Єдиний унікальний номер 247/34/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/3482/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року Апеляційний
суд Донецької області в складі:

Головуючої судді
Краснощокової Н.С.

суддів
Могутової Н.Г.

Безрученко Ю.О.

при секретарі
Папченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Торезького міського суду
Донецької області від 12 березня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про стягнення грошових коштів,
витрачених на поховання, витрат на
ремонтні роботи,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до апеляційного
суду Донецької області з апеляційною
скаргою на рішення Торезького міського
суду Донецької області від 12 березня 2014
року, яким у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
грошових коштів, витрачених на
поховання, витрат на ремонтні роботи
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове рішення про
задоволення її позовних вимог,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.
Зазначає, що суд при ухваленні рішення
посилався на докази, надані
відповідачем та не прийняв до уваги
докази, надані позивачем. Вважає, що
вона надала суду докази того, що вона за
власні кошти за проханням ОСОБА_4
придбала товари для ремонту квартири
АДРЕСА_1, яку ОСОБА_4 заповідав їй. Крім
того, вважає, що має право на
відшкодування витрат на поховання у
розмірі 7 240 грн. 90 коп.

В судовому засіданні позивач доводи
апеляційної скарги підтримала, просила
скасувати рішення суду першої
інстанції.

Відповідач в судовому засіданні
заперечувала проти задоволення
апеляційної скарги, вважає рішення
суду законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позову ОСОБА_2, виходив з
наступного.

09 січня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
Торезького міського суду Донецької
області з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення грошових коштів, витрачених
на поховання ОСОБА_4, витрат на ремонтні
роботи в належній йому квартирі.

Згідно заповіту від 09 вересня 2008 року,
посвідченого державним нотаріусом
Торезької державної нотаріальної
контори, ОСОБА_4 заповів ОСОБА_2 належну
йому квартиру АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_4
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Торезького міського суду
Донецької області від 18 вересня 2013 року
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про усунення від права на
спадкування, визнання права особистої
приватної власності на квартиру
відмовлено. Зустрічну позовну заяву
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 за участю третіх осіб
Торезької державної нотаріальної
контори, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання
права власності на ? частини квартири,
визнання права на обов'язкову частку у
спадщини на ? частини квартири,
визнання заповіту частково недійсним
задоволено частково. Визнано заповіт
від 09 вересня 2008 року, складений ОСОБА_4
на ім'я ОСОБА_2 на квартиру, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
посвідчений державним нотаріусом
Торезької державної нотаріальної
контори, частково недійсним. Визнано за
ОСОБА_3 право власності на ? частину
квартири, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_3 право
власності на ? частину спірної
квартири, як на обов'язкову частину
спадщини.

Ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 16 жовтня 2013 року рішення
Торезького міського суду Донецької
області від 18 вересня 2013 року залишено
без змін.

Згідно Разового доручення №166 на
виплату допомоги на поховання О/Р 140933
від 13.02.2013 року виплата допомоги на
поховання померлого ОСОБА_4 здійснена в
сумі 11 924 грн. 10 коп. ОСОБА_2

Згідно договору купівлі-продажу
квартири від 09 вересня 2008 року ОСОБА_2,
яка діяла від імені ОСОБА_7 продала, а
ОСОБА_4 купив квартиру АДРЕСА_1.

Позивач вважає, що на ремонт квартири
ОСОБА_4 вона витратила 34704 грн., тому
відповідач з урахуванням її права
власності на частку квартири повинна
відшкодувати їй 26028 грн., які по просила
стягнути з відповідача. Також просила
стягнути понесені нею витрати на
поховання ОСОБА_4

Згідно повідомлення Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Торезі
Донецької області від 28.02.2014 року
№01-03/03-317 ОСОБА_4 отримував виплати по
профзахворюванню та втраті
працездатності за травмою 03.05.1991 року.
Згідно довідки МСЕК від 05.05.1997 року
відсоток втрати працездатності за
сукупністю складає 60%.

Згідно копій чеків, квитанцій та
накладних позивачем витрачено на
організацію поховання ОСОБА_4: 2 955 грн. -
на костюм, сорочку, туфлі; 980 грн. - на
транспортні послуги; 4 250 грн. - на труну;
245 грн. - на хрест; 40 грн. - на табличку; 460
грн. - на поховальний обід; 65 грн. - на
рушник та хрест; 50 грн. - на хустинки
чоловічі, 20 грн. - на салфетки, 20 грн. - на
рушник, 15 грн. - на хустинку під Біблію,
675 грн. - на вінок, 395 грн. - на вінок, 285
грн. - на вінок, 900 грн. - на могилу, 630 грн.
- на бригаду для поховання, 650 грн. - на
катафалк, 200 грн. - на доставку померлого
до моргу, 260 грн. - на оформлення пакету
документів, 40 грн. - на оренду
інструментів, 35 грн. - на шаль чорну, 250
грн. - на послуги, 500 грн. - на церкву, 5 250
грн. - на поминальний обід, а всього на
суму 19 165 грн.

Рішенням Торезького міського суду
Донецької області від 12 березня 2014 року
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,
витрачених на поховання, витрат на
ремонтні роботи відмовлено з тих
підстав, що враховуючи, що позивач
допомогла провести ремонт у квартирі
за власні кошти, але не довела за
допомогою належних та допустимих
доказів, з урахуванням положень статей
57-59 ЦПК України , що між нею та ОСОБА_4,
між нею та ОСОБА_3 була дійсно
домовленість щодо ремонту зазначеної
квартири, що між нею та ОСОБА_4, ОСОБА_3
виникли зобов»язання про
відшкодування витрат на цей ремонт.
Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог про стягнення витрат, понесених
на поховання, суд прийшов до висновку,
що позивачу були компенсовані витрати
на поховання померлого ОСОБА_3

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, дослідивши матеріали цивільної
справи та обговоривши доводи
апеляційних скарг, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 360 ЦК України
співвласник відповідно до своєї частки
у праві спільної часткової власності
зобов'язаний брати участь у витратах на
управління, утримання та збереження
спільного майна, у сплаті податків,
зборів (обов'язкових платежів), а також
нести відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном.

Відповідно до ч.1 ст. 1231 ЦК України до
спадкоємця переходить обов'язок
відшкодувати майнову шкоду (збитки),
яка була завдана спадкодавцем.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися
на засадах добросовісності, розумності
та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних и
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін чи
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтю 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Статтею 2 Закону України «Про поховання
та похоронну справу» визначено, що
поховання померлого - комплекс заходів
та обрядових дій, які здійснюються з
моменту смерті людини до поміщення
труни з тілом або урни з прахом у могилу
або колумбарну нішу, облаштування та
утримання місця поховання відповідно
до звичаїв та традицій, що не
суперечать законодавству.

Відповідно до ч.1 ст. 1232 ЦК України
спадкоємці зобов'язані відшкодувати
розумні витрати, які були зроблені
одним із них або іншою особою на
утримання, догляд, лікування та
поховання спадкодавця.

Згідно до ст. 53 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» у разі смерті пенсіонера
особам, які здійснили його поховання,
виплачується допомога на поховання
пенсіонера в розмірі двомісячної
пенсії, яку отримував пенсіонер на
момент смерті.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_2 суд першої інстанції дійшов
висновку, що надані позивачем копії
чеків та договорів на придбання
предметів для ремонту не підтверджують
того, що їх було придбано виключно за її
власні кошти в той час, коли вони
проживали разом із ОСОБА_4, а також того,
що вони були використані саме для
ремонту. Не підтверджують вказаних
доводів і надані довідки з місця роботи
щодо отриманої заробітної плати та
доходи від здійснення підприємницької
діяльності. З урахуванням належних та
допустимих доказів позивач не довела,
що між нею та ОСОБА_4, між нею та
відповідачем була дійсно домовленість
щодо ремонту спірної квартири та
наявність зобов'язань про
відшкодування витрат на ремонт.

Суд також дійшов висновку, що витрати
на проведення поховання не відносяться
до таких, що підлягають стягненню,
оскільки вони проведені після
поховання померлого та не відносяться
до витрат на поховання, відшкодовувати
які зобов'язані спадкоємці. Крім того,
судом встановлено, що у період з 07
лютого по 11 лютого 2013 року позивач з
дозволу ОСОБА_4, зняла з його карткового
рахунку 18 000 грн., проте позивачем не
доведено, що вказані гроші були
використані на лікування ОСОБА_4, тому
суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 були
компенсовані витрати на поховання
померлого ОСОБА_4 і тому позовні вимоги
в цій частині також не підлягають
задоволенню. Також судом було
встановлено, що позивач отримала
допомогу на поховання у розмірі 11924 грн.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
не дають підстав для висновку, що
неправильне застосування судом норм
матеріального чи процесуального
закону призвело або могло призвести до
неправильного вирішення спору.

За таких обставин суд першої інстанції
обгрунтовано прийшов до висновку, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню, оскільки позивачем вони
не доведені відповідно до положень
діючого законодавства.

Згідно із статтею 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу в залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суд з одних
лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України,
апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Торезького міського суду
Донецької області від 12 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
та може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили безпосередньо
до Вищого спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: