Виноградівський районний суд
Закарпатської області
________________________________________________________________________
___________________________
Справа № 299/1107/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2014р.
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області в особі:
головуючого - Трагнюк В.Р., при
секретарі - Турок Б.Б., за участі
позивача - ОСОБА_1, представника
позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Чепівської сільської ради
Виноградівського району про визнання
права власності в порядку спадкування,
третя особа без самостійних вимог:
ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Чепівської сільської ради
Виноградівського району про визнання
права власності в порядку спадкування,
третя особа без самостійних вимог:
ОСОБА_3.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що він є внуком ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після смерті якого
відкрилась спадщина, яка складається з
житлового будинку АДРЕСА_1 Єдиним
спадкоємцем був батько позивача,
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року та
спадщину за своїм батьком не прийняв.
На сьогоднішній день спадщина не
визнана відумерлою, не перейшла у
власність держави та не прийнята ніким
із спадкоємців, у зв'язку з чим позивач
просить визнати за ним право власності
на цей житловий будинок.

В судовому засіданні позивач та його
представник обставини та вимоги позову
підтримали, позовні вимоги просили
задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, подав заяву про
розгляд справи у його відсутності, з
вимогами позову погоджується та не
заперечує проти їх задоволення.

Третя особа про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином, в
судове засідання не з»явилася.

Судом встановлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4 (а.с.14).
ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_5 (а.с.15).
Позивачу ОСОБА_1 було видано свідоцтво
про право на спадщину за законом після
смерті ОСОБА_5, як спадкоємцю першої
черги (а.с.8). Відповідно до довідки
голови Чепівської сільської ради № 196
від 10.02.2014 року житловий будинок з
належними до нього надвірними
спорудами АДРЕСА_1 рахувався за ОСОБА_4
на підставі погосподарської книги № 1,
особовий рахунок НОМЕР_1 за 1983-1985 роки
(а.с.17). Згідно довідки БТІ № 702 від 30.05.2012
року будинок зареєстрований за ОСОБА_3
на підставі договору дарування (а.с.6).

Таким чином, спірний будинок рахувався
за ОСОБА_4 до 1986 року, у зв'язку з чим
після його смерті до спадкової маси не
увійшов.

Спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті
(статті 1216, 1218 ЦК України).

За змістом пунктів 4, 5 "Прикінцеві та
перехідні положення" ЦК України 2004 р.
відносини спадкування регулюються
нормами цього Кодексу, якщо спадщина
відкрилася не раніше 1 січня 2004 р. У разі
відкриття спадщини до зазначеної дати
(строк на прийняття якої закінчився до 1
січня 2004 р.) або якщо вона була прийнята
хоча б одним із спадкоємців, до таких
спадкових відносин застосовуються
норми ЦК УРСР 1963 р.

Стаття 100 ЦК УРСР (в редакції, яка діяла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року - час смерті ОСОБА_4.)
передбачала, що в особистій власності
громадян можуть бути предмети вжитку,
особистого споживання, комфорту і
підсобного домашнього господарства,
жилий будинок і трудові заощадження.

Відповідно до інформаційного листа
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування»
справах «про спадкування» роз'яснено,
що при вирішенні спору про визнання
права власності на спадкове майно
потрібно розмежовувати час і підстави
виникнення права власності у
спадкодавця, які кваліфікуються
відповідно до законодавства України,
чинного на час виникнення права
власності, та підстави спадкування
зазначеного майна, що визначаються на
час відкриття спадщини та згідно із п. 5
Прикінцевих та перехідних положень ЦК.
Належність правовстановлюючих
документів встановлюється судом
відповідно до законодавства, яке було
чинним на час набуття права власності
на житловий будинок, споруду, зокрема,
відповідно до Переліку
правовстановлюючих документів, на
підставі яких провадиться реєстрація
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затвердженого Міністерством
комунального господарства УРСР 31 січня
1966 року та погодженого з Верховним
Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив
чинність згідно з наказом Державного
комітету України по
житлово-комунальному господарству від
13 грудня 1995 року, та інших
нормативно-правових актів.

Відповідно до п. 4 Інструкції про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР,
реєстрації підлягають всі будинки і
домоволодіння в межах міст і селиш
міського типу УРСР, що належать
місцевим Радам депутатів трудящих,
державним, кооперативним і громадським
установам, підприємствам і
організаціям, а також ті будинки і
домоволодіння, які належать громадянам
на праві особистої власності. Будинки,
що підлягають реєстрації, повинні бути
закінчені будівництвом і прийняті в
експлуатацію за актом, затвердженим
виконкомом місцевої Ради депутатів
трудящих.

Якщо право власності на житловий
будинок, споруду підтверджується
належними правовстановлюючими
документами на час виникнення права
власності на будівлі, споруди, органи
місцевого самоврядування зобов'язані
видати довідку про належність
житлового будинку на праві приватної
власності спадкодавцеві, а нотаріус
зобов'язаний прийняти таку довідку
разом із іншими правовстановлюючими
документами для видачі свідоцтва про
право на спадщину (п. 216 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України).

В матеріалах справи відсутні будь-які
дані, які вказують на те, що будівництво
спірного будинку було здійснено саме
ОСОБА_4

Крім цього, слід констатувати, що за
обставинами позову та поясненнями
позивача в судовому засіданні
стверджено про те, що батько позивача -
ОСОБА_5 за своїм батьком - ОСОБА_4
спадщину не прийняв.

Отже за встановлених в судовому
засіданні обставин, правові підстави
для задоволення позову та визнання за
позивачем право власності на спірний
будинок відсутні.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11, 57, 58, 59,
60, 61, 158, 209, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Чепівської сільської ради
Виноградівського району про визнання
права власності в порядку спадкування,
третя особа без самостійних вимог:
ОСОБА_3, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк