Провадження по справі № 2-о/260/32/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2014 року Ленінський
районний суд м. Донецька у складі:

головуючого судді:
Кротінова В.О.

при секретарі: Шелістової Ю.К.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Донецька
справу за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа: 7-ма Донецька
Державна нотаріальна контора, про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу, -

В С Т
А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із заявою про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу,
зазначивши в обґрунтування своїх вимог
наступне.

10 серпня 1982 року державним
нотаріусом Сьомої Донецької
Державної нотаріальної контори було
видано свідоцтво про право на
спадщину за заповітом після смерті
ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
на його ім'я, відповідно до якого до
останнього перейшло право власності
на житловий будинок з надвірними
спорудами, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1 на земельній
ділянці площею 409 кв.м.

Вказане свідоцтво про право на
спадщину було зареєстровано у
реєстрі за №2854, а також у БТІ м.
Донецька 10.08.1982 року у книзі №82,
реєстр 21920.

Оригінал свідоцтва про право на
спадщину був втрачений, у зв'язку з
чим 17 липня 2013 року державним
нотаріусом Донецького обласного
державного нотаріального архіву
Руденко Н.С. був виданий дублікат
свідоцтва, який зареєстрований у
реєстрі №1-181.

У теперішній час у нього виникла
необхідність продати належний йому
житловий будинок, однак у свідоцтві
про право на спадщину, прізвище, ім'я
та по батькові українською мовою
вказано як ОСОБА_1

Просив суд встановити факт
належності йому дублікату свідоцтва
про право на спадщину за заповітом
після смерті ОСОБА_2, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, яке було видано
нотаріусом 7-ої Донецької Державної
нотаріальної контори 10 серпня 1982
року та зареєстрованого у реєстрі за
№2854, виданого державним нотаріусом
Донецького обласного нотаріального
архіву, зареєстрованого у реєстру №
1-181.

У судове засідання представник
заявника не з'явився, про час
слухання справи був повідомлений
належним чином, надав заяву з
проханням слухати справу у його
відсутність. Вимоги підтримав та
просив їх задовольнити.

Представник заінтересованої
особи - 7-мої Донецької Державної
нотаріальної контори у судове
засідання не з'явився, про час
слухання справи був повідомлений
належним чином. Надав заяву з
проханням розглядати справу у його
відсутність. Рішення винести на
розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи,
докази в справі у їх сукупності,
прийшов до наступних висновків.

10 серпня 1982 року державним
нотаріусом Сьомої Донецької
Державної нотаріальної контори було
видано свідоцтво про право на
спадщину за заповітом після смерті
ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
на ім'я ОСОБА_1, відповідно до якого
до останнього перейшло право
власності на житловий будинок з
надвірними спорудами, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1 на
земельній ділянці площею 409 кв.м.
Вказане свідоцтво про право на
спадщину було зареєстровано у
реєстрі за №2854, а також у БТІ м.
Донецька 10.08.1982 року у книзі №82,
реєстр 21920.

Оригінал свідоцтва про право на
спадщину був втрачений, у зв'язку з
чим 17 липня 2013 року державним
нотаріусом Донецького обласного
державного нотаріального архіву
Руденко Н.С. був виданий дублікат
свідоцтва, який зареєстрований у
реєстрі №1-181 (а.с.5). Однак у дублікаті
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом прізвище, ім'я та по
батькові заявника, українською мовою
вказано як «ОСОБА_1» (а.с.5). Відповідно
до нотаріального завіреного
переводу паспортних даних з
російської на українську мову, вірним
прізвище, ім'я та по батькові
заявника є «ОСОБА_1» (а.с.10-11).

Таким чином, суд встановив, що у
правовстановлюючому документі
допущена помилка.

Згідно з п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України,
суд розглядає в порядку окремого
провадження справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення.

За правилами п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК
України суд розглядає справи про
встановлення факту належності
правовстановлюючих документів особі,
прізвище, ім»я, по батькові, місце і час
народження якої, що зазначені в
документі, не збігаються з ім»ям,
по-батькові, прізвищем, місцем і часом
народження цієї особи, зазначеному у
свідоцтві про народження або паспорті.

Вказані положення також закріплені у
Постанові Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 року №5 «Про
судову практику зі справ про
встановлення фактів, які мають
юридичне значення»

З урахування усіх обставин справи,
повно і всебічно дослідивши усі докази
по справі, суд прийшов до висновку, що
дублікат свідоцтва про право на
спадщину за заповітом після смерті
ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
яке було видано нотаріусом 7-ої
Донецької Державної нотаріальної
контори 10 серпня 1982 року та
зареєстрованого у реєстрі за №2854,
виданого державним нотаріусом
Донецького обласного нотаріального
архіву, зареєстрованого у реєстру №
1-181 належать ОСОБА_1.

Таким чином, суд задовольняє заяву про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу.

Керуючись ст. ст. 10,11, 60, 209,212-215, 256,
259 ЦПК України, п. 7 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року №5 «Про судову практику зі
справ про встановлення фактів, які
мають юридичне значення» суд, -

В И Р І ІШ И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: 7-ма
Донецька Державна нотаріальна
контора, про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документу, задовольнити.

Встановити факт того, що дублікат
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом після смерті ОСОБА_2,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, яке було
видано нотаріусом 7-ої Донецької
Державної нотаріальної контори 10
серпня 1982 року та зареєстрованого у
реєстрі за №2854, виданого державним
нотаріусом Донецького обласного
нотаріального архіву,
зареєстрованого у реєстру № 1-181
належать ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10-
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя: