АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №2208/8078/2012
Провадження №22-ц/792/351/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року
м.Хмельницький

колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Хмельницької області в складі :

головуючого судді Баса
О.Г.,

суддів:
Матковської Л.О.

Карпусь
С.А.

при секретарі
Терлич А.В.

з участю представника позивача ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3,
розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 22ц-/792/351/14
за апеляційною скаргою представника
позивача ОСОБА_4 ОСОБА_2 на рішення
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду від 18 листопада 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_7 до ОСОБА_8,
приватного нотаріуса
Кам'янець-Подільського міськрайонного
нотаріального округу ОСОБА_9 про
визнання заповіту недійсним.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів,-

в с т а н о в и л
а :

В жовтні 2012 року ОСОБА_4 та ОСОБА_7
звертаючись до суду з позовом
вказували, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їхній
батько ОСОБА_10 Після його смерті
лишилося спадкове майно, а саме
квартира АДРЕСА_1. Все своє майно він
заповів ОСОБА_8. Після смерті ОСОБА_10
вони дізнались, що він в цей час
лікувався від захворювання та вживав
сильнодіючі препарати, які впливали на
його психічний стан і він не розумів
значення своїх дій та не міг керувати
ними. Вважають, що волевиявлення батька
в зв'язку з його хворобою, психічним
станом не було вільним та не
відповідало його волі.

Просили визнати недійсним
заповіт, складений ОСОБА_10, на ім'я
ОСОБА_8, посвідчений ОСОБА_9, приватним
нотаріусом Кам'янець-Подільського
міського нотаріального округу.

Ухвалою Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 13 лютого 2013
року до участі в справі в якості
відповідача залучено приватного
нотаріуса Кам'янець-Подільського
міського нотаріального округу ОСОБА_9

В лютому 2013 року ОСОБА_4 подана
позовна заява згідно якої підставами
для визнання недійсним заповіту
вказувалось не тільки те, що
волевиявлення заповідача не було
вільним і не відповідало його волі і а
те, що цей заповіт написано та
підписано не ОСОБА_10, те, що він був
відсутнім за місцем складання
заповіту, що його смерть настала через
12 днів після укладення заповіту те, що 06
жовтня 2011 року було складено два
аналогічних заповіти членів подружжя.

Ухвалою Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 22 лютого 2013
року роз'єднано в окремі провадження
позовні вимоги про визнання заповіту
недійсним і виділено в окреме
провадження вимоги з інших підстав,
окрім вимог з підстав визнання
недійсним заповіту написаного та
підписаного не ОСОБА_10

Рішенням Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 18 листопада 2013
року в задоволені позову
відмовлено.Вирішено питання про судові
витрати.

В апеляційній скарзі представник
позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення
яким задоволити позов в повному обсязі.
Провести в справі почеркознавчу
експертизу. Вказує, що рішення
постановлене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
не з'ясовано обставини, що мають
значення для справи. Зазначає, що суд
не мав процесуального права залучати
до участі в справі приватного
нотаріуса Кам'янець-Подільського
міського нотаріального округу ОСОБА_9,
безпідставно роз'єднав позовні вимоги.
Призначаючи експертизу у відсутності
позивача позбавив його права поставити
запитання та висловити свою думку щодо
долучення деяких зразків почерку та
підпису. Вимоги про оплату експертизи
позивачі не отримували. Рішення суду
було ухвалено у відсутності позивача
та представника позивача, яка була
зайнята у іншому судовому засіданні.

В засіданні апеляційного суду
представник позивача ОСОБА_4
апеляційну скаргу підтримала.

Представника відповідача ОСОБА_8
вважала апеляційну скаргу такою, що не
ґрунтується на вимогах закону.

Інші учасники судового розгляду
правом на участь в засіданні
апеляційного суду не скористались.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася
спадщина щодо майна померлого ОСОБА_10
До складу спадкового майно входить
квартира АДРЕСА_1. Спадкоємцями
померлого є його діти ОСОБА_4, ОСОБА_7 та
дружина ОСОБА_8, які своєчасно прийняли
спадщину. 06 жовтня 2011 року приватним
нотаріусом Кам'янець-Подільського
міського нотаріального округу ОСОБА_9
було посвідчено заповіт від імені
ОСОБА_10 за яким він заповів усе належне
йому майно своїй дружині ОСОБА_8
Вказані обставини підтверджуються
наявними в матеріалах справи
документами, визнаються сторонами.

Відповідно до ч.2,3 ст. 215 ЦК України
недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

На підставі ст. 1247 ЦК України,
заповіт складається у письмовій формі,
із зазначенням місця та часу його
складення. Заповіт має бути особисто
підписаний заповідачем.

Згідно із ч. 2 ст. 1257 ЦК України, за
позовом заінтересованої особи суд
визнає заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі.

Відмовляючи в задоволенні позову
про визнання заповіту недійсним, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачі не довели тих обставин, що
ОСОБА_10 не підписував заповіт
посвідчений 06 жовтня 2011 року приватним
нотаріусом Кам'янець-Подільського
міського нотаріального округу ОСОБА_9
за яким він заповів усе належне йому
майно своїй дружині ОСОБА_8

Такий висновок суду першої
інстанції є вірним.

Відповідно до змісту ст. ст. 10,11,58-60
ЦПК України суд розглядає цивільні
справи на засадах змагальності сторін,
в межах заявлених вимог і на підставі
доказів наданих сторонами та їх
представниками, докази повинні
подаватись належні, тобто містити
інформацію щодо предмета доказування,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень,
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір, доказування не можуть
ґрунтуватися на припущеннях.

Ухвалою Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 23 серпня 2013
року, за клопотанням позивача була
призначена почеркознавчої експертиза
на вирішення якої були поставлені
питання про те, чи ОСОБА_10, чи іншою
особою вчинено підпис заповідача та
виконано текст «Заповіт мною вголос
прочитаний і мною особисто підписаний
ОСОБА_10» в оригіналах оспорюваного
заповіту. Витрати на проведення
експертизи було покладено на позивача,
як на сторону, що ініціювала її
проведення. 16 вересня 2013 року
Хмельницьким відділенням Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз ОСОБА_4 було направлено
розрахунок вартості проведення
експертизи та повідомлено про те, що
якщо оплата не буде проведена на
протязі календарного місяця, ухвала та
матеріали почеркознавчої експертизи
будуть повернуті без виконання. 23
вересня 2013 року такий лист та рахунок
вручено ОСОБА_2 представнику ОСОБА_4
Але, у встановлений місячний термін
позивач не оплатив вартість
експертизи, тому матеріали справи було
повернуто до суду першої інстанції без
виконання експертизи.

Згідно ч. 1 ст. 146 ЦПК України у разі
ухилення особи, яка бере участь у
справі, від подання експертам
необхідних матеріалів, документів або
від іншої участі в експертизі, якщо без
цього провести експертизу неможливо,
суд залежно від того, хто із цих осіб
ухиляється, а також яке для них ця
експертиза має значення, може визнати
факт, для з'ясування якого експертиза
була призначена, або відмовити у його
визнанні.

Оскільки позивачами не було
зазначено будь-яких доказів про те, що
підпис заповідача та текст «Заповіт
мною вголос прочитаний і мною особисто
підписаний ОСОБА_10» в оригіналах
заповіту від 06 жовтня 2011 року підписано
та написано не ОСОБА_10, а позивачка
ухилилася від проведення експертизи,
суд першої інстанції обґрунтовано
відмовив у задоволенні позовних вимог
через їх недоведеність. А доводи
апеляційної скарги про те що позивачі
не отримували вимогу про оплату
експертизи не відповідають фактичним
даним.

Згідно з ч. 2 ст. 11 та ч. 3 ст. 27 ЦПК
України особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Особи, які беруть участь у справі,
зобов'язані добросовісно здійснювати
свої процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки. Статтею 77 ЦПК
України на осіб які беруть участь у
справі покладено обов'язок повідомляти
суд про зміну свого місця проживання.
На підставі ч. 5 ст. 76 цього кодексу
вручення повістки представникові,
особи яка бере участь у справі,
вважається врученням повістки і цій
особі.

Справа судом першої інстанції
розглядалась більше року. ОСОБА_7
надавши 21.06.2012 року доручення ОСОБА_4 у
жодне з 15 судових засідань не з'явився.
За клопотанням ОСОБА_4 та її
представника розгляд справи також
неодноразово відкладався для
витребування доказів, для укладення
договору про надання правової
допомоги, у зв'язку зайнятістю
представника, неявку позивачів. Тому
доводи апеляційної скарги про те, що
призначаючи експертизу у відсутності
позивачів суд позбавив їх права
поставити питання експерту,
висловитись щодо доцільності
залучення деяких зразків почерку та
підпису є безпідставними, оскільки
будучи належним чином повідомленими
про час слухання справи позивачі своїм
правам на участь у розгляді справи не
скористались. Не відповідають
фактичним даним і доводи апеляційної
скарги про те, що 18 листопада 2013 року
представник позивачів вперше не
з'явився в судове засідання у зв'язку зі
зайнятістю в іншому процесі. В
матеріалах справи наявні заяви про
відкладення розгляду справи у зв'язку
зайнятістю представника позивача від
14.12.2012, 25.01.2013, 31.01.2013, 08.04.2013.

Доводи апеляційної скарги не
містять посилання на будь-які докази що
могли би вказувати на те, що ОСОБА_10 не
підписував заповіт посвідчений 06
жовтня 2011 року приватним нотаріусом
Кам'янець-Подільського міського
нотаріального округу ОСОБА_9 за яким
він заповів усе належне йому майно
своїй дружині ОСОБА_8

На виконання вимог ч.4 ст. 10 ЦПК
України апеляційним судом по справі
було оголошено перерву і надано
сторонам право подати додаткові докази
проте апелянти таким правом не
скористались. В судовому засіданні
повторно заявили клопотання про
призначення у справі почеркознавчої
експертизи та витребування доказів для
її проведення, які фактично зводились
до відшукання судом нових доказів.
Проте жодних аргументів про
недостатність чи неналежність доказів
зібраних судом першої інстанції для
проведення експертизи, чи
неправильність або недостатність
питань поставлених на вирішення
експертизи судом першої інстанції
вказано не було. Тому відповідно до ч.2
ст. 303 ЦПК України такі вимоги не могли
бути задоволені апеляційним судом.

Як такі що не порушують прав
позивачів та не впливають на
законність рішення є доводи
апеляційної скарги про неправильне
залучення до участі у справі в якості
відповідача приватного нотаріуса.

Не можуть бути підставою для
скасування рішення і доводи
апеляційної скарги про неправильне
роз'єднання позовних вимог. Як
убачається з матеріалів справи, позов
про визнання заповіту було заявлено з
підстав порушення волі заповідача у
зв'язку з його хворобою. В уточнених
позовних вимогах підставами для
визнання недійсним заповіту
вказувалось не тільки те, що
волевиявлення заповідача не було
вільним і не відповідало його волі і а
те, що цей заповіт написано та
підписано не ОСОБА_10, те, що він був
відсутнім за місцем складання
заповіту, що його смерть настала через
12 днів після укладення заповіту те, що 06
жовтня 2011 року було складено два
аналогічних заповіти членів подружжя.
При уточнені позовних вимог позивачі
посилались взаємовиключні підстави
визнання правочину недійсним і
наполягали на їх розгляді. Ухвалою суду
від 22 лютого 2013 року було роз'єднано в
окремі провадження позовні вимоги про
визнання заповіту недійсним і виділено
в окреме провадження вимоги з інших
підстав, окрім вимог з підстав визнання
недійсним заповіту написаного та
підписаного не ОСОБА_10 З урахуванням
того, що окремий розгляд вимог з різних
підстав сам по собі не міг вплинути на
законність рішення суду, то ці доводи
апеляційної скарги також не можуть
бути підставою для скасування рішення
суду.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що рішення суду
першої інстанції суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстави для
обов'язкового скасування судового
рішення відсутні. Тому, колегія суддів
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції не знаходить підстав для
скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 308, 313-315, 317,319
ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_4 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 18 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/
Судді/підписи/

Згідно оригіналу: суддя
апеляційного суду
О.Г. Бас