КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/2369/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді
Петренка В.С.

за участю секретаря -
Лебедюк І.О., Гарнаженко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом

Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк»

до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулося до Київського районного
суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2, в
якому просить суд стягнути з
відповідача заборгованість за
кредитним договором у розмірі 11
982,17грн., яка складається з:
заборгованості за кредитом у розмірі 3
261,22грн., заборгованості по процентам за
користування кредитом у розмірі 7 674,
18грн., штраф (фіксована частина) у
розмірі 500, 00грн. та штраф (процентна
складова) у розмірі 546,77грн., а також
просив суд стягнути з відповідача
судовий збір у розмірі 229, 40грн.

В обґрунтування заявленого позову
представник позивача посилається на
те, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та
відповідачкою - ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір №б/н від 14.07.2006року,
відповідно до умов якого, відповідачка
- ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 2 500,
00грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Порушення відповідачкою зобов'язань по
укладеному кредитному договору від
14.07.2006року щодо своєчасного погашення
кредиту зумовило звернення ПАТ КБ
«Приватбанк» до суду із відповідним
позовом.

У судовому засіданні 16.05.2014року
представник позивача позовні вимоги
підтримав у повному обсязі та просив
суд їх задовольнити.

Відповідачка у судове засідання
з'явилась, позов не визнала. У наданому
суду письмовому запереченні вказувала
на сплив строку позовної давності.

Вислухавши пояснення представника
позивача, відповідачки, дослідивши та
проаналізувавши матеріали справи, суд
дійшов висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог, виходячи з
наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом у судовому
засіданні, 14.07.2006року відповідачка -
ОСОБА_2 звернулася до позивача із
заявою, відповідно до якої, банк надає
позичальнику строковий кредит у сумі 2
500, 00грн., з умовами сплати за
користування кредитом відсотків у
розмірі 30% на рік, на суму залишку
заборгованості по кредиту. Погашення
заборгованості по кредитному ліміту
може проводитися шляхом внесення
коштів на картку клієнта або шляхом
списання банком коштів з дебетової
карти.

Відповідно до п.п. 6.5., 6.6. умов та правил
надання банківських послуг
позичальник зобов'язується погашати
заборгованість по кредиту, відсоткам
за його використання, по перевитратам
платіжного ліміту, а також сплачувати
комісії на умовах, передбачених даним
договором. У разі невиконання
зобов'язань по договору, на вимогу
банку виконати зобов'язання по
поверненню кредиту, оплаті винагороди
банку.

Згідно п. 5.4. умов та правил надання
банківських послуг строк погашення по
кредиту (кредитний ліміт, кредитна
лінія) по платіжним картам без
встановленого мінімального
обов'язкового платежу, проводиться у
наступному порядку: строк погашення
відсотків по кредиту - щомісячно за
попередній місяць; строк погашення
кредиту - у повному обсязі, не пізніше
останнього дня місяця, зазначеного на
платіжній карті.

Відповідно до п.п. 5.5., 5.5.1., 8.6. умов та
правил надання банківських послуг, за
використання кредитом банк нараховує
відсотки у розмірі, встановленому
тарифами, із розрахунку 360 календарних
днів у році. За несвоєчасне виконання
боргових зобов'язань держатель сплачує
відсотки по збільшеній відсотковій
ставці або додаткову комісію, розміри
яких визначаються тарифами. При
порушенні клієнтом строків платежів по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбачених договором більш ніж на 120
днів, клієнт зобов'язаний сплатити
банку штраф у розмірі 500грн. + 5% від суми
позову.

Відповідно до п. 9.12. умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом дванадцяти місяців з моменту
його підписання. Якщо протягом цього
строку жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично лонгується
на такий же термін.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з умовами та
правилами надання кредиту складає між
ним та банком договір про надання
банківських послуг, про що свідчить
його підпис у заяві.

Невиконання відповідачем своїх
зобов'язань по вищезазначеному
договору щодо своєчасного погашення
кредиту, зумовило звернення ПАТ КБ
«Приватбанк» до суду із відповідним
позовом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов - відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом. Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і з неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК
України за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або
інші речі, визначені родовими ознаками,
а позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК
України позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором. Позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу. Якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Як вбачається із наданого
представником позивача розрахунку
заборгованості станом на 10.11.2013року
(а.с. 4-5), у відповідачки наявна
заборгованість за кредитним договором
б/н від 14.07.2006року, яка дорівнює 11
982,17грн., та складається з:
заборгованості за кредитом у розмірі 3
261,22грн., заборгованості по процентам за
користування кредитом у розмірі 7 674,
18грн., штраф (фіксована частина) у
розмірі 500, 00грн. та штраф (процентна
складова) у розмірі 546,77грн.

Положення Глави 19 ЦК України, що
регулюють позовну давність, вказують,
зокрема, на таке. Позовна давність - це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу
(ст. 256).

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257).

Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила
(ч.2 ст. 261).

Позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту (ст. 267).

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК
України для окремих видів вимог
законом може встановлюватися
спеціальна позовна давність: скорочена
або більш тривала порівняно із
загальною позовною давністю. Позовна
давність в один рік застосовується,
зокрема, до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені).

Приймаючи до уваги, що позовна давність
за домовленістю сторін збільшена не
була, суд зазначає, що до вимог про
стягнення заборгованості за кредитом,
заборгованості по процентам за
користування кредитом та штрафу
застосовується загальна позовна
давність тривалістю три роки.

В матеріалах справи наявне письмове
заперечення відповідачки про
застосування наслідків спливу строків
позовної давності (а.с. 21-22, 43-44). Про
застосування спливу позовної давності
було заявлено відповідачкою і в
судовому засіданні.

Згідно п. 5.4. умов та правил надання
банківських послуг строк погашення по
кредиту (кредитний ліміт, кредитна
лінія) по платіжним картам без
встановленого мінімального
обов'язкового платежу, проводиться у
наступному порядку: строк погашення
відсотків по кредиту - щомісячно за
попередній місяць; строк погашення
кредиту - у повному обсязі, не пізніше
останнього дня місяця, зазначеного на
платіжній карті.

З матеріалів справи вбачається, що
строк дії платіжної картки
встановлений січень 2010року.

З позовною заявою ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулося до Київського районного
суду м. Одеси 26.11.2013року, про що свідчить
штамп канцелярії на позовній заяві (вх.
суду №47068/13) (а.с. 2).

Таким чином, суд зазначає, що про
порушення своїх прав позивач дізнався
01.02.2010року, а з позовом до суду
звернувся 26.11.2013року, отже строк
позовної давності за вимогами про
стягнення заборгованості за кредитом у
розмірі 3 261, 22грн. - пропущено.

Щодо вимог позивача про стягнення
процентів за користування кредитом,
суд зазначає наступне.

З розрахунку заборгованості станом на
10.11.2013року та виписки по особовому
рахунку (а.с. 4-5, 27-33) вбачається, що
останній платіж по погашенню процентів
було здійснено відповідачкою
22.10.2009року, наступний період погашення
відсотків з 01.11.2009року по 01.12.2009року за
попередній місяць, однак у зазначений
період погашення відсотків здійснено
не було, у зв'язку з чим, перебіг
позовної давності починається з
01.12.2009року, тобто з кінцевої дати, коли
наступний платіж по погашенню кредиту
повинен був бути здійснений ОСОБА_2

Таким чином, суд зазначає, що про
порушення своїх прав по сплаті
процентів позивач дізнався 01.12.2009року,
а з позовом до суду звернувся лише
26.11.2013року, отже строк позовної
давності за вимогами про стягнення
процентів за користування кредитом у
розмірі 7 674, 18грн. також пропущено.

Крім того, позивачем пропущено строк
позовної давності за вимогами про
стягнення штрафів (фіксована частина
та процентна складова), оскільки
відповідно до п. 8.6. умов та правил
надання банківських послуг, при
порушенні клієнтом строків платежів по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбачених договором більш ніж на 120
днів, клієнт зобов'язаний сплатити
банку штраф у розмірі 500грн. + 5% від суми
позову, а про порушення своїх прав в
частині сплати кредиту позивач
дізнався 01.02.2010року, в частині сплати
процентів за користування кредитом
01.12.2009року.

Представником позивача не надано суду
належних доказів на підтвердження
поважності причин пропуску звернення
до суду із вимогами про стягнення з
ОСОБА_2 заборгованості за кредитним
договором, заборгованості по процентам
за користування кредитом, штрафу
(фіксована частина) та штрафу
(процентна складова), а тому позовні
вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» хоча і є
обґрунтованими, однак не підлягають
задоволенню у зв'язку із пропуском
строку звернення до суду.

З урахуванням викладеного, у
задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк»
про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості
за кредитом у розмірі 3 261,22грн.,
заборгованості по процентам за
користування кредитом у розмірі 7 674,
18грн., штрафу (фіксована частина) у
розмірі 500, 00грн. та штрафу (процентна
складова) у розмірі 546,77грн., слід
відмовити.

Згідно до ст. 88 ЦПК України підстави для
покладення на відповідачку витрат по
сплаті судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст. 88, 213, 215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду м. Одеси апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Петренко В. С.