Іванівський районний суд Одеської
Справа № 499/30/14-ц
Провадження № 2/499/174/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"27" лютого 2014 р.
смт.
Іванівка

Іванівський районний суд Одеської
області

у складі: головуючого судді Погорєлова
І.В.

при секретарі Іваницькій
І.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Іванівка, Іванівського
району Одеської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої внаслідок вчинення злочину , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної шкоди, завданої внаслідок
вчинення злочину , посилаючись на те, що
04 березня 2013 року, близько 00.30 годині,
відповідач за попередньою змовою з
ОСОБА_3, (кримінальне провадження у
відношенні ОСОБА_3, згідно постанови
старшого прокурора Прокуратури
Іванівського району від 30.04.2013 року
закрито у зв'язку зі смертю
підозрюваного), за пропозицією ОСОБА_3,
з метою крадіжки чужого майна, з
корисливих мотивів, прибули до
житлового будинку розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, який належить
позивачу. Де після розподілу ролей
відповідач залишився біля будинку, для
спостереження, а ОСОБА_3, шляхом зриву
навісного замку вхідних дверей дому
проник до приміщення будинку та скоїв
крадіжку грошових коштів у сумі 11 000,00
тисяч гривень, які належали позивачу.

На підставі вчинення відповідачем
вищезазначеного злочину було відкрито
кримінальне провадження № 1-кп/499/39/13, та
після проведення досудового слідства у
судовому засіданні відбувся розгляд
даної справи. У судовому засіданні
відповідач у вчиненні кримінального
правопорушення передбаченого ч. З ст. 185
КК України, тобто у таємному викрадені
чужого майна, вчиненого за попередньою
змовою групою осіб, поєднаного з
проникненням у житло, винним себе
визнав повністю, та підтвердив покази
дані в період досудового
розслідування, відповідно до яких
підтверджуються обставини вчинені
відповідачем інкримінованого йому
кримінального правопорушення, тобто
таємного викрадення чужого майна
вчиненого за попередньою змовою групою
осіб, поєднаного з проникненням у
житло.

Крім, власного визнання вина
відповідача також підтверджується
дослідженими в судовому засіданні
письмовими матеріалами кримінального
провадження, які зазначаються у вироку
Іванівського районного суду Одеської
області від 03.10.2013 року . Після розгляду
даної справи, суд ухвалив визнати
відповідача винним у скоєнні
кримінального правопорушення
передбаченого ч. З ст. 185 КК України. Але
заяву позивача про повернення шкоди
завданої внаслідок вчинення злочину
визнав такою, що не підлягає розгляду, у
зв'язку з неналежним оформленням даної
заяви, та роз'яснив позивачу його право
звернутись з позовною заявою до суду в
порядку цивільного судочинства.

Отже, внаслідок противоправних дій
ОСОБА_3, та відповідача у ОСОБА_1 було
викрадено 11 000,00 гривень. Під час
досудового слідства між позивачем та
ОСОБА_3, була проведена очна ставка, де
ОСОБА_3 підтвердив, що він з
відповідачем вчинили грабіж у будинку
позивача та викрали 11 000,00 грн. Після
чого, слідчим ТПрофименко П.А. позивачу
було повернуто 3000,00 гривень, а через 3
дні ОСОБА_3 повернув позивачу 4000,00
гривень, залишок обіцяв повернути за
декілька днів, однак помер.

Станом на теперішній час, позивачу не
повернуто 4 000,00 гривень, у зв'язку з тим,
що вина відповідача (ОСОБА_2), стосовно
вчинення проти позивача злочину разом
з ОСОБА_3 доведена у суді, про що
свідчить вирок Іванівського районного
суду Одеської області від 03.10.2013 року,
позивач просить стягнути з
відповідача остаточної суми вкрадений
коштів.

Позивач надав заяву у судове
засідання про слухання справи у його
відсутність, наполягав на позовних
вимогах .

Відповідач у судовому засіданні позов
визнав частково в розмірі 600 гривень,
посилаючись на те, що при крадіжці
коштів ОСОБА_3 поділився з ним лише цією
сумую, при цьому доказів не надано,
обставину на яку посилався він не довів
.

Дослідивши письмові матеріали справи
та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК
України, де зазначено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, та ст. 11 ЦПК України,
згідно якої цивільні справи
розглядаються в межах заявлених вимог
і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
встановлено, що всі докази надані, а
тому суд, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, розглянувши
справу в межах заявлених вимог,
приходить до висновку, що позов про
стягнення заборгованості за кредитом
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено наступне що
відповідно до вироку Іванівського
районного суду Одеської області від
03.10.2013 року відповідача по справі
ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні
злочину, а саме в тому , що 04 березня 2013
року, близько 00.30 годині, відповідач за
попередньою змовою з ОСОБА_3,
(кримінальне провадження у відношенні
ОСОБА_3, згідно постанови старшого
прокурора Прокуратури Іванівського
району від 30.04.2013 року закрито у зв'язку
зі смертю підозрюваного), за
пропозицією ОСОБА_3, з метою крадіжки
чужого майна, з корисливих мотивів,
прибули до житлового будинку
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який
належить позивачу. Де після розподілу
ролей відповідач залишився біля
будинку, для спостереження, а ОСОБА_3,
шляхом зриву навісного замку вхідних
дверей дому проник до приміщення
будинку та скоїв крадіжку грошових
коштів у сумі 11 000,00 тисяч гривень, які
належали позивачу.

У вчиненні кримінального
правопорушення передбаченого ч. З ст. 185
КК України, тобто у таємному викрадені
чужого майна, вчиненого за попередньою
змовою групою осіб, поєднаного з
проникненням у житло, винним себе
визнав повністю, та підтвердив покази
дані в період досудового
розслідування, відповідно до яких
підтверджуються обставини вчинені
відповідачем інкримінованого йому
кримінального правопорушення, тобто
таємного викрадення чужого майна
вчиненого за попередньою змовою групою
осіб, поєднаного з проникненням у
житло.

Отже, внаслідок противоправних дій
ОСОБА_3, та ОСОБА_2 у ОСОБА_1 було
викрадено 11 000,00 гривень. Під час
досудового слідства між позивачем та
ОСОБА_3, була проведена очна ставка, де
ОСОБА_3 підтвердив, що він з
відповідачем вчинили грабіж у будинку
позивача та викрали 11 000,00 грн. Після
чого, слідчим ТПрофименко П.А. позивачу
було повернуто 3000,00 гривень, а через 3
дні ОСОБА_3 повернув позивачу 4000,00
гривень, залишок обіцяв повернути за
декілька днів, однак помер.

Станом на теперішній час, позивачу не
повернуто 4 000,00 гривень.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

В судовому засіданні встановлено , що
позивачу шкода завдана злочином в
повному обсязі не відшкодована, свої
позовні вимоги позивач довів в повному
обсязі та обставини на які посилається
є обґрунтованими та підтверджені
доказами, тому суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача суму збитків
завдану злочином , у вчиненні якого він
визнаний винним , яка складає 4000
гривень, оскільки заперечення
відповідача є необґрунтованими та
недоведеними.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що обставини, на які
посилався позивач, обґрунтовуючи свої
вимоги, доведені в судовому засіданні
належними та допустимими доказами у
відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК
України.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України ,
якщо позивача на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

Позивач відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону
України «Про судовий збір» звільнений
від сплати судового збору, тому
відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідача судовий збір в дохід
держави.

Керуючись ст. 14, 57, 60, 88, 130, 174, 212, 213, ЦПК
України, ст.ст. 1166 ЦК України , суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
шкоди, завданої внаслідок вчинення
злочину - задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 -
матеріальну шкоду , заподіяну йому
внаслідок вчинення злочину
пов'язаного із таємним викраденням
чужого майна вчиненого за попередньою
змовою групою осіб, поєднаного з
проникненням у житло , у розмірі 4000
(чотирьох) тисяч гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судові витрати в розмірі 229 гривень 40
копійок .

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через Іванівський районний суд
Одеської області. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СуддяІ. В. Погорєлов