Справа № 274/1562/14-ц Провадження №
Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області
УХВАЛА

26.05.2014 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного
суду Житомирської області Корбут В.В.,
за участю секретаря судового засідання
Жмурко В.І.,

розглянувши цивільну справу за
клопотаннямОСОБА_1пропро визнання та
надання дозволу на примусове виконання
на території України рішення суду
Слонимського району Гродненської
області Республіки Білорусь від 06.08.2003
р.у справі за позовомОСОБА_1
доОСОБА_3простягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась з вказаним
клопотанням, у якому просить визнати
та дозволити примусове виконання на
території України рішення суду
Слонимського району Гродненської
області Республіки Білорусь від 06.08.2003
р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про стягнення аліментів у розмірі 25%
заробітку щомісячно на дочку ОСОБА_4,
яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 р., з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_1.

Від ОСОБА_3 надійшла заява від 15.04.2014 р.,
у якій він зазначив, що не заперечує
проти визнання та виконання на
території України суду Слонимського
району Гродненської області
Республіки Білорусь від 06.08.2003 р. у
вказаній вище справі.

Судом з'ясовано, що рішенням суду
Слонимського району Гродненської
області Республіки Білорусь від 06.08.2003
р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про стягнення аліментів, було, зокрема,
стягнуто аліменти з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 на дочку
ОСОБА_4, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 р.,
щомісячно у розмірі 25% заробітку (а. с. 3 -
4).

Ухвалою суду Слонимського району
Гродненської області Республіки
Білорусь від 28.05.2009 р. було змінено
прізвище стягувача з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 у
документах про стягнення аліментів з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у розмірі 25%
заробітку на утримання неповнолітньої
дитини (а. с. 5).

Відповідно до статті 390 Цивільного
процесуального кодексу України
рішення іноземного суду (суду
іноземної держави; інших компетентних
органів іноземних держав, до
компетенції яких належить розгляд
цивільних чи господарських справ;
іноземних чи міжнародних арбітражів)
визнаються та виконуються в Україні,
якщо їх визнання та виконання
передбачено міжнародним договором,
згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або за
принципом взаємності. У разі якщо
визнання та виконання рішення
іноземного суду залежить від принципу
взаємності, вважається, що він існує,
оскільки не доведено інше.

Згідно з пунктом "а" частини першої
статті 51 Конвенції про правову
допомогу і правові відносини у
цивільних, сімейних і кримінальних
справах, ратифікованої з
застереженнями Законом України "Про
ратифікацію Конвенції про правову
допомогу і правові відносини у
цивільних, сімейних та кримінальних
справах" (далі - Конвенція), кожна з
Договірних Сторін на умовах,
передбачених цією Конвенцією, визнає і
виконує наступні рішення, винесені на
території інших Договірних Сторін:
рішення установ юстиції по цивільних і
сімейних справах, включаючи
затверджені судом мирові угоди по
таких справах і нотаріальні акти у
відношенні грошових зобов'язань (далі -
рішень).

Частиною першою статті 396 Цивільного
процесуального кодексу України
передбачено, що клопотання про надання
дозволу на примусове виконання рішення
іноземного суду не задовольняється у
випадках, передбачених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України.

Частиною другою статті 54 Конвенції
встановлено, що суд, що розглядає
клопотання про визнання і дозвіл
примусового виконання рішення,
обмежується встановленням того, що
умови, передбачені цією Конвенцією,
дотримані. У випадку, якщо умови
дотримані, суд виносить рішення про
примусове виконання.

Судом з'ясовано, що умови визнання
рішення суду Слонимського району
Гродненської області Республіки
Білорусь від 06.08.2003 р. у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів, передбачені Конвенцією, та
дозволу примусового виконання цього
рішення дотримані.

Зокрема, ОСОБА_3 було своєчасно і
належно повідомлено про час і місце
судового розгляду у відповідності до
Цивільного процесуального кодексу
Республіки Беларусь (а. с. 7), рішення
набуло законної сили 18.08.2003 р. (а. с. 4),
термін давності примусового виконання
рішення, передбачений законодавством
України (стаття 391 Цивільного
процесуального кодексу України - три
роки з дня набрання ним законної сили,
за винятком рішення про стягнення
періодичних платежів, яке може бути
пред'явлено до примусового виконання
протягом усього строку проведення
стягнення з погашенням заборгованості
за останні три роки), не минув.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що клопотання про надання
дозволу на примусове виконання рішення
суду Слонимського району Гродненської
області Республіки Білорусь від 06.08.2003
р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про стягнення аліментів підлягає
задоволенню.

Керуючись статтями 208 - 210, 390 - 396
Цивільного процесуального кодексу
України,

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу
на примусове виконання рішення суду
Слонимського району Гродненської
області Республіки Білорусь від 06.08.2003
р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про стягнення аліментів задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове
виконання рішення суду Слонимського
району Гродненської області
Республіки Білорусь від 06.08.2003 р. у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів в частині
стягнення аліментів з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 на дочку
ОСОБА_4, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 р.,
щомісячно у розмірі 25% заробітку.

Роз'яснити, що:

- ухвала набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано;

- у разі подання апеляційної скарги
ухвала, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом;

- ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку протягом п'яти
днів з дня отримання її копії шляхом
подання апеляційної скарги через
Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області до Апеляційного
суду Житомирської області.

Суддя
В.В. Корбут