Провадження № 2/522/940/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року Приморський
районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.

при секретарі Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
цивільну справу за позовом Державного
підприємства «Південноукраїнське
державне виробниче підприємство по
інженерним розвідуванням для
будівництва» до ОСОБА_1 про
відшкодування вартості майна
збереженого без достатньої правової
підстави, -

ВСТАНОВИВ:

ДП «Укрпівденбудрозвідування»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1
та просить відшкодувати вартість
бурової установки УГБ-50м 1-ВС на базі
автомобіля Г-66 збереженої останнім без
достатньої правової підстави у розмірі
- 32 752, 73 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що 31 грудня 2010 року
ОСОБА_1 згідно наказу Міністерства ЖКХ
України № 592 від 24 грудня 2010 року
призначено на посаду директора ДП
«Укрпівденбудрозвідування». 30 січня 2012
року його звільнено з посади директора
підприємства на підставі наказу №2012
від 30 січня 2012 року згідно вимог п.2 ст. 36
КЗпП України. Під час перебування
ОСОБА_1 на посаді директора
підприємства 13 квітня 2011 року на
підставі наказу №2011-15/2-інв була
проведена інвентаризація основних
засобів, згідно якої, як основний засіб
на підприємстві рахувалась бурова
установка УГБ-50м 1-ВС на базі автомобіля
Г-66 вартістю - 32 752,73 грн. Після
звільнення ОСОБА_1 з посади директора
та передачі справ та основних засобів
новому директору ОСОБА_2 встановлено,
що бурова установка УГБ-50м 1-ВС на
автомобіля Г-66 розукомплектована.

Таким чином, позивач вважає, що ОСОБА_1
здійснив розкрадання державного майна
та привласнив майно державного
підприємства без достатньої правової
підстави.

Представник позивача ДП
«Укрпівденбудрозвідування» у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала у
повному обсязі та просила їх
задовольнити. На останнє судове
засідання представник позивача не
з'явилась, до суду надійшла заява про
розгляд справи за її відсутності на
підставі документів, які є у матеріалах
справи.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник
в судовому засіданні вищевказаний
позов не визнали, та зазначили, що
позивачем суду не надано жодних
доказів щодо вчинення відповідачем
протиправних дій у вигляді
розкрадання, привласнення збереженого
майна без достатньої правової
підстави.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали цивільної справи
в їх сукупності, суд приходить до
висновку про необґрунтованість
позовних вимог ДП
«Укрпівденбудрозвідування», виходячи
з наступного.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України,
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Набуте
позивачем майно повинно бути
обліковано, на підставі документів
визначених законодавством.

Згідно ст. ст. 8, 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», бухгалтерський
облік на підприємстві ведеться
безперервно з дня реєстрації
підприємства до його ліквідації.
Підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Судом встановлено, що 31 грудня 2010 року
ОСОБА_1 згідно наказу Міністерства ЖКХ
України № 592 від 24 грудня 2010 року
призначено на посаду директора ДП
«Укрпівденбудрозвідування».

30 січня 2012 року відповідача звільнено з
посади директора підприємства на
підставі наказу №2012 від 30 січня 2012 року
згідно вимог п.2 ст. 36 КЗпП України.

Під час перебування ОСОБА_1 на посаді
директора підприємства 13 квітня 2011
року на підставі наказу №2011-15/2-інв була
проведена інвентаризація основних
засобів, згідно якої, як основний засіб
на підприємстві рахувалась бурова
установка УГБ-50м 1-ВС на базі автомобіля
Г-66 вартістю - 32 752,73 грн. Після
звільнення ОСОБА_1 з посади директора
та передачі справ та основних засобів
новому директору ОСОБА_2 встановлено,
що бурова установка УГБ-50м 1-ВС на
автомобілі Г-66 розукомплектована.

Також судом встановлено, що на
підприємстві відсутні будь-які
первинні документі, які б
підтверджували надходження до
підприємства вищевказаної бурової
установки, внаслідок чого колишнім
головним бухгалтером ОСОБА_3 було
допущено помилку в обліку основних
матеріальних засобів, зокрема, в обліку
бурової установки УГБ-50м 1-ВС на базі
автомобіля ГАЗ-66, оскільки зазначене
майно до позивача взагалі не надходило,
а те майно, яке рахувалося за
бухгалтерським обліком, як бурова
установка УГБ-50м 1-ВС на базі автомобіля
ГАЗ-66, фактично є індивідуально
невизначеним майном - рамою
невстановленого автомобіля.

Дослідивши інвентаризаційний опис від
30 травня 2012 року, судом встановлено, що
у зазначеному опису, який наданий суду
позивачем, як доказ вини відповідача, у
примітках зроблено запис, що бурова
установка УГБ-50м 1-ВС на базі автомобіля
ГАЗ-66 розукомплектована до стану рами,
в 2008-2010 рр., тобто до прийняття
відповідачем посади директора
підприємства.

Достовірність зазначеного запису
підтверджено усіма членами
інвентаризаційної комісії, у тому
числі і позивачем - керівником
підприємства ОСОБА_3, яка на час
проведення інвентаризації займала
посаду головного бухгалтера цього
підприємства та була членом
інвентаризаційної комісії.

Відповідно до вимог ст. 34 Закону
України «Про дорожній рух» усі
транспортні засобі підлягають
державної реєстрації, яка полягає у
здійсненні комплексу заходів,
пов'язаних із перевіркою документів,
які є підставою для здійснення
реєстрації, звіркою і, за необхідності,
дослідженням ідентифікаційних номерів
складових частин та оглядом
транспортного засобу, оформленням і
видачею реєстраційних документів та
номерних знаків.

Власники транспортних засобів та
особи, які використовують їх на
законних підставах, зобов'язані
зареєструвати (перереєструвати)
належні їм транспортні засоби протягом
десяти діб після придбання, митного
оформлення, одержання транспортних
засобів або виникнення обставин, що
потребують внесення змін до
реєстраційних документів.

Як вбачається з відомостей про майно у
інвентаризаційних описах від 13 квітня
2011 року та від 30 травня 2012 року, інші
бурові установки УГБ-50 на базі
автомобіля ГАЗ-66 мають державні номери,
зокрема 05-12 та 45-65 ОДО. Натомість бурова
установка УГБ-50м 1-ВС на базі автомобіля
ГАЗ-66 державного номеру не має, а
відповідно позивач не має Свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу в
органах МВС.

Це підтверджується довідкою виданою
органами Головним управлінням МВС
України в Одеській області УДАІ № 7/0-1828
від 22 березня 2013 року та № 7/0- 2483 від 16
квітня 2013 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 ЦК України
річ є визначеною індивідуальними
ознаками, якщо вона наділена тільки їй
властивими ознаками, що вирізняють її
з-поміж інших однорідних речей,
індивідуалізуючи її.

Слід зазначити, що на виконання ухвали
від 13 листопада 2013 року, якою було
задоволено клопотання ОСОБА_1 про
витребування у позивача документів,
які мають суттєве значення для
розгляду цивільної справи, позивачем
та його представником на протязі
усього судового розгляду не було
представлено суду доказів, на підставі
яких можливо було б ідентифікувати та
відрізнити бурову установку УГБ-50м 1-ВС
на базі автомобіля ГАЗ-66 від інших
бурових установок, які рахуються за
підприємством.

Водночас у судовому засіданні було
досліджено повідомлення №874-20 від 27
травня 2013 року, яке відповідач отримав
від заводу-виробника бурових установок
ЗАТ «Геомаш», згідно якого
підприємством виготовлялися бурові
установки з різними модифікаціями,
зокрема 1-ВС та окремо бурові установки
марки УГБ модифікації 50 м, тобто бурові
установки 1 ВС та УГБ 50 м, є технологічно
різними.

Таким чином, зазначена інформація від
заводу-виробника підтверджує
бухгалтерську помилку в обліку
матеріальних засобів у позивача,
зокрема в обліку різних модифікацій
бурових установок.

Крім цього, позивачем на вимогу суду не
було представлено у судове засідання
документів, які б потверджували і факт
прийняття ОСОБА_1 бурової установки
УГБ-50м 1-ВС на базі автомобіля ГАЗ-66.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільну справу в межах заявлених
вимог і на підставі представлених
сторонами доказів.

Таким чином, виходячи з
вищевикладеного, суд вважає позовні
вимоги ДП «Укрпівденбудрозвідування»
до ОСОБА_1 про відшкодування вартості
майна збереженого без достатньої
правової підстави необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
вимогами ст.ст. 184, 328 ЦК України, ст.ст. 8,
9 Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 79, 88, 209-210, 213-215,
218 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
Державного підприємства
«Південноукраїнське державне
виробниче підприємство по інженерним
розвідуванням для будівництва» до
ОСОБА_1 про відшкодування вартості
майна збереженого без достатньої
правової підстави, - відмовити.

Стягнути з Державного підприємства
«Південноукраїнське державне
виробниче підприємство по інженерним
розвідуванням для будівництва» (, МФО 328209) на користь ОСОБА_1 суму
судового збору у розмірі 114 (сто
чотирнадцять) грн. 70 коп.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
шляхом подачі апеляційної скарги через
Приморський районний суд м. Одеси
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Ю.Б. Свячена