Справа №902/568/12
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2014 року
м. Болехів

Болехівський міський суд
Івано-Франківської області

у складі: головуючого - судді Головенко
О.С.

секретаря судового засідання Галів
І.Б.

з участю представника ВДВС Герило В.І

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду подання
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Болехівського міського управління
юстиції про встановлення обмеження у
праві виїзду громадянина за межі
України,-

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець відділу
Державної виконавчої служби
Болехівського міського управління
юстиції звернувся до суду з поданням
про встановлення тимчасового
обмеження у праві виїзду за кордон
гр.ОСОБА_2

В обґрунтування заявлених вимог
покликається на те, що боржник не
виконує забов`язання, визначені
виконавчим листом, виданим
Болехівським міським судом про
стягнення з нього на користь ОСОБА_3
щомісячно аліменти у розмірі 450 грн.
на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. А
державним виконавцем вжито всіх
заходів на виконання рішення суду,
зокрема, накладено арешт на все рухоме
майно та оголошено заборону на
відчуження, внесено 15.11.2013 року на
розгляд Долинського РВУМВС подання
про порушення кримінального
провадження за злісне ухилення від
сплати аліментів.

Посилаючись на те, що боржник, будучи
ознайомлений із заборгованістю,
ухиляється від виконання судового
рішення, на виклики не з'являється,
просить вимоги, викладені в поданні,
задовільнити.

Представник ВДВС у судовому
засіданні вимоги подання підтримав.
Додатково пояс-нив, що про факт
ухилення боржника від виконання
судових рішень свідчить те, що боржник
знає про існування боргу, проте не
влаштувався на роботу з метою
отримання доходу на погашення
заборгованості, на телефонні дзвінки
не відповідає ;про номер телефону
боржника він дізнався від його дружини,
яка і розписалася на повідомленні про
виклик чоловіка до ВДВС. ), а останню
проплату боржник вчинив в травні
2013року, сплативши 900грн.

Інші учасники процесу до судового
засідання не викликалися відповідно до
вимог ст. 377-1 ЦПК України, згідно якої
суд негайно розглядає зазначені
подання без виклику чи повідомлення
сторін та інших заінтересованих осіб
за участю державного виконавця.

Суд, вислухавши пояснення
представника ВДВС, дослідивши
матеріали подання, вважає подання
таким, що не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України
"Про виконавче провадження"державний
виконавець має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатись до суду за
встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи за межі України - до
виконання зобов'язань за рішенням.
Таким чином, саме ухилення боржника від
виконання зобов'язань є обов'язковою
передумовою звернення державного
виконавця з таким поданням.

Таким чином, при зверненні до суду з
вказаним поданням органи державної
виконавчої служби повинні послатися на
обставини та підтвердити їх
відповідними доказами про те, що
боржник ухиляється від виконання
зобов'язань.

Судом встановлено, що на виконанні
відділу ДВС Болехівського міського
управління юстиції знаходиться
виконавче провадження згідно
виконавчого листа, виданого про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
щомісячно аліменти у розмірі 450 грн.
на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

13.08.2012 року відкрито виконавче
провадження за вказаним виконавчим
листом.

Станом на повноліття дитини, тобто
24.04.2014 року заборгованість по
аліментах складає 5535 грн.

Фактично в поданні та в долучених
матеріалах стверджується тільки про
наявність у боржника невиконаного
зобов'язання, покладеного на нього
судовим рішенням, що само по собі не
доводить факту ухилення від виконання
покладених на нього зобов'язань.

Закон чітко вказує на те, що для
можливості встановлення заборони
повинен мати місце факт "ухилення"від
виконання, а не неможливість виконати
рішення з інших причин (наприклад
відсутність коштів або майна).

Сама по собі вказівка у поданні на
ухилення боржника від виконання
зобов'язань за судовим рішенням за
відсутності відповідних доказів не
свідчить про таке, а на час розгляду
подання судом відповідні докази, в т.ч.,
про фіксацію фактів перешкоджання
боржником держвиконавцям у виконанні
їх обов'язків, не були надані.

Ухилення боржника від
виконання своїх зобов'язань покладених
на нього рішенням є оціночним поняттям.

На час звернення до суду з
поданням, факт ухилення боржника від
виконання зобов'язань покладених на
нього рішенням повинен відбутися, бути
об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження.

Про ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
обов'язків у виконавчому провадженні,
може свідчити невиконання ним своїх
обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12
Закону України «Про виконавче
провадження», зокрема: - утримуватися
від вчинення дій, які
унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення; надавати у строк,
установлений державним
виконавцем, достовірні відомості
про свої доходи та майно, у тому
числі про майно, яким він володіє
спільно з іншими особами, про
рахунки у банках чи інших фінансових
установах; своєчасно з'являтися за
викликом державного виконавця;
письмово повідомляти державному
виконавцю про майно, що
перебуває в заставі або в інших осіб,
а також про кошти та майно, належні
боржникові від інших осіб.

Під поняттям ухилення від
виконання зобов'язань, покладених на
боржника рішенням, розуміються
будь-які свідомі діяння (дії або
бездіяльність) боржника, спрямовані на
невиконання відповідного обов'язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

На виконання вимог ст. 60 ЦПК
України державним виконавцем не
доведено факт ухилення боржника
від виконання судового рішення про
стягнення аліментів . В
матеріалах справи відсутні докази
того, що ОСОБА_2 утримувався від
вчинення дій, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення суду
суду; не надавав у строк,
встановлений державним
виконавцем, достовірні відомості про
свої доходи та майно; про рахунки у
банках чи інших фінансових установах;
не своєчасно з'являвся за викликом
державного виконавця; не повідомляв
письмово державного виконавця про
майно, що перебуває в заставі або в
інших осіб, а також про кошти та майно,
належні боржникові від інших осіб.

Навпаки, із довідки-розрахунку
вбачається, що боржник частково
погашав заборгованість, здійснивши
останню проплату 18.05.2013 року в розмірі
900 грн.

На виконання вказаного судового
рішення державним виконавцем
постановою від 15.11.2013 року накладено
арешт на все рухоме майно та
оголошено заборону на відчуження, а
саме на підвальні приміщення ,
розташовані за адресою АДРЕСА_1

23.10.2013року описано й накладено арешт
на майно боржника: телевізор Panasonic,
спальний гарнітур та мікрохвильову
піч Хеnоn, яке описане та передане на
відповідальне зберігання і ОСОБА_2
попереджений про відповідальність за
їх розтрату, відчуження чи
приховування.

А в судовому засіданні представник
ВДВС пояснював, що все описане майно
знаходиться у боржника і ним не
реалізоване.

Будь-яких доказів про те, що боржник
чинив перешкоди в процесі опису та
арешту майна чи при цьому приховав та
відчужив майно в матеріалах подання
немає.

З листа управління Пенсійного фонду
України в м. Болехів від 14.11.2013 року за
№3073/11 вбачається, що відомостей про
працевлаштування боржника ОСОБА_2 в
реєстрі застрахованих осіб станом на
14.11.2013р. немає, він незареєстрований як
суб'єкт підприємницької діяльності, не
знаходиться на обліку як одержувач
пенсії .

Довідкою ЦНП ДАІ з обслуговування
стверджується, що за гр.ОСОБА_2 не
зареєстровані транспортні засоби .

В поданні про порушення кримінального
првадження за злісне ухилення від
сплати аліментів щодо боржника
відмовлено через відсутність в його
діях складу злочину, передбачено ст. 164
КК.

Також встановлено, що подання про
заборону виїзду за кордон вже було
предметом в розгляду в суді і ухвалою
від 11 грудня 2013року відмовлено у його
задоволенні.

З часу прийняття судового рішення ,
як ствердив представник ВДВС, боржник
викликався один раз у ВДВС, але
повідомлення про виклик вручено не
йому, а його дружині. А тому немає
підстав вважати, що він не зявляється
на виклики і таким чином ухиляється
від виконання судового рішення.

За таких обставин справи та відповідно
до зазначених норм матеріального і
процесуального права, суд вважає, що
подання державного виконавця про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України не підлягає до
задоволення, оскільки наведені у ньому
обставини і додані до нього документи
не можуть бути в даному випадку визнані
такими, що свідчать про умисне ухилення
боржника від виконання судового
рішення .

На підставі викладеного та керуючись
ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду
і в`їзду в Україну громадян України",
ст.ст. 377-1 ЦПК України, п.18 ч.3 ст.11 Закону
України "Про виконавче
провадження",суд, -

У Х В
А Л И В :

В задоволенні подання державному
виконавцю відділу державної
виконавчої служби Болехівського
міського управління юстиції про
встановлення обмеження у праві виїзду
громадянина ОСОБА_2 за межі України
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом пяти днів з дня отримання
копії ухвали до Апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Болехівський міський суд.

Суддя
Головенко О.С.