У х в а л а

іменем україни

26 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Савченко В.О., Фаловської І.М.,
Парінової І.К.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про стягнення пені за
прострочення сплати аліментів, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Першотравневого районного суду м.
Чернівці від 02 липня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Чернівецької
області від 11 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із вказаним позовом, в якому
просила ухвалити рішення, яким
стягнути з відповідача неустойку (пеню)
у розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення, що згідно її розрахунку
становить 28 594 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
рішення Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 29 вересня 2009
стягнуто з ОСОБА_5 аліменти на її
користь на утримання дитини ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в
розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 25
листопада 2008 до досягнення дитиною
повноліття. На даний момент відповідач
ухиляється від сплати аліментів у
зв'язку з чим, за період з березня 2011
року по березень 2013 року, утворилась
заборгованість яка ставить 7 660 грн.

Рішенням Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 02 липня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Чернівецької
області від 11 грудня 2013 року, частково
задоволено позовні вимоги ОСОБА_4
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
неустойку у зв'язку з простроченням
сплати аліментів у розмірі 5 тис. грн. У
задоволені решти позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати ухвалені судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій,
а справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
в межах касаційної скарги правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції під час
розгляду справи в касаційному порядку
перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд, виходив із
наявності правових підстав для їх
часткового задоволення зі зменшенням
розміру неустойки, у відповідності з ч.
2 ст. 196 СК України.

Судами першої та апеляційної
інстанції, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно і всебічно досліджено та
оцінено обставини у справі, а матеріали
справи та доводи касаційної скарги не
свідчать про порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Наведені у касаційній скарзі доводи
стосуються переоцінки доказів, наданих
сторонами, та не дають підстав для
висновків щодо незаконності та
неправильності оскаржених судових
рішень, а тому колегія суддів вважає за
необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 02 липня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Чернівецької
області від 11 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Савченко В.О.,
Фаловська І.М.,
Парінова І.К.