Справа № 642/2139/14
Провадження № 2п/642/21/14
У Х В А Л А

12 травня 2014 року
м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у
складі: головуючого судді Скляренка
С.О.., за участю секретаря Кротенко А.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за заявою
представника відповідача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення
від 09 квітня 2014 року у цивільній справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4,
Ленінського РВ у м. Харкові Головного
управління ДМС у Харківській області,
третя особа: ОСОБА_5 про усунення
перешкод у користуванні майном,
виселення, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Харкова від 09.04.2014
року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4,
Ленінського РВ у м. Харкові Головного
управління ДМС у Харківській
області, третя особа: ОСОБА_5 про
усунення перешкод у користуванні
майном, виселення було задоволено,
визнано ОСОБА_4 та ОСОБА_1 такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням та підлягають зняттю з
місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_1,
вирішено виселити їх з вказаної
квартири без надання іншого житлового
приміщення.

23.04.2014 року представник відповідача
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із
заявою про перегляд заочного рішення,
посилаючись на те, що рішенням
Ленінського районного суду м. Харкова
від 12 липня 2011 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 12 вересня 2011 року, визнано
за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1, визнано частково
недійсним Свідоцтво про право
власності на нерухоме майно від 17
лютого 2005 року, видане Ленінською
районною радою м. Харкова на ім'я
ОСОБА_5, у частині належності йому 1/2
частини зазначеної квартири, тобто
ОСОБА_5 продав ОСОБА_3 не тільки 1/2
частину квартири, яка належала йому
особисто, а ще й іншу 1/2 частину, яка
належить особисто ОСОБА_1 на підставі
визнаного частково недійсним
Свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 17 лютого 2005 року.
Крім того, представник відповідачки
зазначив, що вона не встигла належним
чином підготуватися до розгляду
справи, призначеного на 09 квітня,
оскільки не встигла укласти угоду про
надання правової допомоги з фахівцем у
галузі права до вказаної дати.

Представник відповідачки ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 у судовому засіданні просив
скасувати заочне рішення і призначити
справу до розгляду в загальному
порядку з підстав, викладених у заяві
про скасування заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_4 до суду не з'явився,
про дату та час розгляду заяви
повідомлявся належним чином, про
причини неявки суду невідомо.

Представник позивача ОСОБА_6 та
представник третьої особи ОСОБА_5 -
ОСОБА_7 у судовому засіданні проти
скасування заочного рішення
заперечували, зазначивши, що підстави
скасування заочного рішення,
передбачені ст. 232 ЦПК України, у справі
відсутні.

Представник Ленінського РВ у м. Харкові
Головного управління ДМС у
Харківській області Родіонова Н.П.
проти задоволення заяви також
заперечувала.

Суд, вивчивши матеріали справи,
заслухавши думку представника
позивача, представника відповідачки
ОСОБА_1, а також представника
Ленінського РВ у м. Харкові Головного
управління ДМС у Харківській
області та представника третьої особи,
вважає, що заява про перегляд заочного
рішення по даній справі задоволенню не
підлягає на підставі наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 231 ЦПК України
суд може своєю ухвалою за результатами
розгляду заяви про перегляд заочного
рішення скасувати заочне рішення і
призначити справу до розгляду в
загальному порядку.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з'явився у судове засідання з
поважних причин і докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
судовий розгляд зазначеної справи був
призначений на 09 квітня 2014 року на 14-00
годину. Про дату та час слухання справи
відповідачі були повідомлені
своєчасно та належним чином, про що
свідчить поштове повідомлення в
матеріалах справи (а.с. 19), однак у
судове засідання не з'явилися по
нез'ясованій судом причині, жодних заяв
про перенесення розгляду справи від
них на адресу суду не надходило. Однак,
як вбачається з вказаного поштового
повідомлення відповідачка ОСОБА_1
особисто, завчасно 26.03.2014 року отримала
судову повістку та копію позовної
заяви з додатками, тобто за 14 днів до
дати проведення судового засідання.

У зв'язку з цим суд при заочному
розгляді вказаної вище справи
обмежився доказами, наданими
позивачем, що повністю відповідає
положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Стосовно існування у ОСОБА_1 права
власності на 1/2 частину спірної
квартири АДРЕСА_1 як підставу для
скасування заочного рішення, суд
звертає увагу на те, що право власності
на вказану частку квартири нею не
зареєстроване у встановленому законом
порядку дотепер. Крім того, їй було
відомо про намір та факт продажу ОСОБА_5
вказаної квартири, про що в судовому
засіданні повідомив представник
третьої особи ОСОБА_5, та що не
заперечували представник позивача та
представник відповідачки ОСОБА_1

З урахуванням наведеного вище,
приймаючи до уваги, що в матеріалах
справи знаходяться докази того, що
відповідачка повідомлялася про дату та
час слухання справи належним чином,
судова повістка була отримана нею
своєчасно, заздалегідь, а заявником
ОСОБА_2 не зазначено жодної обставини,
яка б свідчила про поважність причин
неявки її в судові засідання та докази
про це, не надано обґрунтованих
пояснень та доказів, що мають істотне
значення для правильного вирішення
справи і можуть стати підставою для
скасування заочного рішення, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для скасування заочного
рішення суду.

Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1
- ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення
від 09 квітня 2014 року у цивільній справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4,
Ленінського РВ у м. Харкові Головного
управління ДМС у Харківській
області, третя особа: ОСОБА_5 про
усунення перешкод у користуванні
майном, виселення про перегляд
заочного рішення - залишити без
задовольнити.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому цим
Кодексом. Строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя

С.О.Скляренко