АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/1634/2014
інстанції: Посунько Г.А.
Доповідач: Вербицька Л.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року травня місяця 21 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Вербицької
Л.І.Суддів:Радченка С.В. Слюсаренко
О.В.При секретарі:Сікорі О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Горностаївського
районного суду Херсонської області від
16 квітня 2014 року в справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приват Банк» до
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк «Приват
Банк» (далі - Банк) звернулося до суду з
вищезазначеним позовом. В
обґрунтування своїх вимог Банк
зазначав, що 13 листопада 2007 року між ним
та ОСОБА_5 було укладено кредитний
договір, згідно умов якого Банк надав
відповідачу кредит в сумі 700,00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Оскільки
ОСОБА_5 неналежним чином виконувала
зобов'язання по поверненню кредитних
коштів, у зв'язку з чим станом на 31
жовтня 2013 року утворилася
заборгованість в загальному розмірі 16
754,88 грн., яка складається з:
заборгованості за кредитом - 10 012,62 грн.;
заборгованості по процентам за
користування кредитом - 4 185,29 грн.;
заборгованості по комісії за
користування кредитом - 1 282,93 грн.;
штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн.;
штрафу (процентна складова) - 774,04 грн.,
Банк просив суд стягнути з ОСОБА_5 на
його користь заборгованість в
зазначеному розмірі та судові витрати.

Рішенням Горностаївського районного
суду Херсонської області від 16 квітня
2014 року позовні вимоги Банку
задоволено. Вирішено стягнути з ОСОБА_5
на користь Банку заборгованість за
кредитним договором від 13 листопада 2007
року на загальну суму 16 754,88 грн. та
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість оскаржуваного
рішення, а також на неправильне
застосування судом норм матеріального
права, просить рішення скасувати і
ухвалити нове, яким у задоволенні
позовних вимог Банку відмовити у
повному обсязі.

Письмових заперечень на скаргу до
апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
внаслідок неналежного виконання
ОСОБА_5 своїх зобов'язань за умовами
кредитного договору по своєчасному
погашенню кредитної заборгованості
Банк має право вимагати дострокового
виконання зобов'язання від боржника в
повному обсязі або частково з
урахуванням, передбачених умовами
договору, нарахуванням процентів за
користування кредитом, комісії та
штрафів, а належних доказів, які б
звільнили ОСОБА_5 від відповідальності,
як держателя кредитної карти, остання
не надала.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі, надані
сторонами докази, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що 13 листопада 2007
року між Банком та ОСОБА_5 було укладено
кредитний договір б/н, згідно умов
якого Банк надав відповідачу кредит в
сумі 700,00 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом та
щомісячною сплатою комісії за
користування кредитом (а.с.8,9-13). В
подальшому кредитний ліміт
збільшувався (а.с.56-76).

Кредитний договір складається із заяви
позичальника, з якої вбачається, що
ОСОБА_5 було видано кредитну картку
НОМЕР_1, а також Умов і Правил надання
банківських послуг. Своїм підписом в
зазначеній заяві ОСОБА_5 підтвердила,
що вона ознайомлена і згодна з Умовами
і Правилами надання банківських
послуг, а також Тарифами Банку і згодна
з тим, що заява разом із Пам'яткою
клієнта, Умовами та Правилами надання
банківських послуг, а також тарифами
складає між нею та Банком договір про
надання банківських послуг.

Відповідно до пункту 9.3. Умов та правил
надання банківських послуг картковий
рахунок відкрито на невизначений
строк. Також пунктом 9.12. вищезазначених
Умов встановлено, що договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання, у разі якщо протягом
встановленого строку жодна із сторін
договору не проінформує іншу сторону
про його припинення, договір
автоматично пролонгується на такий же
термін.

Відповідно до пунктів 6.5., 6.6. Умов та
правил надання банківських послуг
позичальник зобов'язується погашати
заборгованість за Кредитом, відсотками
за його використання, за перевитрати
платіжного ліміту, а також сплачувати
комісії на умовах, передбачених цим
Договором, а у разі невиконання
зобов'язань за Договором, на вимогу
Банку виконати зобов'язання з
повернення Кредиту, оплати Винагороди
Банку.

Також пунктом 8.6. Умов та правил надання
банківських послуг встановлено, що при
порушенні клієнтом строків платежів за
будь-яким з грошових зобов'язань,
передбачених договором більш ніж на 120
днів, клієнт зобов'язаний сплатити
банку штраф у розмірі 500 грн. та 5 % від
суми позову.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
Боржник вважається таким, що
прострочив виконання, якщо він не
виконав його у строк, передбачений
умовами договору або встановлений
законом.

Внаслідок неналежного виконання
ОСОБА_5 своїх зобов'язань по
своєчасному і повному погашенню коштів
за кредитним договором від 13 листопада
2007 року виникла заборгованість,
загальний розмір якої станом на 31
жовтня 2013 року становить 16 754,88 грн., яка
складається з: заборгованості за
кредитом - 10 012,62 грн.; заборгованості по
процентам за користування кредитом - 4
185,29 грн.; заборгованості по комісії за
користування кредитом - 1 282,93 грн.;
штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн.;
штрафу (процентна складова) - 774,04 грн.
(а.с.3-7). Розмір заборгованості за
кредитним договором підтверджується
наданим Банком відповідним
розрахунком і відповідачем по справі, у
відповідності до вимог ст.ст.10,60 ЦПК
України, не спростований.

Як вбачається з наданого Банком
розрахунку заборгованості останнє
погашення частини кредитної
заборгованості відповідачем здійснено
у липні 2012 року (а.с.6). Зазначений факт
ОСОБА_5 не заперечується.

Відповідно до п.6.1 Договору Клієнт
зобов'язаний не передавати Картки, ПІНи
третім особам, не використовувати
Картки або нанесені на них дані у цілях,
які не передбачені цим Договором або
суперечать чинному законодавству.

Згідно п. п. 6.10, 6.11, 6.12 Договору Клієнт
зобов'язаний вживати заходів щодо
запобігання втрати (розкрадання)
Карток, ПІНа (персонального
ідентифікаційного номера) або
інформації, нанесеної на карту і
магнітну смугу, або їх незаконного
використання; зобов'язаний інформувати
Банк, а також правоохоронні органи за
фактом втрати картки, ПІНа. або
одержання повідомлення про їхнє
незаконне використання. У разі
настання вищевказаних випадків
необхідно звернутися до відділення
Банку, у якому обслуговується Картка,
або за телефонами (0562) 39-00-00. 8-800-500-00-30; у
триденний строк після усної заяви про
втрату картки, ПІНа надати письмову
заяву до Банку, яка має містити
докладний виклад обставин втрати
картки.

За вимогами п. 8.4. Договору Держатель
несе відповідальність за всі операції,
що супроводжуються авторизацією,
включаючи операції, що супроводжуються
правильним введенням нанесених на
карті даних, до моменту письмової заяви
Держателя про блокування коштів на
Картрахунку і за всі операції які не
супроводжуються авторизацією, до
моменту постановки Картки в СТОП-ЛИСТ
Платіжною системою.

Із наявних в матеріалах справи
матеріалів кримінального провадження
вбачається, що ОСОБА_6 03 липня 2012 року
зловживаючи довірою ОСОБА_5, спонукав
останню передати йому кредитну карту
Банку та повідомити ПІН-код карти,
після чого оформив за її картою товар
за сервіс-послугою «оплата частинами»
на суму 18 740,00 грн., яким розпорядився на
власний розсуд. За даним фактом було
відкрито кримінальне провадження
№0000172 за підозрою ОСОБА_6 у
вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.19
КК України (а.с.44-47).

Постановою прокуратури м. Нова Каховка
Херсонської області від 09 вересня 2013
року зазначене кримінальне
провадження було закрите у зв'язку зі
смертю ОСОБА_7 (а.с.42-43).

Посилання апелянта на те, що за
зобов'язаннями по сплаті кредитної
заборгованості має відповідати саме
ОСОБА_6, як особа, яка злочинним шляхом
заволоділа її карткою і скористалася
нею на власні потреби, і вона не може
нести цивільно-правової
відповідальності за дії, які не
здійснювала, колегією суддів не може
прийматися до уваги, оскільки в
порушення Умов та Правил надання
банківських послуг ОСОБА_5 не вчинила
жодних дій, що могли запобігти такому
розвитку подій, і саме вона, укладаючи
договір, взяла на себе зобов'язання
щодо його належного виконання в
порядку та на умовах, визначених
кредитним договором.

У судовому засіданні суду апеляційної
інстанції відповідачка пояснила, що
передавала свою картку своєму
чоловікові, але як картка могла
потрапити ОСОБА_7 їй невідомо.
Зазначене підтверджує факт передання
картки іншій особі. Будь-яких належних
і допустимих у спірних правовідносинах
доказів на підтвердження заволодіння і
використання картки відповідачки
іншою особою суду не надано.

Оскільки, сторона не довела, що вжила
усіх можливих заходів щодо
повідомлення Банку про втрату
платіжної картки та запобігання у разі
реальної втрати картки її використання
іншими особами, відповідальність в
такому разі покладена на сторону, що не
дотрималась умов та правил надання
банківських послуг, а також чинного
законодавства України.

На підставі наведеного суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про задоволення позовних вимог Банку,
оскільки встановлені судом обставини
підтверджують, що підставою для
стягнення заборгованості в
примусовому порядку з позичальника за
кредитним договором від 13 листопада 2007
року стало неналежне виконання ОСОБА_5
своїх зобов'язань за зазначеним
договором.

Інші доводи апеляційної скарги
колегією суддів до уваги не
приймаються як такі, що не відповідають
умовам укладеного кредитного договору,
не ґрунтуються на вимогах закону, що
регулює спірні правовідносини, та не
спростовують мотивованих висновків
суду, які відповідають обставинам
справи, підтверджені дослідженими
доказами, яким суд дав належну оцінку у
відповідності до вимог ст.212 ЦПК
України.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права і підстави для
його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Горностаївського районного
суду Херсонської області від 16 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і з цього часу
може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді