АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4682/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Соловйов І. М. Доповідач -
Черненкова Л.А. Категорія 37
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Судова колегія судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді -
Черненкової Л.А.

суддів -
Петешенкової М.Ю., Дерев`янка О.Г.

при секретарі - Бойко О.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу судді Петриківського районного
суду Дніпропетровської області від 31
березня 2014 року про відмову у відкритті
провадження по справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання частково
недійсним заповіту, -

В С Т А Н О
В И Л А:

27 березня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із вказаною позовною заявою, за
якою просив суд визнати частково
недійсним заповіт подружжя ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_3,
посвідчений 20 травня 2005 року державним
нотаріусом Петриківської державної
нотаріальної контори ОСОБА_7 в частині
розпорядження житловим будинком з
господарчими будівлями; стягнути з
відповідача на його користь судові
витрати, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 В
серпні 2012 року позивач звернувся із
заявою про прийняття спадщини до
державної нотаріальної контори. 24.09.2012
року нотаріус його повідомив, що існує
заповіт подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_6 та ОСОБА_3, посвідчений 20
травня 2005 року державним нотаріусом
Петриківської державної нотаріальної
контори відносно житлового будинку з
господарчими будівлями та земельної
ділянки, які розташовані за адресою:
АДРЕСА_1. Вказаний заповіт позивач
вважає частково недійсним в частині
розпорядження житловим будинком з
господарчими будівлями, оскільки
кожний новий заповіт скасовує
попередній. При житті його батько склав
відносно житлового будинку з
господарчими будівлями та земельної
ділянки три заповіти: заповіт від 01
вересня 2003 року, спільний заповіт
подружжя від 20 травня 2005 року та
останній заповіт від 17 серпня 2011 року.
Останній заповіт ОСОБА_4 від 17 серпня 2011
року за рішенням Петриківського
районного суду Дніпропетровської
області від 19 вересня 2013 року, яке
набрало законної сили, був визнаний
недійсним в частині розпорядження
житловим будинком з господарськими
будівлями.

Ухвалою судді Петриківського
районного суду Дніпропетровської
області від 31 березня 2014 року у
відкритті провадження за позовною
заявою ОСОБА_2 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
ухвалу суду скасувати з направленням
справи на розгляд по суті до суду
першої інстанції, посилаючись на
порушення норм процесуального права та
неповне з'ясування судом обставин
справи.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення сторін, що з'явилися,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги
в її межах та межах заявлених вимог,
дійшла висновку, що апеляційну скаргу
необхідно відхилити з наступних
підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у
справі, суд першої інстанції виходив з
того, що питання недійсності заповіту
подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_6 та ОСОБА_3, посвідчений 20 травня
2005 року державним нотаріусом
Петриківської державної нотаріальної
контори ОСОБА_7 в частині розпорядження
житловим будинком з господарчими
будівлями, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1, було предметом
розгляду у справі № 0431/1688/12, та рішення
в якій набрало законної сили. Отже,
відповідно до ст. 122 ЦПК України суддя
відмовив у відкритті провадження у
справі, у зв'язку з тим, що є таке, що
набрало законної сили рішення суду у
спорі між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих самих підстав.

Судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції.

Судова колегія встановила і це
підтверджується матеріалами справи, що
відповідно рішення Петриківського
районного суду Дніпропетровської
області від 19 вересня 2013 року, яке
набрало законної сили, у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
заповіту недійсним та за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання факту
укладення заповіту особою, яка не мала
на це право та визнання права власності
в порядку спадкування за заповітом, -
було ухвалено: позовні вимоги ОСОБА_2 -
задовольнити частково; визнати
недійсним заповіт подружжя ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_3,
посвідчений 20 травня 2005 року
(зареєстрований в реєстрі за № 1029) в
частині розпорядження земельною
ділянкою, розташованою за адресою:
АДРЕСА_1; в іншій частині позовних вимог
ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним
- відмовити; позовні вимоги ОСОБА_3 -
задовольнити частково; визнати
недійсним заповіт ОСОБА_4 складений та
посвідчений 17 серпня 2011 року
(зареєстрований в реєстрі № 3578) в
частині розпорядження житловим
будинком із господарськими будівлями і
спорудами, які знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_3 право
власності на вказаний житловий
будинок із господарськими будівлями і
спорудами в порядку спадкування за
заповітом подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
посвідченого 20 травня 2005 року
(зареєстрований в реєстрі за № 1029); в
іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 -
відмовити; здійснено розподіл судових
витрат.

Вказане рішення суду залишено без змін
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 05 грудня
2013 року, тобто із цієї дати набрало
законної сили (а.с.4-13).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 26 лютого 2014 року
вищевказані судові рішення залишені
без змін (а.с.17-18).

Розглядаючи вказану справу, суди
вказаних інстанцій виходили з того, що
спільний заповіт подружжя є особливою
формою заповіту та від цього заповіту
за життя подружжя не відмовились у
встановленому законом порядку.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 122 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо є таке, що
набрало законної сили рішення суду у
спорі між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих самих підстав.

З огляду на зазначені вимоги закону суд
вправі відмовити у відкритті
провадження у справі у спорі між тими
самими сторонами, про той самий предмет
і з тих самих підстав, за якими було
ухвалено рішення суду, що набрало
законної сили.

Переглядаючи справу в апеляційному
порядку, судова колегія дійшла
висновку, що набрало законної сили
рішення суду у спорі між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих
самих підстав про визнання заповіту
недійсним, відносно чого позивач
звернувся повторно з позовними
вимогами про визнання заповіту
частково недійсним.

Доводи апеляційної скарги про те, що
позовні вимоги заявлено з інших
підстав, судова колегія вважає
неспроможними, оскільки ці обставини
спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, судова колегія приходить
до висновку, що ухвала судді про
відмову у відкритті провадження
постановлена з додержанням норм
матеріального та процесуального
права, і не має підстави для її
скасування.

Керуючись ст.ст.304,307, п.1 ч.1 ст.312, ч.1 ст.218
ЦПК України, судова колегія судової
палати,-

У Х
В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу судді Петриківського
районного суду Дніпропетровської
області від 31 березня 2014 року про
відмову у відкритті провадження -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді