Справа № 359/79/14-ц
Провадження № 2/359/475/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючої судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Івченко В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Борисполі
Київської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи,
які не заявляють самостійні вимоги :
орган опіки та піклування виконавчого
комітету Ірпінської міської ради
служби у справах дітей Ірпінської
міської ради, орган опіки та піклування
виконавчого комітету Бориспільської
міської ради Київської області - про
розірвання шлюбу та визначення місця
проживання дитини,-

в с т а н о в и л а :

09 січня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду із зазначеним позовом, в якому
вказувала, що 07 травня 2010 року відділом
реєстрації актів цивільного стану
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб
між нею та відповідачем - ОСОБА_2, про що
зроблено актовий запис в Книзі
реєстрації шлюбів за № 441. Від шлюбу
мають малолітню доньку - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя в них не
склалось через відсутність поваги та
кохання один до одного, сварки та
суперечки, небажання відповідача
налагодити сімейні стосунки. На
підставі вищезазначеного позивач
просила розірвати шлюб та визначити
місце проживання дитини з матір'ю за
адресою : АДРЕСА_1.

З урахуванням позовних вимог та вимог
ст. 19 Сімейного кодексу України,
ухвалою суду від 28.02.2014 року було
відкрито провадження по справі та до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог
залучено : Орган опіки та піклування
виконкому Бориспільської міської ради
Київської області.

В судове засідання позивач не
з'явилась, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином, подала суду заяву щодо розгляду
справи у її відсутність, просила позов
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, про причини неявки суд не
повідомив, заяв чи клопотань до суду не
направив.

Представник третьої особи : орган опіки
та піклування Ірпінської міської ради
Київської області в судове засідання
не з'явився, про дату час і місце
розгляду справи повідомлений належним
чином. Натомість, до суду направив лист,
яким розгляд справи просив здійснити у
його відсутність та при вирішенні
справи по суті врахувати інтереси
малолітньої ОСОБА_3 Разом з листом до
суду подано Акт обстеження
житлово-побутових умов проживання
ОСОБА_3 за адресою : АДРЕСА_1 та
характеристику щодо неї за вказаним
місцем проживання.

Представник третьої особи : Органу
опіки та піклування виконавчого
комітету Бориспільської міської ради
Київської області в судове засідання
не з'явилась, про дату час і місце
розгляду справи повідомлена належним
чином. Натомість, до суду направила
заяву, в якій розгляд справи просила
здійснити у її відсутність та при
вирішенні справи по суті врахувати
інтереси малолітньої ОСОБА_3

Дослідивши матеріали справи та подані
сторонами документи, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що між сторонами
склалися сімейні правовідносини щодо
припинення шлюбу, які врегульовуються
ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного
кодексу України.

В судовому засіданні встановлено, що
дійсно 07 травня 2010 року відділом
реєстрації актів цивільного стану
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб
між сторонами, про що зроблено актовий
запис в Книзі реєстрації шлюбів за № 441,
що підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_3 від 07.05.2010 року (а.с. 11).

Від шлюбу у сторін народилась дочка -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серіїНОМЕР_4 виданого 09.10.2010
року відділом реєстрації актів
цивільного стану Подільського
районного управління юстиції у м. Києві
(а.с. 12).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що
спільне життя у сторін не склалося,
подальше існування їхньої сім'ї
неможливе, у зв'язку з чим вони
відмовляються від примирення. Шлюбні
стосунки між ними припинені.

З урахуванням зазначеного суд вважає
встановленим, що між сторонами у справі
подальше спільне життя неможливе, у
зв'язку з чим позивач звернулася з
позовом в порядку ч.1 ст. 110 Сімейного
кодексу України.

При ухваленні рішення судом враховано
той факт, що сім'я фактично розпалась,
що унеможливлює їх сумісне
співіснування, оскільки подальші
шлюбні відносини між ними є
неприпустимими.

Враховуючи викладене, суд вважає
встановленим, що подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу
суперечило б їхнім інтересам, що має
істотне значення, у зв'язку з чим
укладений шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
слід розірвати на підставі ст. 112
Сімейного кодексу України.

Разом з тим, позивач та відповідач не
дійшли згоди щодо місця проживання
спільної дитини, а саме дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стаття 3 Конвенції про права дитини,
схвалена Генеральною Асамблеєю ООН та
ратифікована Постановою Верховної
Ради України за № 789-ХІІ від 27.02.1991 року,
проголошує, що у всіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питанням соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 141 СК України встановлено, що
мати та батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини, і розірвання
шлюбу між ними не впливає на обсяг їх
прав та не звільняє від обов'язків щодо
дитини.

У відповідності до вимог ст.150 СК
України батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток, повинні забезпечувати
здобуття дитиною повної загальної
середньої освіти, готувати її до
самостійного життя, а також зобов'язані
поважати дитину.

Згідно вимог ч. 1 ст. 160 Сімейного
кодексу України місце проживання
дитини, яка не досягла десяти років,
визначається за згодою батьків.

Частиною 1 ст. 161 Сімейного кодексу
України встановлено, що у разі, якщо
мати та батько, які проживають окремо,
не дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися органом
опіки та піклування або судом. Під час
вирішення спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 5 та 6 ч. 1 ст.19 Сімейного
кодексу України орган опіки та
піклування подає суду письмовий
висновок щодо розв'язання спору на
підставі відомостей, одержаних у
результаті обстеження умов проживання
дитини, батьків, інших осіб, які бажають
проживати з дитиною, брати участь у її
вихованні, а також на підставі інших
документів, які стосуються справи.

01.04.2014 року службою у справах дітей та
сім'ї Ірпінської міської ради
Київської області здійснено виїзд на
місце та складено акт обстеження
матеріально-побутових умов проживання
дитини ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1.
Актом встановлено, що житло являє собою
квартиру, яка складається з трьох
кімнат. Загальна площа - 82 кв.м. Наявні
всі комунікації. Сім'я дотримується
санітарно-гігієнічних норм проживання.
Побут організований. В квартирі
сучасний ремонт, в наявності всі
необхідні меблі, сучасна побутова
техніка. Дитина, ОСОБА_3, 2010 року
народження проживає з матір'ю - ОСОБА_1
за даною адресою з 2011 року. Разом з ними
також проживають дідусь - ОСОБА_5 та
бабуся ОСОБА_6 Мати, ОСОБА_1 створила для
неї необхідні умови для проживання : є
окреме місце для сну, дозвілля та
відпочинку. Дівчинка зростає в дружній
атмосфері, що сприяє її гармонійному
розвитку. ОСОБА_3 відкрита до
спілкування, відповідає фізичним та
розумовим здібностям відповідно до
даного віку.

З аналізу норм сімейного законодавства
вбачається, що питання про визначення
місця проживання дитини має
вирішуватися не тільки з урахуванням
інтересів кожного з батьків, а перш за
все з урахуванням прав та законних
інтересів дитини - її права на належне
батьківське виховання, яке повною
мірою може бути забезпечене тільки
обома батьками; права на безперешкодне
спілкування з кожним з батьків,
здійснення обома батьками якого є
запорукою нормального психічного
розвитку дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, у принципі 6 проголошено, що
дитина для повного і гармонійного
розвитку її особистості потребує
любові і розуміння. Вона повинна, коли
це можливо, рости під опікою і
відповідальністю своїх батьків і в
усякому випадку в атмосфері любові і
моральної та матеріальної
забезпеченості.

Згідно вищезазначеного 6-го принципу
Декларації малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виключні обставини, бути розлучена зі
своєю матір'ю.

Проаналізувавши зібрані по справі
докази в їх сукупності, приймаючи до
уваги вік ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, якій
безумовно потрібна материнська
турбота, оскільки між дитиною та
матір'ю з самого народження існує
тісний зв'язок, розірвання якого може
потягти за собою негативні наслідки у
фізичному та емоційному розвитку
дитини, суд прийшов до переконання про
необхідність задовольнити позовні
вимоги про визначення місця проживання
дитини разом з матір'ю ОСОБА_1

Разом з тим, батько дитини ОСОБА_2 не
обмежений у своєму праві на
спілкування з дитиною, турботу
відносно дитини та участь у її
вихованні, і може реалізувати свої
права шляхом домовленості з матір'ю
дитини щодо встановлення часу
спілкування, або за рішенням органу
опіки та піклування чи за судовим
рішенням.

Судові витрати в справі, а саме суму
судового збору в розмірі 458 грн. 82 коп.,
відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, слід
стягнути з відповідача на користь
позивача.

На підставі ст. 104, 105, 110, 112, 141, 150, 160, 161
Сімейного кодексу України, ст. 3
Конвенції про права дитини, принципу 6
Декларації прав дитини, прийнятою
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 174, 209, 212-215 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи, які не заявляють самостійні
вимоги : орган опіки та піклування
виконавчого комітету Ірпінської
міської ради служби у справах дітей
Ірпінської міської ради, орган опіки та
піклування виконавчого комітету
Бориспільської міської ради Київської
області - про розірвання шлюбу та
визначення місця проживання дитини -
задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
який зареєстрований 07 травня 2010 року у
Відділі реєстрації актів цивільного
стану Святошинського районного
управління юстиції у м. Києві, актовий
запис № 441.

Прізвище після розірвання шлюбу ОСОБА_1
залишити - ОСОБА_1.

Визначити місце проживання дочки
ОСОБА_3, ІІНФОРМАЦІЯ_1разом з матір'ю
ОСОБА_1, за адресою : АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (який
зареєстрований за адресою : АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер : НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4
(зареєстрована за адресою : АДРЕСА_3,
ідентифікаційний номер : НОМЕР_2)
судові витрати по сплаті судового
збору в розмірі 458 гривень 82 копійок
(чотириста п'ятдесят вісім гривень
вісімдесят дві копійки).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Київської області через
Бориспільський міськрайонний суд
Київської області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення до апеляційного суду Київської
області через Бориспільський
міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

Л.В.Яковлєва