Єдиний унікальний номер 255/1431/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/3179/2014
Головуючий у 1 інстанції :
Апеляційний суд Донецької області
в складі : головуючого - судді
суддів
Кіянової С.В., Іванової А.П.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Донецьку цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» на ухвалу
Ворошиловського районного суду
м.Донецька від 03 березня 2014 року за
скаргою Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» на дії державного
виконавця ВДВС Ворошиловського
районного управління юстиції у
м.Донецьку Мальцевої І.В.,
заінтересована особа ОСОБА_2,
Ухвалою Ворошиловського
районного суду м.Донецька від 03 березня
2014 року відмовлено у задоволенні
скарги Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» на дії державного
виконавця ВДВС Ворошиловського
районного управління юстиції у
м.Донецьку Мальцевої І.В. щодо
відкриття виконавчого провадження,
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження, постанови про
арешт майна боржника та оголошення
заборони його відчуження.
В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить ухвалу суду
скасувати та задовольнити його скаргу,
визнати незаконним дії державного
виконавця в частині відкритті
виконавчого провадження, скасувати
постанови про відкриття виконавчого
провадження, про арешт майна боржника
та заборону його відчуження та
зобов»язати винести постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження, оскільки судом порушені
норми матеріального та процесуального
права, не враховано, що
місцезнаходження юридичної особи
боржника м.Днепропетровськ, тому
безпідставно відкрито виконавче
провадження ВДВС Ворошиловського РУЮ
у м.Донецьку, порушені вимоги ст.18
Закону України «Про виконавче
провадження» щодо зазначеня у
виконавчому документі
ідентифікаційного номеру стягувача,
крім того, накладення арешту на все
майно боржника спричиняє порушення
прав інших клієнтів банку.
В судовому засіданні
апеляційного суду представник ПАТ КБ
«ПриватБанк» підтримав доводи
апеляційної скарги і просив її
Ворошиловського РУЮ у м.Донецьку в
судове засідання не з»явився, будучи
повідомлений належним чином про час та
місце розгляду справи.
Заслухавши доповідача,
пояснення представника Банку,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а ухвалу суду
залишити без змін з наступних підстав.
«ПриватБанк» у задоволенні скарги на
дії державного виконавця суд першої
інстанції виходив з того, що на
виконанні у ВДВС Ворошиловського
районного управління юстиції в
м.Донецьку перебуває виконавче
провадження з примусового виконання
рішення суду про стягнення з ПАТ КБ
«ПриватБанк» на користь ОСОБА_2
безпідставно перерахованих коштів у
розмірі 8 421,27 доларів США (еквівалент 67
311,21 грн.). Стягувач ОСОБА_2 подав
виконавчий документ за місцем
знаходження майна боржника, яке
знаходиться у філіях (відділеннях)
бунку в м.Донецьку у відповідності до
вимог ст.ст.20, 25 Закону України «Про
виконавче провадження» Стягувач
одночасно просив накласти арешт на
майно та кошти боржника Постановою
державного виконавця ВДВС
Ворошиловського РУЮ у м.Донецьку від
29.01.2014 р. було відкрито виконавче
провадження за вказаним виконавчим
документом та постановою від 29.01.2014р.
накладено арешт арешт на майно
боржника ПАТ КБ «ПриватБанк» у межах
суми звернення стягнення, яка складає 67
311,21 грн. Доводи скаржника про те, що
відсутній ідентифікаційний номер
стягувача не є підставою для відмови у
відкриття виконавчого провадження і
його відсутність не порушує прав
боржника, тому у задоволенні скарги
відмовлено.

При таких обставинах, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про безпідставність скарги
ПАТ КБ «ПриватБанк» з наступних
підстав.

Так, відповідно до ст.20 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавчі дії провадяться державним
виконавцем за місцем проживання,
перебування, роботи боржника або за
місцезнаходженням його майна. У разі
якщо боржник є юридичною особою, то
виконання провадиться за
місцезнаходженням його постійно
діючого органу або майна. Право вибору
місця виконання між кількома органами
державної виконавчої служби, що можуть
вчиняти виконавчі дії з виконання
рішення на території, на яку
поширюються їх функції, належить
стягувачу.

Виконання рішення, яке
зобов'язує боржника вчинити певні дії,
здійснюється державним виконавцем за
місцем проведення таких дій.

Державний виконавець вправі
провадити виконавчі дії щодо виявлення
та звернення стягнення на кошти, які
перебувають на рахунках та вкладах
боржника у банках чи інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитарних установах на території,
на яку поширюється юрисдикція України.

Відповідно до ч.2, 5 ст.25
зазначеного закону державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про
відкриття виконавчого провадження
надсилаються не пізніше наступного
робочого дня стягувачу та боржникові.

З матеріалів спраіви
вбачається, що на підставі заяви
стягувача ОСОБА_2 постановою
державного виконавця від 29.01.2014р. було
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання рішення суду про
стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» на
користь ОСОБА_2 грошових коштів у
розмірі 8 421,27 доларів США (еквівалент 67
311,21 грн.) (а.с.23-14-15).

Проте, доводи апеляційної
скарги представника Банку про те, що в
порушення вимог закону у виконавчому
документі не зазначено
ідентифікаційного номеру стягувача, не
впливають на правільність висновків
суду першої інстанції щодо
правомірності та обгрунтованості
ухвалення такої постанови, оскільки
відсутність номеру не впливає на права
та обов»язки боржника.

Постановою державного
виконавця від 29.01.2014р. було накладено
арешт на майно боржника в межах суми
звернення стягнення, яка складає 67, 311,21
грн. (а.с.16).

За таких обставин, доводи
представника Банку про те, що
накладенням арешту на грошові кошти
порушують права інших колієнтів Банку
безпідставні і суперечать зазначеній
постанові.

Ухвала суду 1 інстанції
відповідає вимогам закону і підстав
для її скасування не має.

Інші доводи апеляційної
скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» не
впливають на правільність висновків
суду першої інстанції.

Відповідно до п.1 ст.312 ЦПК
України розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Керуючись ст.ст.307, 312, 313-315 ЦПК
України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» відхилити.

Ухвалу Ворошиловського
районного суду м.Донецька від 03 березня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
з моменту проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання чинності.

Судді :