Головуючий суду 1 інстанції - Зайцев
Доповідач - Коротенко Є.В.
Справа № 431/785/14-ц
Провадження № 22ц/782/2053/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Луганської області в складі:

головуючого судді - Коротенка Є.В.,

суддів - Околота Г.М., Коновалової
В.А.,

при секретарі - Борзило О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі апеляційного суду
Луганської області в м.Луганську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Старобільського районного суду
Луганської області від 09 квітня 2014 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
Старобільського району електричних
мереж товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» про визнання
дій незаконними,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Старобільського районного
суду Луганської області від 09.04.2014 року
в задоволенні позову ОСОБА_2 до
Старобільського РЕМ ТОВ «ЛЕО» про
визнання дій незаконними було
відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням
суду, ОСОБА_2 звернувся до суду з
апеляційною скаргою на нього, вважає
його незаконним, необгрунтованим,
ухваленим з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просив оскаржуване рішення скасувати
та ухвалити нове.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду, судова колегія вважає апеляційну
скаргу такою, що не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

При апеляційному розгляді вказаної
цивільної справи колегія суддів
приймає до уваги положення ч.1 ст.303
Цивільного процесуального кодексу
України, відповідно до якого під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом першої інстанції у відповідності
до вимог ст.ст.212, 213 ЦПК України були
повно і всебічно дослідженні обставини
справи та дана належна оцінка доказам,
на які сторони посилалися в суді першої
інстанції. Суд правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що ОСОБА_2
зареєстрований та проживає за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.5).

Вказаний будинок належить на праві
власності матері позивача - ОСОБА_3
(а.с.41-46), однак, відповідно до вимог ч.3
ст.156 Житлового кодексу України,
споживачем електричної енергії за
вказаною адресою є і ОСОБА_2

Із копії договору № 832669068 про
користування електричною енергією,
укладеного 10.07.2008 року між ОСОБА_3 та ТОВ
«ЛЕО», чітко вбачається, що показання
приладу обліку електричної енергії №
0850356 на момент укладення договору
складали 00002 кВт (а.с.24). Відповідно до
п.п.3.2.14 вказаного договору, споживач
електричної енергії зобов'язується
щомісячно до 10 числа наступного за
розрахунковим місяцем надавати
енергопостачальнику електричної
енергії дані про фактичні покази
прилади обліку зафіксовані на 1 число
поточного місяця (а.с.24-26).

Згідно акту № 0031830 від 19.12.2013 року, у
будинку АДРЕСА_1 було знято
електролічильник № 0850356 з показаннями
47801 кВт. (а.с.20-21).

Зазначене вище підтверджується і
роздруківкою по особовому рахунку №
НОМЕР_1 відкритому на ім'я ОСОБА_3 від
25.02.2014 року (а.с.30-33).

Крім того, згідно акту проведення
експертизи лічильника електроенергії,
протоколу експертної перевірки № 10 та
висновку за результатами експертної
перевірки лічильника від 15.01.2014 року,
показання електролічильника на момент
перевірки встановлені 47801 кВт, а
лічильник визнано годним до
експлуатації (а.с.27-29).

При таких обставинах місцевий суд при
ухваленні рішення дійшов вірного
висновку про правомірність дій
посадових осіб товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» при
нарахуванні заборгованості за спожиту
електричну енергію у будинку АДРЕСА_1
та про безпідставність позовних вимог
ОСОБА_2

Також колегія суддів приймає до уваги
наступне.

Статтею 64 Конституції України
передбачено право кожного на судовий
захист.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання, кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало
до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в
натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші
способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової)
шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Реалізуючи передбачене ст.64
Конституції України право на судовий
захист, звертаючись до суду, особа
вказує в позові власне суб'єктивне
уявлення про порушене право чи
охоронюваний інтерес та спосіб його
захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати
об'єктивну оцінку наявності порушеного
права чи інтересу на момент звернення
до суду, а також визначити, чи
відповідає обраний позивачем спосіб
захисту порушеного права тим, що
передбачені законодавством, та чи
забезпечить такий спосіб захисту
відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи
невідповідність обраного позивачем
способу його захисту способам,
визначеним законодавством
встановлюється при розгляді справи по
суті та є підставою для прийняття
судового рішення про відмову в позові,
оскільки, відповідно до ст.1 ЦПК
України, завданням цивільного
судочинства є справедливий,
неупереджений та соєчасний розгляд і
вирішення цивільним справ саме з метою
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, інтересів держави.

Як вбачається із уточненої позовної
заяви ОСОБА_2, позивачем заявлено
вимоги про визнання:

- математичних розрахунків
Старобільського відділення РЕС ТОВ
„ЛЕО" з кількості спожитої електричної
енергії за останні три роки (січень
2011-грудень 2013р.р.) незаконними (штучно
подігнаними в інтересах відповідача);

- строку експлуатації
електролічильника та його показання з
моменту встановлення ( з 19 травня 2008
року) до моменту зняття (19 грудня 2013
року), тобто 55 місяців. Покази
лічильника за вказаний період
відповідають 47800 Вт;

- виниклої заборгованості за 36
останніх місяців за умови контрольного
з'йому споживання електроенергії і про
стягнення з боржника заборгованості за
останні 36 місяців пропорційно цим
розрахункам.

Тобто, у даному випадку має місце
невідповідність обраного позивачем за
зустрічним позовом способу свого
захисту, способам, визначеним
законодавством (зокрема, статтею 16 ЦК
України).

Крім того, нарахування та відображення
у особовому рахунку заборгованості за
спожиту електроенергію само по собі ще
не порушує ніяких прав ОСОБА_2, оскільки
діючим законодавством, яке регулює
правовідносини, що виникли між
сторонами, не передбачено стягнення
нарахованої заборгованості
безпосередньо на підставі розрахунку
про заборгованість.

Таким чином обраний позивачем спосіб
судового захисту порушення цивільного
права чи цивільного інтересу не є
ефективним засобом захисту, тобто
таким, що відповідає змісту порушеного
права, характеру його порушення та
наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Приймаючи до уваги викладене, судова
колегія вважає, що доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи, будь-яких належних
доказів на підтвердження своїх доводів
апелянти суду не надали, тому судом
першої інстанції постановлене
правильне по суті і справедливе
рішення.

Приймаючи до уваги викладене,
керуючись ст.ст.304, п.1 ч.1 ст.307, 308, 314-315, 317,
319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Старобільського районного
суду Луганської області від 09 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її оголошення, однак її може бути
оскаржено шляхом подання касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції: Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: