З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Шевченківський районний суд м.
головуючого судді Зарютіна
розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська боргова
компанія» до ОСОБА_1 про стягнення суми
Позивач звернувся до суду з
вищезгаданим позовом.
В позові вказує, що відповідно до
укладеного кредитного договору від
12.03.2012 року між ПАТ «Дочірній Банк
Сбербанку Росії», правонаступником
прав та обов'язків якого є позивач, та
відповідачем, останній отримав кредит
у сумі 19 000,00 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом.
Далі зазначає, що у зв'язку з
невиконанням умов вищезазначеного
кредитного договору у відповідача
утворилась заборгованість в
загальному розмірі 24 068,02 грн.
На підставі зазначеного позивач
просить суд стягнути з відповідача
вказану суму заборгованості та витрати
по сплаті судового збору.
Оскільки відповідач не надав суду
інформації щодо його адреси,
відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України
судова повістка разом із розпискою та
копіями відповідних документів була
надіслана відповідачу поштою
рекомендованим листом із
повідомленням за адресою його місця
проживання, зареєстрованою у
встановленому законом порядку.
Вимогами вказаної норми Закону
визначено, що у разі відсутності осіб,
які беруть участь у справі, за такою
адресою, вважається, що судовий виклик
або судове повідомлення вручене їм
В судове засідання сторони не
явилися, представник позивача проти
заочного розгляду справи заперечень не
В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося, в
силу ст. 224 ЦПК України суд розглянув
справу заочно.
Дослідивши надані у справі
докази, суд вважає, що існують законні
підстави для задоволення позову.
Стаття 1054 ЦК України вказує, що за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. Статті 546, 549 ЦК
України передбачають можливість
забезпечення виконання зобов'язання
неустойкою (штрафом, пенею).
Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджується, що 12.03.2012 року
між ПАТ «Дочірній банк Сбербанку
Росії» та ОСОБА_1 було укладено
відповідного до якого ПАТ «Дочірній
Банк Сбербанку Росії» надав
відповідачу до 11.03.2015 року кредит в сумі
19 000 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 31 %
річних від непогашеної суми кредиту.
30.08.2013 р. між ПАТ «Дочірній Банк
Сбербанку Росії» та ТОВ «АНСУ», між ТОВ
«АНСУ» та ТОВ «Українська боргова
компанія» були укладені, відповідно,
договір факторингу та договір
відступлення права вимоги, за якими ПАТ
«Дочірній Банк Сбербанку Росії»
відступило, а ТОВ «Українська боргова
компанія» набуло права грошової вимоги
за кредитними договорами до боржників,
перелік яких міститься в додатку № 1 до
договору відступлення. ПАТ «Дочірній
Банк Сбербанку Росії» було
відступлено, а позивачем - прийнято і
право грошової вимоги за кредитним
Пунктом 1 ст. 1 ст. 512 ЦК України
визначено, що кредитор у зобов'язанні
може бути замінений іншою особою
внаслідок передання ним своїх прав
іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).
За змістом ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за
договором факторингу (фінансування під
відступлення права грошової вимоги)
одна сторона (фактор) передає або
зобов'язується передати грошові кошти
в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
Статтею 1078 ЦК України передбачено, що
предметом договору факторингу може
бути право грошової вимоги, строк
платежу за якою настав (наявна вимога),
а також право вимоги, яке виникне в
майбутньому (майбутня вимога), майбутня
вимога вважається переданою фактору з
дня виникнення права вимоги до
боржника. Якщо передання права
грошової вимоги обумовлене певною
подією, воно вважається переданим з
моменту настання цієї події.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору .
Проте, як встановлено судом та
перевірено доказами, відповідач
ОСОБА_1. в період дії договору свої
зобов'язання за договором виконувала
невчасно та не в повному обсязі, у
зв'язку з чим станом має заборгованість
в сумі 24 068,02 грн., з яких: заборгованість
за кредитом - 18 345,47 грн.; сума строкової
заборгованості за відсотками - 284,35
грн., сума простроченої заборгованості
за відсотками - 5438,20 грн.
Такий розмір заборгованості
достовірно підтверджено наданою
позивачем довідкою, та випискою по
рахунку відповідача, на спростування
яких сторона відповідача доказів не
Перелічені обставини суду
підтверджені: копією вищезазначеного
кредитного договору з додатком,
довідкою про наявність заборгованості
відповідача, випискою по рахунку
відповідача, правовстановлюючими
документами позивача.
Суд також вважає за необхідне стягнути
з відповідача витрати по оплаті
судового збору.
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 10, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК
України, ст.ст. 256, 257, 526, 527, 530,1050, 1054 ЦК
України, суд -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська боргова
компанія» заборгованість за кредитним
розмірі 24 068,02 гривень та судовий збір в
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії. У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржено відповідачем в загальному
Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Запорізької області
через Шевченківський районний суд
м.Запоріжжя. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
П.В.
Зарютін