АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-791/1594/2014р.
Головуючий в І інстанції:
Доповідач: Цуканова І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року травня місяця 12 дня
колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Херсонської області в складі:

головуючого: Цуканової І.В.,

суддів: Склярської І.В.,

Слюсаренко О.В.,

при секретарі Благовещенській О.О.

за участю адвоката:
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Херсоні цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Дніпровського районного
суду м.Херсона від 02 квітня 2014 року в
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дитини, яка продовжує
навчання, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 р. ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом з подальшим уточненням
про стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дитини, яка продовжує
навчання.

Позов обґрунтований тим, що
відповідач є батьком доньки позивача -
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між сторонами
по справі не був зареєстрований, дитина
постійно проживала з матір`ю -
позивачем по справі та знаходиться на
її утриманні. На теперішній час донька
продовжує навчання в Київському
міжнародному університеті, у зв`язку з
чим потребує допомоги. Позивач просила
стягнути з відповідача аліменти на
користь позивача на утримання
повнолітньої доньки, яка продовжує
навчання, у розмірі ? частини усіх видів
його заробітку(доходу) щомісячно, але
не менш ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 31.01.2014 р. і до закінчення
дитиною навчання до 01.12.2017 р.

Рішенням Дніпровського районного
суду м.Херсона від 02 квітня 2014 року у
задоволені позову відмовлено.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_4
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким задовольнити її
позов, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права. Зокрема, за її думкою, суд не взяв
до уваги положення ст.185 СК України,
якою обов`язок брати участь у
додаткових витратах на дитину, що
викликані особливими обставинами,
покладений на обох батьків. Також
зазначає про наявність на її утриманні
ще й малолітнього сина, на якого вона не
отримує аліменти, проте вказана
обставина до уваги судом не взята.

Письмових заперечень на
апеляційну скаргу до апеляційного суду
не надійшло.

Заслухавши доповідача, осіб які
з`явились в судове засідання,
перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Як встановив суд першої
інстанції,відповідач по справі - ОСОБА_5
є батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1, виданим
міським відділом реєстрації актів
цивільного стану Головного управління
юстиції у Херсонській області від
02.12.2008 р., актовий запис № 340. (а.с. 5)

Як вбачається з договору про
навчання № 043/13 від 02.09.2013 року та
довідки № 68 від 27.03.2014 року, ОСОБА_6
навчається в Київському міжнародному
університеті на першому курсі денної
формі навчання за спеціальністю
театральне мистецтво. Навчання платне,
стипендія не нараховується. Строк
начання з 02.09.2013 року - 01.07.2014 року. (а.с.
6-7, 29).

У зв`язку з навчанням у вищому
навчальному закладі надано місце для
поселення і проживання у гуртожитку,
розмір плати за проживання в місяць
становить 1300 грн., строк дії договору на
проживання в гуртожитку до 01.07.2014 року.
(а.с. 8).

Згідно рішення Дніпровського
районного суду м.Херсона від 11.02.2014
року, позов ОСОБА_4 про стягнення
додаткових витрат на дитину
задоволено, стягнуто з ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, компенсацію 1/2 частини
видатків на навчання та розвиток
здібностей доньки - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 19757,75грн., в тому
числі на компенсацію оплати за
навчання в ПВНЗ «Київський міжнародний
університет» та проживання в
гуртожитку. (а.с.28)

Згідно зі ст. 199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного
Суду України у п. 20 постанови від 15
травня 2006 року № 3 «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів» обов'язок батьків
утримувати повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у ст.
182 цього Кодексу. При визначенні
розміру аліментів з одного з батьків
суд бере до уваги можливість надання
утримання другим з батьків, своїми
дружиною, чоловіком та повнолітніми
дочкою, сином.

За правилами ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України сторони
мають рівні права щодо подання доказів,
їх дослідження та доведення перед
судом їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків
встановлених цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
виходив з вищевказаних вимог закону і з
того, що з відповідача стягнуто
компенсацію ? частини видатків на
навчання його доньки на першому курсі
навчального закладу у розмірі 19757,75
грн., врахував розмір доходу
відповідача, наявність на його
утриманні двох неповнолітніх дітей,
непрацездатного батька та дружини, яка
знаходиться у декретній відпустці по
догляду за хворою дитиною.

Доводи, на які посилається апелянт,
були предметом дослідження судом
першої інстанцій та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судом були дотримані
норми матеріального та процесуального
права. Доводи, наведені в апеляційній
скарзі, фактично зводяться до
переоцінки доказів та незгоди апелянта
з висновком суду першої інстанції щодо
їх оцінки.

Доказів спроможності відповідача
надавати матеріальну допомогу дитині
апелянт не надала.

За таких обставин, судова колегія
дійшла висновку, що рішення суду є
законним та обґрунтованим, ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому підстав для
скасування рішення та ухвалення нового
рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст.307,
ст.ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Дніпровського районного
суду м.Херсона від 02 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: