У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кадєтова О.В.,
розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, на
рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 29 листопада 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 11 лютого
2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Головного управління юстиції у м.
Києві, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
тлумачення заповіту,

в с т а н о в и в :

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
Дарницького районного суду м. Києва з
позовом до Головного управління
юстиції у м. Києві про тлумачення
заповіту, посилаючись на те, що
заповітом від 24 листопада 1994 року
спадкове майно ОСОБА_6 у вигляді
садового будинку, а також зелені
насадження та будівлі, що знаходяться у
АДРЕСА_1 переходить до ОСОБА_3

Позивач зазначав, що Десятою київською
державною нотаріальною конторою йому
було надано відповідь, що земельна
ділянка, на якій розташований
вищезазначений садовий будинок, не
була зазначена у заповіті і входить у
склад спадщини за законом, відповідно
до чого ОСОБА_3 має право на отримання у
спадщину за законом у власність лише 1/3
частини земельної ділянки.

Вважав, що при виявленні своєї волі
стосовно розпорядження своїм майном,
померла ОСОБА_6 при складанні заповіту,
зазначаючи, що до ОСОБА_3 переходить
«садовий будинок, а також зелені
насадження та будівлі, що знаходяться в
АДРЕСА_1» виявила свою волю і на
передачу йому земельної ділянки, на
якій розташований зазначений садовий
будинок, оскільки садовий будинок та
споруди, розташовані на земельній
ділянці у межах садового товариства
являються цілісним садовим комплексом,
який не підлягає поділу.

Просив суд ухвалити рішення про
тлумачення заповіту ОСОБА_6,
посвідченого Тринадцятою київською
державною нотаріальною конторою 24
листопада 1994 року ( зареєстрованого у
реєстрі за № 2у-1418), яким визначити, що
земельна ділянка АДРЕСА_1, яка належала
померлій ОСОБА_6 на праві приватної
власності (Державний акт на право
приватної власності на землю 1-КВ № 158212
від 09 червня 2000 року, виданий на
підставі рішення Київської міської
ради від 18 листопада 1999 року № 99-5/601)
відноситься до складу спадкового майна
за заповітом та підлягає передачі
спадкоємцю за заповітом ОСОБА_3 розом
із садовим будинком, зеленими
насадженнями та будівлями.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 29 листопада 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 11 лютого
2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, яка діє в
інтересах ОСОБА_3, порушує питання про
скасування вищезазначених судових
рішень з ухваленням нового рішення,
яким задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі, мотивуючи свої вимоги
порушенням судами попередніх
інстанцій норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження у
справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановленні в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами
попередніх інстанцій при розгляді
справи допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування
рішень.

На підставі наведеного та керуючись п.
5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2, яка діє в інтересах
ОСОБА_3, у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_3
до Головного управління юстиції у м.
Києві, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
тлумачення заповіту.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.В.
Кадєтова