Справа № 161/839/14-ц
Провадження № 2/161/982/14
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А
Ї Н И

17 березня 2014 року

Луцький міськрайонний суд Волинської
області в складі:

головуючого - судді
Пушкарчук В.П.,

при секретарі - Акайомовій
Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» про визнання
кредитних договорів недійсними, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Комерійний банк «Надра» про визнання
кредитних договорів недійсними.

Свій позов обґрунтовує тим, що
наприкінці 2011 року її було викликано як
свідка для дачі пояснень по
кримінальній справі про обвинувачення
ОСОБА_2 у вчиненні злочинів
передбачених ст.ст. 366 ч. 1, 358 ч. 1, ч. 2 ч. 3,
192 ч. 2 КК України. Під час допиту ОСОБА_1
дізналася, що на її ім'я в ПАТ КБ «Надра»
було оформлено два кредити до яких я
має будь-якого стосунку.

11 вересня 2008 року ОСОБА_2 шляхом
підроблення особистого підпису ОСОБА_1
на кредитному договорі № 79829411 отримав
кредит в банку в розмірі 5 000,00 доларів
США.

Таким самим чином, 17 вересня 2008 року
ОСОБА_2 було оформлено кредитний
договір № 79898426 на суму 25 000,00 гривень.

Про дані договори на момент їх
оформлення позивач нічого не знала,
жодних документів, які б стосувались
укладення таких договорів ніколи не
підписувала, в банку не була, грошей не
брала.

Наведені обставини підтверджує
постановою Луцького міськрайонного
суду від 06 грудня 2011 року по
кримінальній справі № 1-1075/2011, яка
набрала законної сили (аркуш 19
постанови).

Оскільки нею дані кредитні договори №
79829411 від 11.09.2008 року та № 79898426 від 17.09.2008
року не укладалися, просить визнати їх
недійсними.

В судове засідання позивач подала
заяву, в якій позов підтримала з
підстав, викладених у заяві та просила
її задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання подав заяву, в якій не визнав,
просив відмовити в його задоволенні.

Розгляд справи здійснювався за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, без фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197
ЦПК України.

Дослідивши представлені письмові
докази в справі, суд прийшов до
висновку, що позов підставний і
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

З оглянутої в судовому засіданні
матеріалів кримінальної справи №
1-1075/2011 встановлено, що постановою
Луцького міськрайонного суду від 06
грудня 2011 року звільнено ОСОБА_2 від
кримінальної відповідальності за
вчинення злочинів передбачених ст.ст.
366 ч. 1, 358 ч. 1, ч. 2 ч. 3, 192 ч. 2 КК України на
підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про
амністію» ввід 08.07.2011 року. Даною
постановою встановлено факти
заволодіння коштами шляхом укладення
фіктивних кредитних договорів, в тому
числі і кредитних договорів
№6М/2007/840-МКЛ/716 від 21.12.2007 № 79829411 від
11.09.2008 року та № 79898426 від 17.09.2008 року.

Частина 4 ст. 61 ЦПК України зазначає, що
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені цією особою.

Статтею 204 ЦК України зазначено, що
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Згідно ч.1, ч. 3 ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.

А тому, враховуючи, що ОСОБА_1 не
підписувала вищезгаданих кредитних
договорів, що стверджується згаданою
постановою суду, то укладені 11.09.2008 року
та 17.09.2008 року кредитні договори № 79829411
та № 79898426 суперечать нормам цивільного
законодавства і не відповідають
внутрішній волі позивача, в зв'язку з
чим їх слід визнати недійсними.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ПАТ КБ
«Надра» в дохід держави слід стягнути
243,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 61, 79, 84, 88, 209,
213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст. 203,
204, 215, 236 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати недійсним кредитний договір №
79829411 від 11 вересня 2008 року, укладений
між Публічним акціонерним товариством
комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1.

Визнати недійсним кредитний договір №
79898426 від 17 вересня 2008 року, укладений
між Публічним акціонерним товариством
комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Надра» в
дохід держави 243,60 (двісті сорок три
гривні шістдесят копійок) грн. судового
збору.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду
В.П.
Пушкарчук