Головуючий суду 1 інстанції - Зайцев
Доповідач - Орлов І.В.
Справа № 431/1497/13-ц
Провадження № 22ц/782/1444/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Луганської області в складі:

головуючого: Орлова І.В.,

суддів: Масенка Д.Є., Коротких
О.Г.,

при секретарі: Булгаковій М.Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Луганську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Старобільського районного
суду Луганської області від 11 березня
2014 року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу
за договором позики, -

в с т а н о в и л а:

22 травня 2013 року ОСОБА_3 (далі позивачка)
звернулася з позовом до ОСОБА_2 (далі
відповідач) з позовом про стягнення
боргу. Посилаючись на те, що у
встановлені терміни - до 01 травня 2012
року та до 01 червня 2012 року відповідач
не повернув позику, позивача просила
стягнути з відповідача на свою користь:
183.000,00 гривень - основного боргу; 3%
річних за прострочення повернення
боргу в сумі 8.467,50 гривень, а всього -
191.467,50 гривень; судові витрати в розмірі
1.914, 68 гривень.

Рішенням Старобільського районного
суду Луганської області від 11 березня
2014 року позов задоволено частково. З
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто:
борг за договором позики в розмірі
50.549,67 гривень, проценти за прострочення
повернення боргу в сумі 1.474, 53 гривень, а
всього 52.024,20 гривень; судові витрати в
розмірі 520,25 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи просив: рішення
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3
відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги апелянт зазначив, що суд не
застосував положення ЦК України про
недійсність правочину; відповідач був
позбавлений права доказувати, що
розписки були безгрошові і написані
під впливом розправи.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає виходячи з
наступного.

Відповідно до статей 213, 214 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні. Під час ухвалення
рішення суд серед інших вирішує
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин, яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції зазначив, що
борговими розписками позивачка довела
обставини запозичення відповідачем
грошових коштів. З урахуванням факту
повернення ОСОБА_2 132.450,33 гривень, які
надійшли на картковий рахунок
позивачки, суд дійшов висновку про те,
що з відповідача на користь позивачки
слід стягнути неповернену суму
основного боргу в розмірі 50.549,67
гривень, 3% річних за період з 01.06.2012 до
22.05.2013 року у розмірі 1.474,53 гривень та
судові витрати.

Колегія суддів погоджується з
зазначеними висновками суду, оскільки
вони відповідають встановленим
обставинам справи та положенням
матеріального закону.

Так, судом першої інстанції
встановлено та матеріалами справи
підтверджується, що ОСОБА_3 у вересні 2011
року на строк до березня 2012 року
позичила ОСОБА_2 93.000,00 гривень, що
підтверджується даними письмової
розписки. Повторно, у листопаді 2011 року
на строк до травня 2012 року позивачка
позичила відповідачу 90.000,00 гривень, що
підтверджується даними письмової
розписки. У встановлений строк
запозичені гроші повернуто не було. За
період з 12.05.2011 року до 16.06.2012 року на
картковий рахунок ОСОБА_3 від ОСОБА_2
надійшли грошві кошти у розмірі 132.450,33
гривень (а.с.16-19,72-87).

Між сторонами виник спір з приводу
невиконання боргового зобов'язання.
Відповідно до статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства , а за
відсутності таких вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає іншій стороні
(позичальнику) кошти, а позичальник
зобов'язується повернути позикодавцю
таку ж суму коштів. Відповідно до
статей 625, 1050 ЦК України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням індексу інфляції за весь
час прострочення, а також 3 %
річних від простроченої суми.

Висновки суду першої інстанції повно
та послідовно викладені у
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення. Доводи апеляційної скарги цих
висновків суду не спростовують, а
спрямовані на переоцінку доказів,
яким суд дав належну правову оцінку,
повно та всебічно встановивши
обставини справи. Підстав для
застосування положенні ЦК України про
недійсність правочину немає.

Відповідно до статті 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суд з одних
лише формальних міркувань.

Суд, вірно встановивши обставини
справи та відповідні їм
правовідносини, правильно застосував
правові норми та ухвалив законне і
обґрунтоване рішення. Підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції немає.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - відхилити.

Рішення Старобільського районного
суду Луганської області від 11 березня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку, шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: