Справа № 495/2774/14-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

28 квітня 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд в Одеській області

у складі головуючого - судді
Шевчук Ю.В.

при секретарі - Мамончик К.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Білгород-Дністровському
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Затоківської селищної ради
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області про визнання права
власності на самочинне будівництво,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом про визнання права власності
на самочинне будівництво, вказуючи, що
на підставі рішення Затоківської
селищної ради № 1166 від 25.01.2013 року та
угоди № 4 від 04.02.2014 року йому надана в
користування земельна ділянка площею
0,2080 га для експлуатації житлового
будинку, що розташована за адресою по
АДРЕСА_1, ним для поліпшення житлових
умов було вчинено самочинне
будівництво: будівлю літ. 1-Г, житловою
площею 20,39 кв.м, загальною площею 35,89
кв.м, на яку просить визнати право
власності, у зв'язку з тим, що
побудована будівля являється
самочинною.

Позивач судове засідання не
з'явився, представив заяву, що позов
підтримує, просить справу розглядати
за його відсутністю.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, згідно заяви
просила суд розглянути справу за
наявними матеріалами справи,
відповідно до чинного законодавства,
дослідивши норми матеріального та
процесуального права та за його
відсутністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174
ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, надані
докази, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що на
підставі рішення Затоківської
селищної ради № 1166 від 25.01.2013 року та
угоди № 4 від 04.02.2014 року позивачу
ОСОБА_1 була надана в користування
земельна ділянка площею 0,2080 га для
експлуатації житлового будинку, що
розташована за адресою по АДРЕСА_1.

Позивачем для поліпшення житлових умов
було вчинено самочинне будівництво:
будівлі літ. 1-Г, житловою площею 20,39
кв.м, загальною площею 35,89 кв.м.

Розміщення самовільних будівель не
суперечить Державним будівельним
нормам ДБН 360-92 та
санітарно-епідеміологічним вимогам.

В результаті самочинного будівництва
права інших осіб не порушено.

Згідно технічного висновку,
розробленого ОСОБА_3 (сертифікат серії
НОМЕР_1) стан основних несучих
будівельних конструкцій самовільних
будівель, відповідають вимогам
будівельних норм, знаходяться в
задовільному технічному стані та при
годні до експлуатації.

Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право
власності на новостворене нерухоме
майно (житлові будинки, будівлі,
споруди тощо) виникає з моменту
завершення будівництва (створення
майна). Якщо договором або законом
передбачено прийняття нерухомого
майна до експлуатації, право власності
виникає з моменту його прийняття до
експлуатації. Якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 6 від 30.12.2012 року «Про практику
застосування судами ст.. 376 ЦК України
(про правовий режим самочинного
будівництва)», власник земельної
ділянки набуває право власності на
зведені ним будівлі, споруди та інше
нерухоме майно (ч. 2 ст. 375 ЦК України),
тому на вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудовано на ній, якщо це
не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК
України).

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 6 від 30.12.2012 року «Про практику
застосування судами ст.. 376 ЦК України
(про правовий режим самочинного
будівництва)», на підставі ч. 3 ст. 376 ЦК
України, суд може задовольнити позов
про визнання права власності на
самочинно збудоване нерухоме майно на
земельній ділянці, що не надавалася у
власність чи користування особі, яка
збудувала його, якщо їй у встановленому
законом порядку було передано земельну
ділянку у власність або надано у
користування під уже збудоване
нерухоме майно відповідно до її
цільового призначення, та за умови, що
будівництво велося з додержанням
архітектурних, будівельних,
санітарних, екологічних норм і правил
згідно з законодавством.

Відповідно до ст. 376 п. 5 ЦК України, на
вимогу власника земельної ділянки суд
може визнати за ним право власності на
нерухоме майно, яке самочинно
збудоване на ній, якщо це не порушує
права інших осіб.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає
позовні вимоги ОСОБА_1, що підлягають
задоволенню, визнавши за ним право
власності на самочинно зведену:
будівлю літ. 1-Г, житловою площею 20,39
кв.м, загальною площею 35,89 кв.м, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1

На підставі викладеного і керуючись
ст.376 ЦК України, ст.ст.11, 130, 174, 209, 214-215
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
самовільно самочинно зведену: будівлю
літ. 1-Г, житловою площею 20,39 кв.м,
загальною площею 35,89 кв.м, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: