роках ОСОБА_5, на місці
старого будинку будував новий, бачили
як ОСОБА_3 допомагав по будівництву
вказаного будинку.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні
показав, що працював у 1980 роках на
будівництві житлового будинку в
с.Рачин Дубенського району в ОСОБА_5.
Всі розрахунки з ним проводив за
виконану роботу ОСОБА_5

В судовому засіданні встановлено, що у
відповідності до довідки Рачинської
сільської ради №1290 від 12.12.2012 згідно
погосподарських книг виконкому
Рачинської сільської ради
господарство, а саме житловий будинок з
господарськими будівлями в АДРЕСА_1,
значилось за ОСОБА_5. В погосподарській
книзі за 1977-1979 роки внесено дані про
житловий будинок, який збудовано в 1953
році, будинок збудований з глини і
покритий черепицею, загальна площа
будинку 40 кв.м. Згідно погосподарської
книги за 1983-1985 роки, в 1985 році було
збудовано новий житловий будинок.
Будинок збудований з цегли і покритий
шифером, загальна площа будинку 120 кв.м,
житлова 70 кв.м. (а.с.9).

Згідно відповіді Рачинської сільської
ради Дубенського району Рівненської
області від 25.06.2013, у відповідності до
погосподарської книги №2 за 1977-1979 роки
членами господарства в АДРЕСА_1, яке
рахувалось за ОСОБА_5 були: ОСОБА_5 -
голова господарства, ОСОБА_6 - дружина,
ОСОБА_4 - дочка, ОСОБА_3 - зять, ОСОБА_7 -
внучка. Згідно записів погосподарської
книги №2 за 1980-1982 роки вказано, що
ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_7 - 21.12.1979 вибули в
м.Дубно, тому зареєстрованими у
господарстві ОСОБА_5 були: ОСОБА_5 -
голова господарства, ОСОБА_6 - дружина.
Згідно записів погосподарської книги
№2 за 1983-1985 роки членами господарства
ОСОБА_5 були: ОСОБА_5 - голова
господарства, ОСОБА_6 - дружина (а.с.11).

У відповідності до відповіді
Рачинської сільської ради Дубенського
району Рівненської області від 07
лютого 2014 року за №106, відповідно до
погосподарських книг Рачинської
сільської ради, господарство в АДРЕСА_1
мало статус - колгоспного (а.с.64).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5. Псля його
смерті відкрилась спадщина на житловий
будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1
(а.с.19).

13 серпня 2001 року нотаріусом Другої
Дубенської державної нотаріальної
контори видано свідоцтво про право на
спадщину за заповітом, на підставі
якого ОСОБА_4 успадкувала житловий
будинок АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_5
(а.с.39).

Рішенням Дубенського міськрайонного
суду Рівненської області від 21 червня
2012 року розірвано шлюб між ОСОБА_4 та
ОСОБА_3, зареєстрований 09.01.1978 в
Рачинській сільській раді Дубенського
району Рівненської області, актовий
запис №1 (а.с.8).

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Даючи аналіз представленим сторонами
доказів, суд виходить з того, що
позивачем не надано доказів на
підтвердження домовленості про
створення спільної власності на
вищезазначений житловий будинок,
позивачем не надано жодного доказу на
підтвердження його грошової та
достатньої трудової участі у
будівництві будинку та господарстві
забудовника.

За змістом ч.2 ст.59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

В абзаці 3 п.6 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №20 від 22
грудня 1995 року «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності» вказано, що на
витребування частки майна з колишнього
колгоспного двору, що збереглося на 15
квітня 1991року, поширюється загальний
трирічний строк позовної давності.

Згідно ч.1 ст.256, ст. 257 ЦК України,
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутись до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється у три роки.

У відповідності до ч.3, ч.4 ст.267 ЦК
України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

Як встановлено в судовому засіданні,
відповідачка звернулась до суду з
заявою про застосування позовної
давності, позивач підтвердив, що йому
було відомо, що правовстановлюючі
документи на спірний житловий будинок
було видано на ОСОБА_5 Суд розцінює
критично посилання позивача, про те, що
йому було не відомо, що право власності
на спірне будинковолодіння після
смерті ОСОБА_5, оформила в 2001 році
ОСОБА_4, так як сторони ще тривалий час
до 2012 року перебували у
зареєстрованому шлюбі, мали спільний
бюджет та проживали однією сім»єю.

Будь-яких поважних причин, які
перешкоджали звернутися до суду в
межах встановленого законом
трирічного строку позивачем не
вказано.

Суд, заслухавши учасників судового
засідання, дослідивши матеріали справи
проходить до висновку, що позовні
вимоги не підлягають до задоволення, в
зв»язку зі спливом позовної давності.

Керуючись ст.ст. 59, 60, 212, 213, 215 ЦПК
України, ст.ст. 256, 257, 267 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про встановлення факту членства
в господарстві забудовника житлового
будинку, про визнання права власності
на ? домоволодіння та визнання частково
недійсним свідоцтва про спадщину за
заповітом - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Рівненської області
через Дубенський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: