Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/1295/14
Головуючий у 1 інстанції: Яцун О.С.
Суддя-доповідач: Осоцький І.І.
У Х В А Л А

Іменем України

08 квітня 2014 року
м. Запоріжжя.

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.,

Суддів: Мануйлова Ю.С.,

Панкеєва О.В.,

При секретарі: Бурима В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 03 лютого 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті
особи: Перша Запорізька державна
нотаріальна контора, ОП «ЗМБТІ», про
перерозподіл спадкового майна,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду із зазначеним позовом, в якому
зазначала, що 29.05.1990 року ОСОБА_5
придбала у ОСОБА_6 31/50 частину будинку
АДРЕСА_2 у м. Запоріжжі. ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_5 померла. Спадкоємцем за
заповітом померлої від 03.02.1998 року був
її син - ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2
року та при житті не оформив спадщину.
ОСОБА_8, після смерті рідного брата -
ОСОБА_7, не встиг оформити спадщину у
нотаріальній конторі, бо внаслідок
хвороби помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Позивач є дружиною і спадкоємцем майна
померлого ОСОБА_8 разом із його сином
ОСОБА_4. Вона не змогла формити спадщину
при зверненні із такою заявою до
нотаріальної контори внаслідок
розгляду в судовому порядку спору про
інший об'єкт спадкування - квартира
АДРЕСА_1.

При повторному зверненні до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини на спірний будинок,
їй було відмовлено так як на підставі
рішення Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 30.03.2007 року, за
відповідачем у справі - ОСОБА_4 було
визнано право власності на 31/50 частину
будинку АДРЕСА_2 у м. Запоріжжі. Про дане
рішення вона дізналася після 28.10.2012
року, у розгляді зазначеного позову
участі не приймала, ніхто її про це не
інформував.

Вважає, що на підставі ст. 1222 ЦК України,
вона набула статус спадкоємця за
законом після смерті чоловіка, та на
підставі ст. 1280 ЦК України має право на
перерозподіл спадкового майна.

Ухвалою Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 03 лютого 2014 року
провадження у справі закрито.

ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування судом першої інстанції
обставин, що мають значення для
розгляду справи, просить ухвалу суду
скасувати, справу направити для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 ч.1 ст. 312 ЦПК України
передбачено, що розглянувши скаргу на
ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо
судом першої інстанції постановлено
ухвалу з додержанням вимог закону.

Згідно п. 2 ч. 1 ст.205 ЦПК України суд
своєю ухвалою закриває провадження у
справі, якщо набрали законної сили
рішення суду, постановлене з приводу
спору між тими сторонами, про той самий
предмет і з тих саме підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
мається таке, що набрало законної сили
рішення Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 10.06.2006 року про відмову у
задоволені позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_9, діючої в інтересах ОСОБА_4, про
визнання за нею права власності на 23/50
частин житлового будинку АДРЕСА_2 в
порядку спадкування після смерті
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року її чоловіка
ОСОБА_8 за недоведеністю ( а.с. 193, т.1).

Рішенням Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 30.03.2007р., що набрало
законної сили, задоволено позов ОСОБА_9
в інтересах ОСОБА_4 до Запорізької
міської ради про визнання права
власності на 31/50 частину будинку
АДРЕСА_2 в м. Запоріжжі в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_7. На підставі вказаного рішення
суду ОСОБА_4 оформив право власності на
вказану частку будинку ( а.с.171, т.1).

Вказане судове рішення за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 переглядалося в
апеляційному порядку і ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 13 березня 2013 року було залишено без
змін ( а.с.197, т.1).

ОСОБА_3 у листопаді 2012 року зверталася
до Заводського районного суду м.
Запоріжжя із позовом до ОСОБА_4 про
визнання права власності на 1/2 частину
спадкового майна та визнання свідоцтва
про право власності частково
недійсним. В обґрунтування вимог
посилалася на те, що ОСОБА_5 на праві
власності належало 31/50 частка будинку
АДРЕСА_2 в м. Запоріжжі. ІНФОРМАЦІЯ_4
року ОСОБА_5 померла. По собі залишила
заповіт від 03.02.1998 року на користь сина
ОСОБА_7, який своєчасно звернувся до
нотаріальної контори та фактично
прийняв спадок у вигляді вказаної
частини будинку, право власності на яку
не оформляв. ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер
ОСОБА_7. Спадкоємцем після його смерті
був його брат ОСОБА_8, який також
своєчасно звернувся до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини, проте оформити право
власності не встиг, оскільки
ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер. Спадкоємцями
першої черги після смерті ОСОБА_8 є його
дружина - позивач ОСОБА_3 та син -
відповідач ОСОБА_4.

В подальшому уточнила свої позовні
вимоги, просила суд визнати за нею
право власності на 31/100 частину будинку
АДРЕСА_2 в м. Запоріжжі та скасувати
державну реєстрацію на 31/100 частину
будинку АДРЕСА_2 в м. Запоріжжі за
ОСОБА_4.

Рішенням Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 20 червня 2013 року визнано
право власності ОСОБА_3 на 31/100 частину
будинку АДРЕСА_2 в м. Запоріжжі в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_8, що помер ІНФОРМАЦІЯ_3
року. Скасовано державну реєстрацію
права власності в частині реєстрації
права власності на 31/100 частину будинку
АДРЕСА_2 в м. Запоріжжі за ОСОБА_4. В
іншій частині залишено реєстрацію
права власності на 31/100 частину будинку
АДРЕСА_2 в м. Запоріжжі за ОСОБА_4 (а.с.11-12,
т.2 ).

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 06 серпня 2013
року, залишеним без змін ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 04 грудня 2013 року, рішення
районного суду від 20 червня 2013 року
скасовано, у задоволенні вищевказних
позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено
(а.с.13-20, т. 2).

У вересні 2013 року ОСОБА_3 знову
звернулася до суду, посилаючись на
тотожні обставини, з позовом до ОСОБА_4,
в якому просила суд перерозподілити
спадкове майно, що залишилося після
смерті ОСОБА_8 - 31/50 частину будинку
АДРЕСА_2 в м. Запоріжжі, виділивши їй,
ОСОБА_3, та ОСОБА_4 по 1/2 від вказаної
частини будинку (а.с.2-8, т. 1 ).

Оскільки маються у законній силі
судові рішення від: 10.02.2006 року, 13.03.2013
року, 06.08.2013 року між тими ж самими
сторонами, про той самий предмет і з тих
самих підстав, то суд першої інстанції,
посилаючись на п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України,
дійшов правильного висновку про
закриття провадження у вказаній
справі.

Враховуючи наведене та недопустимість
ухвалення декількох рішень за
тотожними позовами, колегія суддів
підстав для скасування оскаржувальної
ухвали суду не вбачає.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують та не дають
підстав вважати про неправильне
застосування судом норм
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 317 ЦПК України,
судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 03 лютого 2014 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: