Справа № 432/596/14-ц
Провадження №2/432/760/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 р. Стахановський міський
суд Луганської області у складі

головуючого судді Юрченко І.М.

при секретарі Поляруш Я.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права
на утримання,

ВСТАНОВИВ:

Звертаючись до суду, позивач в
обґрунтування заявлених позовних
вимог зазначив, що з відповідачкою
ОСОБА_3 з 08.05.1982 року по 07.08.2007 року він
перебував у зареєстрованому шлюбі.

На підставі рішення Стахановського
міського суду Луганської області від
24.10.2007 року з позивача з 26.07.2007 року
щомісячно стягуються аліменти на
утримання відповідача у розмірі 450,00
гривень.

Однак, на даний час відповідач
перестала потребувати матеріальної
допомоги, а він неспроможний надавати
їй матеріальну допомогу, виходячи з
наступного.

Відповідач отримує пенсію у розмірі
1049,00 гривень, що вище прожиткового
мінімуму, встановленого Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік» у розмірі 949,00 гривень. Це
підтверджується відповідною довідкою
Управління Пенсійного фонду України в
місті Стаханові.

У позивача друга сім'я, на утриманні
знаходиться малолітня дитина - син
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина часто
хворіє, потребує постійного догляду у
зв'язку з чим його дружина не працює,
знаходиться у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею шести років.
Розмір отримуваної ним пенсії
становить 2878,78 гривень, інших доходів
він не має.

Згідно з довідкою міської поліклініки
№1 м.Стаханова, він перебуває на
диспансерному обліку у міській
поліклініці №1 м.Стаханова з діагнозом:
гострий інфаркт головного мозку на
фоні гіпертонічної хвороби ІІІ ст. і
церебрального атеросклерозу ІІІ ст. У
зв'язку з вказаними хворобами потребує
стороннього погляду з наступним
наглядом лікарів.

Для лікування вказаних хвороб та їх
наслідків, а також на утримання дружини
і малолітньої дитини потрібні немалі
грошові кошти.

Крім цього у нього з відповідачем є
двоє спільних повнолітніх дітей, які
працюють та відповідно до вимог
Сімейного кодексу України зобов'язані
утримувати своїх непрацездатних
батьків, тому вони повинні надавати
матеріальну допомогу своїй матері.

На підставі зазначеного позивач просив
припинити з дня подання позову до суду
право ОСОБА_3 на аліменти, які були
стягнуті з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на
підставі рішення Стахановського
міського суду Луганської області № 2-2344
від 24.10.2007 року.

Відповідач надав на позов письмові
заперечення (ар.с.49-51), відповідно до
яких позовні вимоги позивача не визнав
у повному у повному обсязі з тих
підстав, що друга сім'я у позивача
існувала ще на момент стягнення з
позивача аліментів на її утримання
відповідно до рішення Стахановського
міського суду від 24.10.2007року.
Відповідно позивач планував
народження дитини в цій сім'ї з
урахуванням наявних у нього стягнень
на утримання відповідачки. При цьому
після народження дитини на протязі 5
років питання щодо припинення виплат
аліментів позивачем на її утримання
через появу іншого утриманця не
піднімалось.

Окрім цього дружина позивача є особою
працездатного віку, а тому також
повинна утримувати їх спільну з
позивачем дитину. Що стосується її
самої, то вона є інвалідом 2 групи з
01.09.2007року по зору безстроково. При чому
стан її здоров'я безпосередньо
залежить від поведінки позивача у
період сумісного життя та спричинених
їй травм при побоях.

У судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги у повному обсязі і надав
суду пояснення, які повністю
співпадають з доводами, викладеними в
позовній заяві.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги позивача
підтримав у повному обсязі. Суду
пояснив, що внаслідок інфаркту
головного мозку, що позивач переніс у
грудні 2013року, він фактично повністю
втратив працездатність та вже не може
працювати на попередній роботі у шахті.
Позивач став фактично паралізованим,
ледве пересувається та навіть ледве
може говорити. Він постійно проходить
підтримуюче лікування препаратами, які
дуже дорого коштують, це цераксон,
актовегін, церобролізин та інші. На
даний час позивач має такий стан
здоров'я, що йому самому потрібна
постійна стороння допомога, адже без
сторонньої допомоги він навіть не може
сам себе обслуговувати.

Відповідачка у судовому засіданні
пояснила, що при ухваленні рішення по
даній справі вона покладається на
думку суду.

Суд, заслухавши позивача, представника
позивача, відповідача, перевіривши
матеріали справи та дослідивши надані
сторонами докази, оцінивши кожний
доказ окремо, а також докази в їх
сукупності, приходить до наступних
висновків:

Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи на
підставі доказів, наданих сторонами. В
судовому засіданні досліджені всі
докази, надані сторонами. Клопотання
про витребування і дослідження інших
доказів до суду не надходило. Суд
постановляє рішення на підставі
доказів, наданих сторонами і
досліджених під час судового
засідання. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Ніким не заперечується та відповідно
до ч.1 ст.61 ЦПК України судом вважається
доведеним, що:

- Сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі з 08.05.1982р по 07.08.2007рік, який було
розірвано.

- На підставі рішення Стахановського
міського суду Луганської області від
24.10.2007 року з позивача з 26.07.2007 року
щомісячно стягуються аліменти на
утримання відповідача у розмірі 450,00
гривень.

У судовому засіданні також
встановлено, що 26.12.2013року позивач
переніс гострий інфаркт головного
мозку. Відповідно до письмових
пояснень головного лікаря міської
поліклініки №1 м.Стаханова та
лікаря-невропатолога (ар.с.68), позивач
ОСОБА_1 з 26.12.2013року по 11.01.2014р.
знаходився на лікуванні в
неврологічному відділенні з діагнозом:
гострий інфаркт головного мозку в ВБС з
правостороннім спастичним
геміпарезом, легким бульбарним
синдромом (дисфазія, гіпофонія) на тлі
гіпертонічної хвороби 3 ст.,
церебрального атероскларозу 3 ст.
Супутні діагнози: ішемічна хвороба
серця, дифузний кардіосклероз, НК 2А
ст.МКД, хронічний пієлонефрит,
стеатогепатоз 2 ст., ангіосклероз
сітківки обох очей, факосклероз.
Лікувався наступними ліками: лізин,
цераксон, актовегін, мілдронат,
церобролізін, цефтриаксон, прозерин,
кортексин, нейротропін, лізініпріл,
розарті. Виписаний з нервового
відділення для подальшого
спостереження у невропатолога,
терапевта за місцем мешкання.
Рекомендовано постійний прийом
гіпотензивних засобів, актовегін,
цераксон, кардіомагніл, вазіліп,
нейромідін, МРТ головного мозку.
24.01.2014року - направлений невропатологом
на ЛКК для видачі довідки про постйний
догляд.

22.04.2014року невропатолог добавляє до
лікування пентоксифілін, енцефабол.
Хворий знаходиться на «Д» обліку у
невропатолога. Хворий потребує
постійного прийому гіпотензивних
засобів, тривалого прийому станінів та
антіагрегантів по 3 місяці з перервами.
Перші три місяці - постійний прийом
ноотропів та судинних препаратів.
Щоквартально на протязі року - курс
ін'єкційної терапії (стаціонари), потім
на протязі трьох років - 2 рази на рік
лікування у вигляді стаціонарів або
амбулаторно на розсуд лікаря (ар.с.68).

Факт того, що позивач постійно придбає
ліки підтверджується доданими до
матеріалів справи чеками (ар.с.19, 69-71).

17.01.2014року пройшов обстеження - МРТ
головного мозку(ар.с.17).

При вирішенні позовних вимог позивача
суд бере до уваги те, що дійсно позивач
має серйозні проблеми зі здоров'ям,
адже переніс гострий інфаркт головного
мозку з приводу чого повинен постійно
лікуватися та проходити дорогі
обстеження. Окрім того, через
перенесену хворобу, позивач не міг
продовжувати працювати на попередній
роботі, а саме гірником очисного забою
та звільнився 08.01.2014року. На даний час
ніде не працює, що підтверджується
копією його трудової книжки (ар.с.72-73),
оригінал якої було оглянуто у судовому
засіданні.

Окрім цього на своєму утриманні
позивач має неповнолітню дитину - сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, якого
він повинен утримувати та утримує.

Що стосується другої дружини позивача
ОСОБА_6, то вона також не працює, що
підтверджується копією її трудової
книжки (ар.с.62), бо вимушена доглядати їх
спільного з позивачем сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.н., який перебуває на
диспансерному обліку у педіатра як
часто та довгостроково хворіюча
дитина, у зв'язку з чим потребує
стороннього догляджу матері, що
підтверджується довідкою Комунального
закладу «Центр первинної
медико-санітарної допомоги
м.Стаханова» від 23.01.2014р. №80 (ар.с.20).

Єдиним джерелом доходів для сім'ї
позивача, яка складається з трьох осіб
(ар.с.12) є пенсія, яку отримує позивач, що
на момент розгляду справи відповідно
до довідки УПФУ в м.Стаханові (ар.с.74)
становить 3097грн., яка витрачається на
трьох членів родини позивача та навіть
не забезпечує їм прожитковий мінімум.
Окрім цього пенсія позивача
витрачається на постійне його
лікування та обстеження. А отже суд
доходить висновку, що позивач
неспроможний надавати матеріальну
допомогу своїй колишній дружині.

Разом з цим у позивача з відповідачем є
двоє спільних повнолітніх дітей
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.н. та ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (ар.с.48), які працюють, що не
заперечувалось відповідачкою у
судовому засіданні, а отже відповідно
до вимог ст.202 Сімейного кодексу
України зобов'язані утримувати своїх
непрацездатних батьків, тому вони
повинні надавати матеріальну допомогу
своїй матері.

Суд не приймає до уваги посилання
відповідачки на те, що її інвалідність
виникла у зв'язку з побиттям її
позивачем, адже ніякими доказами це не
підтверджено. Відповідачка не надала
суду ніякого документу, який би
підтверджував, що відповідач
притягувався до кримінальної
відповідальності за спричинення їй
тілесних ушкоджень будь-якого ступеню,
що даний факт було встановлено у
судовому порядку.

Відповідно до ч.4 ст.75 Сімейного кодексу
України, один із подружжя є таким, що
потребує матеріальної допомоги, якщо
заробітна плата, пенсія, доходи від
використання його майна, інші доходи не
забезпечують йому прожиткового
мінімуму, встановленого законом

Але у судовому засіданні було
встановлено, що відповідач отримує
пенсію у розмірі 1049,00 гривень, що вище
прожиткового мінімуму, встановленого
для непрацездатних осіб Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік» у розмірі 949,00 гривень. Це
підтверджується відповідною довідкою
Управління Пенсійного фонду України в
місті Стаханові.

Відповідно до ч.3 ст.82 Сімейного кодексу
України, право одного з подружжя на
аліменти, які були присуджені за
рішенням суду, може бути припинене за
рішенням суду, якщо буде встановлено,
що: 1) одержувач аліментів перестав
потребувати матеріальної допомоги; 2)
платник аліментів неспроможний
надавати матеріальну допомогу.

З урахуванням встановлених у судовому
засіданні обставин, суд вважає, що
позовні вимоги позивача щодо
припинення права відповідачки на
аліменти, які були стягнуті з ОСОБА_1 на
її користь на підставі рішення
Стахановського міського суду
Луганської області № 2-2344 від 24.10.2007
року підлягають задоволенню, адже
обставини, якими позивач обґрунтував
свої позовні вимоги цілком знайшли
своє підтвердження в ході судового
розгляду даної справи.

Разом з цим суд приходить до висновку,
що права відповідачки на аліменти
необхідно припинити з моменту
ухвалення рішення по даній справі, адже
ч.3 ст.82 Сімейного кодексу України
визначає, що право одного з подружжя на
аліменти, які були присуджені за
рішенням суду, може бути припинене за
рішенням суду, якщо буде встановлено,
що: 1) одержувач аліментів перестав
потребувати матеріальної допомоги; 2)
платник аліментів неспроможний
надавати матеріальну допомогу. Таким
чином зазначені обставини можуть бути
встановлені тільки при ухваленні
рішення по справі.

На підставі вищезазначеного суд
приходить до висновку, що Керуючись ст.
10,11,31,60,61,209,212-215,218,292-294, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення
права на утримання, задовольнити
частково.

Припинити з 14.05.2014року право ОСОБА_3 на
аліменти, які були стягнуті з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 на підставі рішення
Стахановського міського суду
Луганської області № 2-2344 від 24.10.2007
року.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Луганської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: