АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/5664/2014
Головуючий в суді 1 інстанції
Доповідач - Ящук Т.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого судді Ящук
Т.І.

суддів
Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі
Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 22 листопада 2013 року про
відкриття провадження по справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рада 7» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги,

встановила:

В листопаді 2013 року позивач ТОВ «Рада 7»
звернувся до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги.

Ухвалою судді Печерського районного
суду м. Києва від 22 листопада 2013 року
відкрито провадження по справі за
позовом ТОВ «Рада 7» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу суду та постановити
нову про повернення позовної заяви
позивачу, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
процесуального права в частині
недотримання правил підсудності.
Вказував, що оскільки він
зареєстрований в АДРЕСА_2, то
відповідно до ст. 109 ЦПК України, справа
не підсудна Печерському районному суду
м. Києва.

В судовому засіданні апелянт підтримав
апеляційну скаргу та просив
задовольнити; представник позивача
вважав доводи апеляційної скарги
безпідставними та просив залишити
ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом,
позивач ТОВ «Рада 7» просив стягнути з
ОСОБА_2, який є власником квартири
АДРЕСА_1, заборгованість за надані
послуги, передбачені договором «Про
участь у витратах на утримання будинку
та прибудинкової території» від 03.06.2003
року в розмірі 30 106 грн. 48 коп. -
основного боргу, інфляційні збитки в
розмірі 1 108 грн. 90 коп. та 3 % річних в
розмірі 1508 грн. 50 коп., та у зв'язку
несплатою відповідачем витрат на
утримання квартири, яка територіально
розташована у Печерському районі м.
Києва.

Відкриваючи провадження по справі, суд
першої інстанції виходив з того, що
позовна заява відповідає вимогам ст.ст.
118-120 ЦПК України, підстав для відмови у
відкритті провадження у справі або для
повернення позовної заяви не
вбачається.

З таким висновком колегія суддів
погоджується, вважає його законним і
обґрунтованим.

Частиною 1 ст.114 ЦПК України
встановлено, що позови, які виникають з
приводу нерухомого майна, мають
виключну підсудність та пред'являються
в суд за місцезнаходженням майна або
його основної частини.

Виходячи з аналізу зазначеної правової
норми, правила виключної підсудності
застосовуються до позовів з приводу
нерухомого майна та стосуються
будь-яких вимог, пов'язаних з правом
особи на нерухоме майно.

В пункті 42 Постанови № 3 від 01.03.2013 року
«Про деякі питання юрисдикції
загальних судів та визначення
підсудності цивільних справ» Пленум
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ відзначив, що позови про право
володіння і користування нерухомим
майном, про право, яке виникло із
договору найму жилого приміщення,
оренди тощо відносяться до позовів, для
яких встановлено виключну підсудність
згідно з ч. 1 ст. 114 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, спір
між сторонами виник з приводу оплати
наданих житлово-комунальних послуг до
квартири, що належить відповідачу на
праві приватної власності, тобто з
приводу утримання нерухомого майна.

Отже, позивач, звертаючись з позовною
заявою до Печерського районного суду
м. Києва про стягнення заборгованості
за надання послуг з утримання будинку
та прибудинкової території за місцем
знаходження вказаного нерухомого
майна, не порушив вимог процесуального
закону, і судом було правильно відкрито
провадження по справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що
ухвала про відкриття провадження у
справі постановлена з порушенням
підсудності, оскільки позов має
розглядатись за зареєстрованим місцем
проживання відповідача, є
безпідставними та не ґрунтуються на
вимогах чинного законодавства, адже
предметом даного позову є оплата
послуг з централізованого опалення
квартири та утримання нерухомого
майна, що знаходиться у Печерському
районі м. Києва.

При цьому з матеріалів справи
вбачається, що 10 лютого 2014 року по даній
справі судом ухвалено заочне рішення,
яким позовні вимоги ТОВ «Рада-7» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги -
задоволено.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
ухвала судді Печерського районного
суду м. Києва від 22.11.2013 року
постановлена з дотриманням норм
процесуального права, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, що відповідно до ст. 312
ЦПК України є підставою для відхилення
апеляційної скарги і залишення ухвали
без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 218 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 22 листопада 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий : Судді: