Справа № 508/1182/13-ц
№2-508/22/14 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

20 лютого 2014 року Миколаївський
районний суд Одеської області.

В складі головуючого судді -
Парій І.О.

При секретарі
Товт Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в с.м.т. Миколаївка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Надія
України» про визнання договору оренди
земельної ділянки недійсним і
витребування земельної ділянки із
чужого незаконного володіння.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Надія
України» про визнання договору оренди
земельної ділянки недійсним і
витребування земельної ділянки із
чужого незаконного володіння, оскільки
договір оренди №251 від 1 вересня 2011 року
земельної ділянки, яка належить йому на
праві приватної власності згідно
державного акта серії АЯ№5519440, з
відповідачем він особисто не
підписував.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнав і пояснив, що
договір оренди земельної ділянки,
укладений між позивачем та
відповідачем 1 вересня 2011 року
відповідає чинному законодавству.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши
свідків, проаналізувавши письмові
докази по справі суд вважає, що
заявлені вимоги задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
позивач ОСОБА_1 на праві власності має
земельну ділянку АДРЕСА_1 площею 8,39 га,
яка розташована на території
Новопетрівської сільської ради
Миколаївського району Одеської
області, що підтверджується копією
державного акта на право приватної
власності на земельну ділянку та
доданими до нього документами (а.с.9-12).

1 вересня 2011 року між позивачем ОСОБА_1,
якому належить на праві приватної
власності земельна ділянка згідно
державного акту серії АЯ № 5519440 та
відповідачем СТОВ «Надія України»
було укладено договір оренди
зазначеної земельної ділянки строком
на 5 (п'ять років) та зареєстрованого у
відділі Держкомзему у Миколаївському
районі Одеської області 4 квітня 2012
року (а.с.14-17).

За умовами зазначеного договору
орендодавець надає, а орендар приймає в
строкове платне користування земельну
ділянку сільськогосподарського
признання, яка знаходиться на
території Новопетрівської сільської
ради Миколаївського району Одеської
області. Договір укладено на 10 років.
Орендар повинен щорічно сплачувати
орендну плату в грошовій або
натуральній формі.

У відповідності до ч.1 ст. 237 ЦК України
представництво є правовідношення, в
якому одна сторона (представник)
зобов'язана або має право вчинити
правочин від імені другої сторони, яку
вона представляє.

У відповідності до ч.1,2 ст. 238 ЦК України
представник може бути уповноважений на
вчинення лише тих правочинів, право на
вчинення яких має особа, яку він
представляє; представник не може
вчиняти правочин, який відповідно до
його змісту може бути вчинений лише
особисто тією особою, яку він
представляє.

Але, згідно ч.1, ч.2 ст. 241 ЦК України:

- правочин, вчинений представником
з перевищенням повноважень, створює,
змінює, припиняє цивільні права та
обов'язки особи, яку він представляє,
лише у разі наступного схвалення
правочину цією особою. Правочин
вважається схваленим зокрема у разі,
якщо особа, яку він представляє,
вчинила дії, що свідчать про прийняття
його до виконання;

- наступне схвалення правочину
особою, яку представляють, створює,
змінює і припиняє цивільні права та
обов'язки з моменту вчинення цього
правочину.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні
пояснила, що договір оренди земельної
ділянки , яка належить її сину ОСОБА_1 ,
підписувала вона особисто за свого
сина ОСОБА_1, про що пізніше повідомила
йому. Орендну плату по договору оренди
земельної ділянки вона не отримувала,
зазначену орендну плату щорічно
отримував особисто її син ОСОБА_1.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
пояснив, що він особисто не підписував
договір оренди, замість нього договір
оренди підписала його мама - ОСОБА_2. Про
те, що мама підписала договір оренди
належної йому земельної ділянки він
знав, але не ставив питання про
визнання його недійсним тому, що на той
час він працював. За весь період
перебування земельної ділянки в оренді
у відповідача він особисто отримував
орендну плату, передбачену договором
оренди. Проти умов договору оренди
земельної ділянки заперечень у нього
немає. Відповідач за період оренди
земельної ділянки повністю виконував
свої обов'язки по договору оренди і
претензій до відповідача з приводу
виконання його обов'язків по договору
оренди він не має і претензій до
відповідача не мав. Після звільнення
його з роботи у зв'язку з досягненням
пенсійного віку він вирішив самостійно
обробляти належну йому земельну
ділянку і тому просить визнати договір
оренди зазначеної земельної ділянки
недійсним.

Представник відповідача у судовому
засіданні пояснив, що щорічно з
позивачем проводились розрахунки
згідно договору оренди земельної
ділянки у повному об'ємі, позивач
особисто отримував орендну плату
щорічно і при цьому ніяких претензій
щодо укладення договору оренди
земельної ділянки та розрахунків по
договору оренди він не заявляв.

Орендар виконував усі умови договору
оренди протягом 2011-2013 років, що
фактично підтверджують сторони та
матеріали справи (а.с.24-28).

Таким чином позивач, будучи
увідомленим про те, що його мати
підписала договір оренди земельної
ділянки, не ставив питання про
скасування зазначеного договору
оренди, постійно і особисто отримував
орендну плату у повному обсязі згідно
договору оренди, ніяких претензій щодо
розрахунків по договору оренди не мав,
що свідчить про те, що він повністю
схвалив спірний договір оренди, хоча
він не був особисто ним підписаний, а
його близькою особою - матір'ю. Дії
позивача ОСОБА_1 свідчать про те, що
оспорюваний договір оренди прийнятий
ним до виконання.

Керуючись ст. 10,60, 212-218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И
В:

ОСОБА_1 в задоволенні позову до
СТОВ «Надія України» про визнання
договору оренди №251 від 1 вересня 2011
року земельної ділянки АДРЕСА_1, площею
8,39 гектарів, яка розташована на
території Новопетрівської сільської
ради Миколаївського району Одеської
області та належить позивачу на
підставі державного акту серії ЯА №
551940 від 2005 року та витребуванні
зазначеної земельної ділянки із чужого
незаконного володіння - відмовити.

У відповідності до ч.1 ст. 89 ЦПК
України ОСОБА_1 відмовити в стягненні з
СТОВ «Надія України» судових витрат в
сумі 1390 гривень 92 коп..

На рішення може бути подана
апеляція до Апеляційного суду Одеської
області через Миколаївський районний
суд Одеської області шляхом подачі
апеляції в десятиденний строк після
виготовлення повного рішення суду.

Суддя: