Справа № 455/1887/13-ц
Провадження № 2/455/95/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 травня 2014 року

Старосамбірський районний суд
Львівської області

у складі: головуючої - судді Лойзик
М.В.

при секретарі Бобельській
Н.М.,

розглянувши у місті Старий Самбір
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3,третя особа - Грушатицька
сільська рада Старосамбірсько-го
району, про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

04.11.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду
із цим позовом посилаючись на те, що є
власником будинковолодіння АДРЕСА_1.
Згідно погосподарських книг
Грушатицької сільської ради розмір
земельної ділянки, закріпленої за його
будинковолодінням 0.17 га. По сусідству з
ним проживає родина ОСОБА_3, яка у 1979
році з іншої сторони від його земельної
ділянки захопила безгосподарну землю
та самовільно збудувала літню кухню.
Він дозволив родині відповідачів
проходити через своє подвір'я з їх хати
до літньої кухні. Проте згодом
відповідачі у своїй огорожі встановили
хвіртку, яка відкривається у його
подвір'я, літом 2012 року залили бетонну
стежку через його подвір'я, а влітку 2013
року встановили залізні ворота,
створивши йому перешкоди в
користуванні земельною ділянкою, тому
змушений шукати захисту своїх прав у
суді.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні
вимоги підтримав, та показав, що
відповідачі не маючи жодних
правовстановлюючих документів на
будівлі, якими користуються та на
землю, порушуючи правила
добросусідства продовжують чинити
йому перешкоди в корис-туванні його
земельною ділянкою, на якій крім
наведеного вище, вздовж огорожі з обох
боків облаштували клумби, кожна
шириною до одного метра, чим позбавили
його можливості заїзду на свою ділянку.
Крім того вони ображають його,
створюють конфліктні ситуації.

Представник відповідачів ОСОБА_4
проти позову заперечила та пояснила, що
хоч її батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не мають
правовстановлюючих документів на своє
будинковолодіння та землю, проте
постійно проживають у АДРЕСА_1, який
належав покійному ОСОБА_5 - батькові
ОСОБА_3 і раніше мав номер АДРЕСА_1.
Відколи вона себе пам'ятає, уже більше 40
років її батьки спільно із ОСОБА_1
користувалися заїздом.Оскільки у селі
завжди будівництво проводилося без
документів, батьки також самовільно
збудували на вільній земельній ділянці
літню кухню та господарську споруду, до
яких ходили зі своєї хати через спільне
із ОСОБА_1 подвір'я. Згодом для
зручності встановили в огорожі хвіртку
та обладнали бетонну доріжку, очистили
зарослі кропиви вздовж огорожі та
посадили квіти. Ці їх дії не створюють
жодних перешкод ОСОБА_1, тим більше, що
він у господарстві № АДРЕСА_1 не
проживає.

Представник третьої особи - сільський
голова Грушатицької сільської ради
І.Партика показав, що відповідачі не
мають право-встановлюючих документів
на будинковолодіння по АДРЕСА_1, яке
раніше під номером АДРЕСА_1 належало
ОСОБА_5, але за ними рахується земельна
ділянка розміром 0.53 га. ОСОБА_1 є
власником будинковолодіння АДРЕСА_1 і
за ним рахується земельна ділянка
розмірои 0.17 га. Хоч між земельними
ділянками, якими користується родина
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 встановлено огорожу,
сільській раді точно невідоме
місцезнаходження земельної ділянки
ОСОБА_1, тому доцільно було б обом
родинам продовжувати спільно
користуватися заїздом до господарства
ОСОБА_1.

Вислухавши сторони, дослідивши
докази суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав:

У відповідності із Свідоцтвом на
право особистої власності на житловий
будинок (а.с.9) на підставі рішення
Старосамбірської районної ради від
16.02.1989 року №38 житловий будинок по
АДРЕСА_1 належить колгоспному двору,
головою якого є ОСОБА_1

Згідно витягу з погосподарської книги
(а.с.59-60) для обслуговування житлового
будинку № АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 рахується
0.17 га.

У відповідності із повідомленням
архівного відділу Старосамбірської
райдержадміністрації № 01-19/456 від 13.11.2013
року рішення щодо виділення земельної
ділянки під будівництво житлового
будинку та літньої кухні жителю
АДРЕСА_1 ОСОБА_2 відсутнє.

Проте згідно довідки Грушатицької
сільської ради № 154 від 27.12.2013 року в
особистому користуванні об'єкта
погосподарського обліку в АДРЕСА_1,
голова домогосподарства ОСОБА_2,
перебуває земельна ділянка площею 0.53
га, в тому числі: 0.25 га для
обслуговування житлового будинку та 0.28
га - для ведення особистого селянського
господарства.

Із збірного кадастрового плану (а.с.10)
та схеми розташування земельних
ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.35)
вбачається, що земельна ділянка ОСОБА_1
№ АДРЕСА_1 площею 0.1778 га розташована
між земельними ділянками, якими
користується родина ОСОБА_2. Заїзд на
земельну ділянку ОСОБА_1 із вулиці
Зелена розміром 6 х 25 метрів

використовується родиною ОСОБА_2 для
переходу від житлового будинку №
АДРЕСА_1 (тепер № АДРЕСА_1), що належав
покійному ОСОБА_5 згідно свідоцтва на
право особистої власності на житловий
будинок від 22.04.1989 року, до самовільно
збудованої літньої кухні, хоч ця родина
має обладнаний заїзд до житлового
будинку (фото а.с.50-51,73-75).

Як законослухняний громадянин 27.09.2013
року ОСОБА_1 звернувся до Грушатицької
сільської ради із заявою про надання
дозволу на виготовлення проекту
землеустрою земельної ділянки
розміром 0.178 га при визначеному ст.121 ЗК
України праві на 0.25 га для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1, але через заперечення проти
цього ОСОБА_4, яка не має жодного
правовстановлюючого документу на
будь-які будівлі, але вимагає права
користування земельною ділянкою
ОСОБА_1, рішення сільською радою не було
прийнято (а.с.5-6).

Тільки 09.01.2014 року рішенням № 129
Грушатицька сільська рада надала
дозвіл на розробку технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі ОСОБА_1 для обслуговування
житлового будинку № АДРЕСА_1 площею 0.17
га.

Статтею 103 Земельного кодексу
України, яка регламентує зміст
добросусідства встановлено, що
власники та землекористувачі
земель-них ділянок повинні обирати
такі способи використання земельних
ділянок відповідно до їх цільового
призначення, при яких власникам,
землекористувачам сусідніх земельних
ділянок завдається найменше
незручностей (затінення, задимлення,
неприємні запахи, шумове забруднення
тощо). Власники та землекористувачі
земельних ділянок зобов'язані не
використовувати земельні ділянки
способами, які не дозволяють власникам,
землекористувачам сусідніх земельних
ділянок використовувати їх за цільовим
призначенням (неприпустимий вплив).
Власники та землекористувачі
земельних ділянок зобов'язані
спів-працювати при вчиненні дій,
спрямованих на забезпечення прав на
землю кожного з них та використання цих
ділянок із запровадженням і
додержанням прогресивних технологій
вирощування сільськогосподар-ських
культур та охорони земель (обмін
земельних ділянок, раціона-льна
організація територій, дотримання
сівозмін, встановлення, зберігання
межових знаків тощо).

Проте, супереч цих правил відповідачі,
використовуючи свої земельні ділянки,
створюють перешкоди позивачу.

У відповідності із ч.2 ст.152 ЗК України
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких по-рушень його права
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Враховуючи наведене, право ОСОБА_1 як
користувача земельної ділянки для
обслуговування житлового будинку
площею 0.17 га підлягає захисту від
порушень родиною ОСОБА_2, яка на частині
цієї ділянки влаштувала бетонну
доріжку до самовільно зведеної будови,
обладнала хвіртку в огорожі, клумби.

А тому, керуючись ст.10,11,209,212,214-215,218 ЦПК
України, ст.103, 152 Земельного Кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 усунути
порушення правил добросусідства
шляхом демонтажу хвіртки в огорожі між
земельними ділянками будинковолодінь
АДРЕСА_1 та шляхом демонтажу бетонної
стежки, яка прокладена через подвір'я
будинковолодіння ОСОБА_1, що по
АДРЕСА_1.

Стягнути із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 233
гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
через Старосамбірський районний суд на
протязі 10 днів з часу його
проголошення.

Суддя