АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 - 5357 /2014 року
Головуючий у 1 інстанції Бартащук Л.П.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року Колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

Головуючого Котули Л.Г.

Суддів Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

При секретарі Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 на рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 10 лютого 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітніх
дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя
особа, Орган опіки і піклування
Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1
про усунення перешкоди в користуванні
квартирою та вселення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Дніпровського районного
суду м. Києва від 10 лютого 2014 року у
задоволені позовних вимог ОСОБА_1, яка
діє в інтересах малолітніх дітей
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа,
Орган опіки і піклування Дніпровської
районної в м. Києві державної
адміністрації про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_1
про усунення перешкоди в користуванні
квартирою та вселення задоволено.

Вселено ОСОБА_6 в квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_1 передати ОСОБА_6
комплект ключів від замків на вхідних
дверях і не чинити йому перешкод у
користуванні квартирою АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6
229, 40 грн. судових витрат.

У апеляційній скарзі представник
ОСОБА_1 ОСОБА_3 просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким повністю задовольнити позовні
вимоги ОСОБА_1 , а у задоволені позовних
вимог ОСОБА_6 відмовити в повному
обсязі, оскільки судом неповно
з'ясовані обставини справи та
порушенні норми матеріального і
процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 , який
підтримав апеляційну скаргу та просив
її задовольнити, ОСОБА_6, який
заперечував проти її задоволення,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені у апеляційній
скарзі доводи, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Положенням ч. 4 ст 156 ЖК України
передбачено , що до членів сім'ї
власника будинку (квартири) належать
особи, зазначені в частині другій
статті 64 цього Кодексу. Припинення
сімейних відносин з власником будинку
(квартири) не позбавляє їх права
користування займаним приміщенням. У
разі відсутності угоди між власником
будинку (квартири) і колишнім членом
його сім'ї про безоплатне користування
жилим приміщенням до цих відносин
застосовуються правила, встановлені
статтею 162 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 на
праві власності належала квартира
АДРЕСА_1, яку 10.08.2012 року він подарував
ОСОБА_1, яка діяла від імені своїх
малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 15).

Право власності по Ѕ частині
квартири АДРЕСА_1 було зареєстровано
28.08.2012 року за ОСОБА_5 і ОСОБА_4 в КП
Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
за реєстраційним №8159 від 10.08.2012 року
(а.с. 16).

Відповідно до довідки форми №3 КП по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва "Житлова
ремонтно-експлуатаційна організація
№418" від 27.07.2013 року №380 в квартирі
АДРЕСА_1 , яка належить на праві
приватної власності ОСОБА_5 і ОСОБА_4
зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і
ОСОБА_6 (а.с. 14).

Доводи ОСОБА_5 про непроживання
ОСОБА_4 в спірній квартирі більше року
без поважної причини судом належним
чином перевірялися і не знайшли свого
підтвердження, оскільки наявні в
матеріалах справи та дослідженні в
судовому засіданні судом першої
інстанції докази свідчать про те , що
ОСОБА_6 не проживає в спірній квартирі з
поважної причини, оскільки ОСОБА_1
змінила замки на вхідних дверях
квартири АДРЕСА_1 та винесла всі речі ,
які належать відповідачу і вселила в
квартиру свою матір ОСОБА_8, у зв'язку з
чим ОСОБА_6 звернувся до
правоохоронних органів з відповідною
заявою.

Зазначена обставина
підтверджується матеріалами
кримінального провадження № 0000033
від 28 листопада 2012 року 2013 року .

Відмовляючи в задоволені позовних
вимог ОСОБА_1 про визнання відповідача
таким, що втратив право користування
жилою площею та задовольняючи
зустрічний позов ОСОБА_6 про усунення
перешкод в користування квартирою та
вселенні суд дійшов правильного
висновку про відсутність підстав до
визнання відповідача таким, що
втратив право користування жилою
площею в квартирі АДРЕСА_1, оскільки
позивачка перешкоджає користуватися
відповідачу спірною жилою площею, а
тому його права підлягають поновленню
шляхом вселення його в зазначену
квартиру.

Посилання в апеляційній скарзі на
незаконність рішення суду , оскільки
ОСОБА_6 тривалий час в квартирі не
проживає, має інше житло у власності
,створює несприятливі умови для
проживання як позивачки так і дітей
не заслуговують на увагу, оскільки з
матеріалів справи вбачається, що діти
сторін стали співвласниками квартири
лише 10.08.2012 року, а тому заявляти вимоги
щодо визнання відповідача таким , що
втратив право користування квартирою
позивачка має право тільки з цього
часу. 23.08.2012 року позивачка змінила
замки на вхідних дверях квартири, чим
створила перешкоди відповідачу у
користуванні спірною жилою площею, а
тому суд правильно відмовив позивачці
у задоволені позову з підстав
передбачених ч.2 ст. 405 ЦК України.

Судом з'ясовані обставини , що мають
значення для правильного вирішення
справи, висновки суду відповідають
вимогам закону та обставинам справи , а
тому колегія суддів не вбачає підстав
до задоволення апеляційної скарги та
скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК
України,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 ОСОБА_3 відхилити, а рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 10 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів шляхом подання
до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: