Н/п №2/311/505/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року
м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької
області в складі:

головуючого судді
Нікандрової С.О.

при секретарі
Єпішиній М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м. Василівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Територіальної громади в особі
виконавчого комітету Балківської
сільської ради Василівського району
Запорізької області, треті особи -
Василівська державна нотаріальна
контора Запорізької області, Державна
реєстраційна служба Василівського
районного управління юстиції
Запорізької області, про встановлення
факту прийняття спадщини та визнання
права власності на спадкове майно в
порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

До Василівського районного суду
Запорізької області звернулася ОСОБА_1
з позовом до Територіальної громади в
особі виконавчого комітету
Балківської сільської ради
Василівського району Запорізької
області про встановлення факту
прийняття спадщини та визнання права
власності на спадкове майно в порядку
спадкування за заповітом. Позов
мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_3, після смерті якої
залишилося спадкове майно, а саме:
житловий будинок з господарськими
спорудами, розташований у АДРЕСА_1.
Позивач ОСОБА_1 являється спадкоємицею
за заповітом посвідченим 20 жовтня 1989
року заступником голови виконкому Ради
народних депутатів ОСОБА_4 та
зареєстровано в реєстрі за №189. Крім
позивача ОСОБА_1 інших спадкоємців за
законом чи за заповітом немає. В
передбачений законом шестимісячний
строк позивач не звернулася до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, оскільки вважала,
що фактично прийняла спадщину. При
зверненні до нотаріальної контори
позивачці було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину та
рекомендовано звернутися до суду,
оскільки реєстрація нерухомого майна
не проводилася, відсутні
правовстановлюючі документи на
будинок та був пропущений
шестимісячний строк для прийняття
спадщини, що не дозволяє отримати їй
свідоцтво про право на спадщину.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явилася, але надала суду заяву про
розгляд справи без її участі, позовні
вимоги підтримала в повному обсязі та
просила задовольнити.

Представник відповідача
Територіальної громади в особі
виконавчого комітету Балківської
сільської ради Василівського району
Запорізької області в судове засідання
не з'явився, але надав суду заяву з
проханням розглядати справу за його
відсутності, не заперечує проти
задоволення позову.

Представник третьої особи
Василівської державної нотаріальної
контори в судове засідання не з'явився,
але надав суду заяву з проханням
розглядати справу за його відсутності,
не заперечує проти задоволення позову.

Представник третьої особи Державної
реєстраційної служби Василівського
районного управління юстиції
Запорізької області в судове засідання
не з'явився, але надав суду заяву з
проханням розглядати справу за його
відсутності, не заперечує проти
задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовна заява підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом.

Відповідно до ст.331 ЦК України право
власності на новостворене нерухоме
майно (житлові будинки, будівлі,
споруди тощо) виникає з моменту
завершення будівництва (створення
майна). Якщо договором або законом
передбачено прийняття нерухомого
майна до експлуатації, право власності
виникає з моменту його прийняття до
експлуатації. Якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації.

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, після
смерті якої залишилося спадкове майно,
а саме: житловий будинок з
господарськими спорудами,
розташований у АДРЕСА_1.

Відносини спадкування регулюються
правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася
не раніше 1 січня 2004 року. У разі
відкриття спадщини до зазначеної дати
застосовується чинне на той час
законодавство, зокрема, відповідні
правила Цивільного кодексу
Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому
числі щодо прийняття спадщини, кола
спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР кожний
громадянин може залишити за заповітом
усе своє майно або частину його (не
виключаючи предметів звичайної
домашньої обстановки і вжитку) одній
або кільком особам як тим, що входять,
так і тим, що не входять до кола
спадкоємців за законом, а також
державі або окремим державним,
кооперативним та іншим громадським
організаціям.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для
придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Стаття 549 ЦК УРСР передбачає, що
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину: 1) якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном; 2) якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини. Зазначені в цій статті дії
повинні бути вчинені протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини.

У встановлений законом шестимісячний
строк позивач не звернулася до
нотаріального органу за отриманням
свідоцтва про право на спадщину, однак
фактично вступила у володіння майном,
оскільки мешкала у спадковому будинку
разом зі своєю сім'єю, користувалася
садом та городом, який знаходиться біля
будинку, робила в будинку ремонт,
сплачувала всі необхідні платежі та до
сьогоднішнього дня фактично володіє
та розпоряджається майном, а тому за
положеннями ст.549 ЦК УРСР визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном.

Для підтвердження наявності
спадкового майна, яке підлягає
державній реєстрації та місця його
знаходження, нотаріусу слід подати
документ, що підтверджує право
власності спадкодавця на майно з
відміткою органу, що проводить
реєстрацію, або реєстраційного
посвідчення, яке є невід`ємною частиною
правовстановлюючого документа.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01
липня 2004 року права на нерухоме майно,
які підлягають державній реєстрації
відповідно до цього Закону, виникають з
моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного
Закону права на нерухоме майно, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Інструкція про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затв. заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року, яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу України від 13
грудня 1995 року №56, передбачала
обов'язкову реєстрацію
(інвентаризацію) будинків і
домоволодінь у межах міст і селищ (п.4
Інструкції), в тому числі й на підставі
записів у погосподарських книгах (п.20
Інструкції). Тобто записи у
погосподарських книгах визнавались в
якості актів органів влади (публічних
актів), що підтверджують право
приватної власності.

Проте виникнення права власності на
будинки, споруди не залежало від
державної реєстрації до часу набрання
чинності ЦК та Законом України від 1
липня 2004 року «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень».

При вирішенні спору суд керується
законодавством, яке регулювало
виникнення права власності у
спадкодавців на момент закінчення
будівництва будинків, зокрема: ЦК УРСР
1963 року, Законом України від 07 грудня 1990
року №553-ХІІ «Про місцеві Ради народних
депутатів та місцеве і регіональне
самоврядування», постановою Ради
Міністрів Української РСР від 11
березня 1985 року №105 «Про порядок обліку
житлового фонду в Українській РСР»,
Вказівками по веденню
погосподарського обліку в сільських
Радах народних депутатів,
затвердженими Центральним
статистичним управлінням СРСР 13 квітня
1979 року за №112/5, Вказівками по веденню
погосподарського обліку в сільських
Радах народних депутатів,
затвердженими Центральним
статистичним управлінням СРСР 12 травня
1985 року №5-24-26, Інструкцією про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
Української РСР від 31 січня 1966 року.

На виконання постанови Ради Міністрів
УРСР від 11 березня 1985 року №105
районними радами народних депутатів
ухвалювалось рішення щодо оформлення
права власності та реєстрації будинків
у бюро

технічної інвентаризації за даними
погосподарських книг сільських,
селищних рад із додатками списків
громадян, яким ці будинки належали.

Згідно рішення виконавчого комітету
Василівської районної ради народних
депутатів №196 від 17 жовтня 1990 року і
архівного витягу №01-32/М-2099 від 30.08.2013
року, право власності на житловий
будинок АДРЕСА_1 оформлено на ОСОБА_3.

Проте, незважаючи на внесення записів у
погосподарські книги, померла своє
право власності в БТІ не зареєструвала.

Враховуючи, що до позивача ОСОБА_1 в
порядку спадкування перейшло право
власності на нерухоме майно, а саме -
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1,
яке позивач не має можливості оформити
відповідно до вимог законодавства у
зв'язку із відсутністю
правовстановлюючих документів,
питання визначення належності цього
майна має вирішуватись у судовому
порядку, оскільки рішення суду буде
правовстановлюючим документом для
оформлення права на це майно.

Стаття 392 ЦК України визначає, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до довідки Балківської
сільської ради №1138 від 02 серпня 2013 року
згідно погосподарської книги за №10 за
2011-2015 року, особовий рахунок НОМЕР_1,
домовласником будинку, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, є ОСОБА_1.
Вищевказаний житловий будинок
розташований на земельній ділянці
площею 0,16 га, яка згідно довідки
Балківської сільської ради №1137 від 02
серпня 2014 року, належить ОСОБА_1.

Згідно технічного паспорту від 28
грудня 2012 року, домоволодіння №169 по
вул. Миру в с. Балки Василівського
району Запорізької області
складається з житлового будинку літ.
«А-1», гаражу літ. «Б», сараю літ. «В»,
сараю літ. «Г», погріба літ. «Д», огорожі
№1,2.

Таким чином, враховуючи, що житловий
будинок АДРЕСА_1 належить на праві
власності померлій ОСОБА_3, а позивач
ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом
після смерті ОСОБА_3, фактично прийняла
спадщину, первинна реєстрація об'єкту
нерухомого майна за померлою ОСОБА_3 не
проводилася, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про
встановлення факту прийняття спадщини
та визнання за нею права власності на
житловий будинок за адресою:
Запорізька область, Василівський
район, АДРЕСА_1, в порядку спадкування
за заповітом після смерті ОСОБА_3
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 131, 208-209, 212-215
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної
громади в особі виконавчого комітету
Балківської сільської ради
Василівського району Запорізької
області, треті особи - Василівська
державна нотаріальна контора
Запорізької області, Державна
реєстраційна служба Василівського
районного управління юстиції
Запорізької області, про встановлення
факту прийняття спадщини та визнання
права власності на спадкове майно в
порядку спадкування за заповітом -
задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини
ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з господарськими
спорудами, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, і складається з житлового
будинку літ. «А-1», гаражу літ. «Б»,
сараю літ. «В», сараю літ. «Г», погріба
літ. «Д», огорожі №1,2, в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Запорізької області через
Василівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області
С.О.Нікандрова