УХВАЛА

іменем україни

30 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової Є.П.,
Євтушенко О.І.,

Колодійчука В.М., Ситнік
О.М.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Октант-Центр» про
відшкодування моральної шкоди,

за касаційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Октант-Центр» на рішення
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 17 жовтня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Хмельницької області від 16 грудня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом до Закритого
акціонерного товариства «Октант» (далі
- ЗАТ «Октант») про відшкодування
моральної шкоди.

Посилалася на те, що 2 серпня 2007 року між
нею та ЗАТ «Октант» було укладено
договір про дольове інвестування у
житлове будівництво № 4-ГЕ-7'9, згідно
умов якого відповідач зобов'язувався
побудувати та не пізніше 1 кварталу 2009
року передати у власність позивачки
нерухоме майно площею 48,9 кв. м, що
розташоване на четвертому поверсі
багатоповерхового будинку по АДРЕСА_1,
а позивачка зобов'язувалася
забезпечити відповідне інвестування
об'єму будівництва та прийняти його у
власність. Позивачка вказує, що оплата
за договором нею була проведена
повністю в сумі 370 417,50 грн раніше
встановленого у договорі терміну.
Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 9 вересня 2011
року, про яке позивачці стало відомо
лише в грудні 2012 року, встановлено факт
самовільного зайняття відповідачем
земельної ділянки за вказаною адресою
та зобов'язано за власні кошти знести
будівлі багатоповерхового житлового
будинку. Через зазначені обставини
позивачка вказувала, що не впевнена у
вчасності завершення будівництва, а
тому просила стягнути з ЗАТ «Октант» 370
417,50 грн моральної шкоди.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 17 жовтня
2013 року замінено відповідача із ЗАТ
«Октант» на ТОВ «Октант- Центр» (далі -
ТОВ «Октант Центр»).

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 17 жовтня
2013 року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з ТОВ «Октант Центр» на
користь ОСОБА_3 370 417,50 грн моральної
шкоди. Вирішено питання про судові
витрати.

Ухвалою апеляційного суду
Хмельницької області від 16 грудня 2013
року рішення Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 17 жовтня 2013 року залишено
без змін.

У касаційній скарзі представник ТОВ
«Оксант-Центр» - Смороднікова О.П.
просить скасувати оскаржувані судові
рішення та справу направити на новий
розгляд, мотивуючи свої вимоги
порушенням судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України
підставами для касаційного оскарження
є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду
не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, дійшов
висновку, що ЗАТ «Октант» не виконало
умов договору про дольове інвестування
у житлове будівництво, оскільки у
відповідача ЗАТ «Октант» відсутня
документація на будівництво по
АДРЕСА_1, що підтверджується рішенням
господарського суду Хмельницької
області від 5 листопада 2012 року, що
порушило права позивачки.

Однак погодитись з таким висновком
судів не можна, виходячи з наступного.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 станом на
28 грудня 2007 року проінвестовано 48,9 кв. м
нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 і
внесена загальна сума становить 370 417,50
грн. Вказані обставини підтверджуються
довідкою ЗАТ «Октант» від 28 грудня 2007
року за № 1241 (а.с. 176).

Відповідно до п. 1.1 договору
підприємство зобов'язане збудувати і
передати клієнту у власність
обумовлений об'єкт інвестування, а
клієнт зобов'язується забезпечити
відповідне інвестування та прийняти
його у свою власність.

Відповідач взяті на себе зобов'язання
станом на час ухвалення рішення суду
першої інстанції не виконав.

Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 5 листопада 2012
року встановлено, що процедура, яка
передує укладенню договору оренди, не
була завершена, договір оренди землі не
укладений і за таких обставин у ТОВ
«Октант-Центр» не було достатніх
правових підстав для фактичного
використання спірної земельної
ділянки, в тому числі для будівництва
багатоповерхового житлового будинку
(а.с. 163 - 167).

Згідно з п. 3.3, договору, який уклали
сторони, підприємство гарантує
наявність усіх необхідних дозволів та
відповідної документації, які
необхідні для будівництва об'єкта за
цим договором, а також те, що при
укладенні цього договору дотримані
вимоги чинного законодавства, що
регулюють питання залучення коштів
фізичних осіб.

Пунктом 5.7 договору визначено, що у
випадку порушення підприємством
гарантій, передбачених в п. 3.3
підприємство зобов'язане відшкодувати
клієнту збитки та відшкодувати
моральну шкоду у розмірі, не меншому за
розмір внесених клієнтом за цим
договором коштів.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК України).

Уклавши договір про дольове
інвестування в житлове будівництво,
сторони стали учасниками
інвестиційного процесу й виниклі між
ними правовідносини регулюються
спеціальним законом - Законом України
«Про інвестиційну діяльність», який
встановлює загальні принципи, правові
та організаційні засади залучення
коштів фізичних і юридичних осіб в
інвестиційну діяльність.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 60, ст. ст. 57, 212
ЦПК України рішення суду не може
ґрунтуватись на припущеннях, а всі
докази оцінюються у сукупності і жоден
з них не має для суду наперед
встановленого значення. При цьому,
відхиляючи одні докази і беручи за
основу інші, суд має дати оцінку
підстав для цього.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: 1)
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3)
сплата неустойки; 4) відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Правові наслідки порушення
зобов'язання настають тільки у
випадках, коли це передбачено законом
або договором.

Покладення на сторону договору
відповідальності за невиконання
зобов'язання, яка не встановлена цим
договором або законом, є порушенням
ст. 611 ЦК України.

У зв'язку з наведеним колегія суддів
вважає, що на порушення вимог ст. ст. 10,
212-214 ЦПК України суди не з'ясували
належним чином фактичних обставин
справи щодо заявлених вимог та не
перевірили наявність порушення
відповідачем зобов'язань за укладеним
сторонами договором, у тому числі
зазначених в п. 3.3, договору про дольове
інвестування у житлове будівництво №
4-ГЕ-7'9 про те, що вимоги інвестора
зводились виключно до стягнення
моральної шкоди, передбаченої п. 5.7,
даного договору. Крім того, судами не
перевірено, чи виконані відповідачем
умови укладеного договору і коли, чи
отримала позивачка всі документи на
спірне приміщення, чи передане
приміщення у її власність. Не з'ясовані
та не перевірені доводи відповідача
про те, що умови договору не були
своєчасно виконані не з вини
відповідача.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 338 ЦПК
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
що унеможливлює встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Оскільки допущені судами порушення
норм матеріального та процесуального
права призвели до неправильного
вирішення справи, рішення судів першої
та апеляційної інстанцій підлягають
скасуванню з передачею справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Октант-Центр» задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 17 жовтня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Хмельницької області від 16 грудня 2013
року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.А. ГорелкінаСудді:Є.П.
Євграфова О.І. Євтушенко В.М.
Колодійчук О.М. Ситнік