Справа №489/5333/13-ц 19.05.2014 19.05.2014 19.05.2014
Провадження №22-ц/784/1278/14
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючої: Кутової Т.З.,

суддів: Крамаренко Т.В., Буренкової К.О.,

при секретарі судового засідання:
Шпонарській О.Ю.,

за участю: позивача ОСОБА_1, її
представника ОСОБА_2, представника
відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного
суду м. Миколаєва від 17 березня 2014 року
у справі за її позовом до ОСОБА_3,
третя особа - Друга Миколаївська
державна нотаріальна контора, про
встановлення факту проживання однією
сім'ю та зміну черговості спадкування
за законом,

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя
особа - Друга Миколаївська державна
нотаріальна контора, про встановлення
факту проживання однією сім'єю та
зміну черговості спадкування за
законом.

Позивачка зазначала, що з січня 2007 року
і по день смерті ОСОБА_7 проживала з ним
однією сім'єю, мала спільне
господарство, побут і бюджет Останній з
2008 року страждав на тяжку хронічну
хворобу, яка почала прогресувати з
початку 2013 року. З цього часу ОСОБА_7
потребував постійного стороннього
догляду, оскільки перебував у
безпорадному стані. Вона із січня 2013
року постійно опікувалась ОСОБА_7, а
також матеріально утримувала його,
забезпечуючи продуктами харчування,
медикаментами та оплачуючи комунальні
послуги.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер. Після смерті
ОСОБА_7 відкрилася спадщина у вигляді
рухомого і нерухомого майна,
банківського вкладу.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_7
за законом є його рідні сестри ОСОБА_3
та ОСОБА_6

Посилаючись на наведені обставини,
позивачка, просила встановити факт
проживання її та ОСОБА_7 однією сім'єю
з січня 2007 року та змінити черговість
спадкування за законом, визнавши за
нею право на спадкування разом із
відповідачами, які є спадкоємцями
другої черги.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 28 листопада 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_6
залишені без розгляду, з підстав,
передбачених п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України.

Рішенням цього ж районного суду від
17 березня 2014 року в позові ОСОБА_1
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка
просить вказане рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення, яким її позов задовольнити.
Позивачка посилається на те, що
висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи, наявним у
ній доказам та положенням цивільного
права, якими врегульовано спірні
правовідносини.

Колегія вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню із наступних
підстав.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово.

Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу
право на спадкування за законом мають
рідні брати та сестри спадкодавця, його
баба та дід як з боку батька, так і з
боку матері.

Частиною другою ст. 1259 ЦК України
визначено, що фізична особа, яка є
спадкоємцем за законом наступних черг,
може за рішенням суду одержати право на
спадкування разом із спадкоємцями тієї
черги, яка має право на спадкування, за
умови, що вона протягом тривалого часу
опікувалася, матеріально
забезпечувала, надавала іншу допомогу
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

За змістом цієї норми та із врахуванням
вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України позивач
повинен довести факт опікування та
матеріального забезпечення
спадкодавця протягом тривалого часу, а
також перебування спадкодавця в
безпорадному стані, зумовленому
похилим віком, тяжкою хворобою або
каліцтвом, коли особа не може
самостійно забезпечувати умови свого
життя, потребує стороннього догляду,
допомоги та лікування.

У пункті 6 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування» роз'яснено, що
безпорадним слід розуміти стан особи,
зумовлений похилим віком, тяжкою
хворобою або каліцтвом, коли особа не
може самостійно забезпечувати умови
свого життя, потребує стороннього
догляду, допомоги та піклування.

Із матеріалів справи вбачається, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 Згідно копії
спадкової справи, заведеної Другою
Миколаївською державною нотаріальною
конторою, у березні 2012 року заяву про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7
подала його рідна сестра ОСОБА_3 У
липні 2012 року із заявою при прийняття
спадщини до нотаріальної контори
також звернулась позивачка.

Судом встановлено, що згідно довідок
Миколаївської обласної інфекційної
лікарні від 26 вересня 2013 року та
Миколаївської міської лікарні №3 від 17
березня 2014 року ОСОБА_7 хворів на
хронічний вірусний гепатит «С», в
зв'язку з чим проходив лікування у цих
медичних закладах відповідно у 2008
році та з 31 січня 2013 року по
ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно первинного акту
огляду МСЕК від 02 листопада 2012 року
ОСОБА_7 був визнаний інвалідом другої
групи внаслідок загального
захворювання безстроково і згідно
висновку цієї комісії про умови та
характер праці він міг виконувати
легкі види труда, у тому числі і на дому.

Із матеріалів справи також видно, що
крім пенсії по інвалідності ОСОБА_7 мав
дохід з надання послуг по перевезенню
вантажів, належним йому автомобілем. Із
пояснень позивачки вбачається, що
розмір її зарплати складав 1400 грн.

Встановивши наведені обставини, суд
першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про те, що
оскільки ОСОБА_1 не довела належними
доказами, як це передбачено ст. ст.59, 60
ЦПК України, що спадкодавець ОСОБА_7
перебував у безпорадному стані,
обумовленому тяжкою хворобою,
потребував стороннього догляду,
матеріальної допомоги та піклування,
то відсутні підстави, передбачені ч.2
ст. 1259 ЦК України, визнання її права на
спадкування разом із відповідачем як
спадкоємцем другої черги за законом.

За змістом ст. 256 ЦПК України у судовому
порядку можуть бути встановлені факти,
від яких залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

У п. 7 постанови Пленум Верховного Суду
України від 31 березня 1995 року №5 «Про
судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення» роз'яснив, що суд вправі
розглядати справи про встановлення
родинних відносин, коли цей факт
безпосередньо породжує юридичні
наслідки.

З огляду на наведене, суд першої
інстанції правильно вважав, що вимоги
ОСОБА_1 про встановлення факту
проживання із спадкодавцем ОСОБА_7
однією сім'єю не менше п'яти років теж
не підлягають задоволенню, оскільки
така вимога може бути встановлена при
умові, що вона має юридичне значення і
пов'язана із наступним вирішенням
спору про право, зокрема і в разі, якщо
із цього факту випливає встановлення
права на спадщину поза чергою.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про
безпідставність висновку суду першої
інстанції стосовно того, що ОСОБА_7 не
перебував у безпорадному стані і не
потребував стороннього догляду не
підлягають задоволенню, оскільки
спростовуються довідками
Миколаївської обласної лікарні від 26
вересня 2013 року та Миколаївської
міської лікарні №3 від 17 березня 2014
року, а також довідкою до акту огляду
МСЕК від 02 листопада 2012 року.

Посилання на те, що суд першої
інстанції не дав належної оцінки
показам свідків на підтвердження
безпорадного стану спадкодавця теж не
заслуговують на увагу, оскільки цим
доказам суд у відповідності до ст. 212
ЦПК України дав належну правову оцінку
у сукупності із наявними у справі
письмовими доказами.

Оскільки оскаржуване рішення ухвалено
з додержанням вимог матеріального і
процесуального права, то колегія не
вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.303, 307,308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а
рішення Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 17 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але з цього часу
протягом двадцяти днів може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуюча:
Судді: