21.05.2014 Справа № 756/1783/14-ц
Унікальний №756/1783/14-ц
Провадження№2/756/1753/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

« 14» травня 2014 року
Оболонський районний суд м. Києва в
складі:

головуючого судді
Белоконної І.В.

за участю секретаря
Поливко М.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення боргу за розпискою,-

в с т а н о в и в :

Позивач через свого представника
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 і
просить зобов'язати останнього
повернути йому борг разом з процентами
за користування позикою у загальному
розмірі 119487 грн. 20 коп. Також
представник позивача подав до суду
заяву про збільшення позовних вимог, в
якій просить стягнути з відповідача
судові витрати у розмірі 1194 грн. 90 коп.

В обґрунтування позову представник
позивача зазначив, що 17 січня 2013 року
ОСОБА_2 отримав у позику для особистих
потреб від нього гроші у розмірі 5200
(п'яти тисяч двісті) доларів США, що
становило у еквіваленті гривні - 42120
(сорок дві тисячі сто двадцять) гривень
00 копійок.

На підтвердження отримання у позику
коштів відповідачем була власноруч
складена, підписана та надана розписка
позивачу.

Отримані у позику кошти відповідач
зобов'язався повернути позивачу до 17
березня 2013 року.

Станом на 18 березня 2013 року відповідач
взяті на себе зобов'язання перед
позивачем належним чином не виконав.

На початку липня 2013 року відповідач
звернувся до позивача, додатково
позичити кошти у розмірі 8800 (вісім
тисяч вісімсот) доларів США, що
становило у еквіваленті гривні - 71808
(сімдесят одна тисяча вісімсот вісім)
гривень 00 копійок для особистих потреб.
На що ОСОБА_1 відповів згодою і позичив
вищевказані кошти. У свою чергу ОСОБА_2
18 липня 2013 року була власноруч
складена, підписана та надана розписка
позивачу.

Отримані у позику кошти відповідач
зобов'язався повернути позивачу до 18
серпня 2013 року.

На даний час грошові кошти за
розписками від 17 січня 2013 року та 18
липня 2013 року відповідачем позивачу не
повернуті, від виконання свого
зобов'язання відповідач постійно
ухиляється.

У судове засідання позивач не з'явився,
про час та дату розгляду справи був
повідомлений належним чином, його
представником до суду була подана
заява, в якій останній просив
розглядати справу без його участі,
зазначив що не заперечує проти
заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
судового засідання повідомлявся
належним чином, про причини неявки суду
не повідомив.

Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК
України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі
достатніх матеріалів про права та
обов'язки сторін та те, що представник
позивача проти заочного розгляду
справи не заперечує, суд, на підставі ч.1
ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК
України, постановив ухвалу про заочний
розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

17 січня 2013 року відповідач отримав у
позику для особистих потреб від
позивача грошові кошти у розмірі 5200
(п'яти тисяч двісті) доларів США, що на
момент укладення цього правочину
становило у еквіваленті гривні - 42120
(сорок дві тисячі сто двадцять) гривень
00 копійок. На підтвердження отримання у
позику коштів відповідачем була
власноруч складена, підписана та
надана розписка позивачу, в якій він
зобов'язався повернути позивачу борг
до 17 березня 2013 року (а.с.5).

Станом на 18 березня 2013 року відповідач
взяті на себе зобов'язання перед
позивачем належним чином не виконав.

На початку липня 2013 року відповідач
звернувся до позивача додатково
позичити кошти у розмірі 8800 (вісім
тисяч вісімсот) доларів США для
особистих потреб, що становило на
момент здійснення правочину у
еквіваленті гривні - 71808 (сімдесят одна
тисяча вісімсот вісім) гривень 00
копійок. На що ОСОБА_1 відповів згодою і
надав у борг вищевказані кошти. У свою
чергу ОСОБА_2 18 липня 2013 року була
власноруч складена, підписана та
надана розписка позивачу, згідно з якою
він зобов'язався повернути борг
позивачу до 18 серпня 2013 року (а.с.6).

На момент розгляду справи грошові
кошти за розписками від 17 січня 2013 року
та 18 липня 2013 року відповідачем
позивачу не повернуті, від виконання
свого зобов'язання відповідач постійно
ухиляється.

Згідно ст.525 ЦК України, одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір
позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми. На підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ст.1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

З матеріалів справи вбачається що
позивач просить суд стягнути з
відповідача окрім суми основного боргу
ще проценти від суми позики в розмірі
5559 грн. 20 коп. Згідно розрахунку
позивача сума процентів від суми
позики була встановлена у розмірі 5559
грн. 20 коп. (за розпискою від 17 січня 2013
року розмір процентів від суми позики з
17 січня 2013 року до 01 лютого 2014 року
складає - 3028 грн. 50 коп.; за розпискою від
18 липня 2013 року розмір процентів від
суми позики з 18 липня 2013 року до 01
лютого 2014 року складає - 2530 грн. 70 коп.)
(а.с.7-8).

Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець
має право на одержання від
позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

Відповідно до Постанови Національного
банку України № 102 від 21 березня 2012 року
розмір облікової ставки з 23 березня 2012
року становив 7,5% річних, відповідно до
Постанови Національного банку України
№ 209 від 06 червня 2013 року розмір
облікової ставки з 10 червня 2013 року
становив 7% річних, відповідно до
Постанови Національного банку України
№ 315 від 09 серпня 2013 року розмір
облікової ставки з 13 серпня 2013 року
становив 6,5 % річних.

Судом було встановлено, розрахунок,
проведений позивачем, здійснений
належним чином, та відповідає
обставинам справи та законодавству
України.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Таким, чином, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню,
оскільки відповідач не виконав взятих
на себе зобов'язань перед позивачем
щодо своєчасного повернення суми
позики, та з нього підлягають стягненню
сума боргу разом з процентами від суми
позик в загальному розмірі 119487 грн. 20
коп.

Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України суд
присуджує до стягнення з відповідача
на користь позивача судові витрати в
сумі 1194 грн. 90 коп., які підтверджуються
долученою до справи квитанцією про їх
оплату (а.с.1).

На підставі викладеного, Постанови НБУ
№ 102 від 21 березня 2012 року, Постанови
НБУ № 209 від 06 червня 2013 , Постанови НБУ
№ 315 від 09 серпня 2013 року, ст. ст. 525, 526, 527,
625, 1046, 1047-1049 ЦК України, керуючись ст. ст.
10, 11, 15, 60, 79, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за розпискою - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 113928
(сто тринадцять тисяч дев'ятсот
двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 проценти від суми позик
в розмірі 5559 (п'ять тисяч п'ятсот
п'ятдесят дев'ять) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 судові витрати в
розмірі 1194 (тисяча сто дев'яносто
чотири) гривні 90 копійок.

Відповідачем, який не приймав участі у
розгляді справи, протягом десяти днів з
дня отримання копії заочного рішення
може бути подана письмова заява про
перегляд заочного рішення, відповідно
до вимог ст.229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене
іншими особами, шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду до
апеляційного суду м. Києва через
Оболонський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
заяви про перегляд заочного рішення
відповідачем, який не приймав участі у
розгляді справи, якщо заяву про
перегляд заочного рішення не було
подано, після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, у разі якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
І.В. Белоконна