Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2014 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2
про стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів. Позовні
вимоги мотивовані тим, що рішенням
Київського районного суду м. Одеси від
24 жовтня 2005р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
були стягнути аліменти на утримання
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4
частини усіх видів заробітку
щомісячно, починаючи з 12 жовтня 2005р. до
повноліття дитини, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_5

Другим Суворовським відділом ДВС
РС ОМУЮ відкрито виконавче провадження
щодо виконання виконавчого листа про
стягнення аліментів з відповідача.
Позивачка стверджує, що відповідач
сплачує аліменти нерегулярно, у зв'язку
з чим, виникла заборгованість по сплаті
аліментів. Так, згідно розрахунку
заборгованості по аліментам від
16.08.2013р., який був здійснений державним
виконавцем, заборгованість по сплаті
аліментів з листопада 2010р. по серпень
2013р. складає суму у розмірі 27507 гривень
19 копійок.

На підставі ч. 1 ст. 196 СК України
позивачка просить стягнути з
відповідача на її користь неустойку
(пеню) у розмірі одного відсотка від
суми заборгованості за період з
листопада 2010р. по листопад 2013р. включно,
у розмірі 135428 гривень 16 копійок.

В процесі розгляду справи позивачка
підтримала позовні вимоги та пояснила,
що відповідач сплачував аліменти
нерегулярно, а також у розмірі, за його
власним міркуванням. В останнє судове
засідання позивачка не з'явилась,
згідно поданого клопотання просила
справу розглянути у її відсутність, а
також задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в процесі розгляду справи
позовні вимоги не визнав та пояснив, що
сплачував регулярно аліменти. В
останнє судове засідання відповідач не
з'явився, про розгляд справи був
повідомленим належним чином, причини
неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню за наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 24 жовтня 2005р. з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 були стягнути аліменти
на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку
щомісячно, починаючи з 12 жовтня 2005р. до
повноліття дитини, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_5

Другим Суворовським відділом ДВС
РС ОМУЮ відкрито виконавче провадження
щодо виконання виконавчого листа про
стягнення аліментів з відповідача.
Відповідач сплачував аліменти
нерегулярно, у зв'язку з чим, виникла
заборгованість по сплаті аліментів.
Так, згідно розрахунку заборгованості
по аліментам від 16.08.2013р., який був
здійснений державним виконавцем,
заборгованість по сплаті аліментів з
листопада 2010р. по серпень 2013р. складає
суму у розмірі 27507 гривень 19 копійок.

В той же час, в процесі розгляду справи
відповідач надав копії квитанцій,
згідно яких вбачається, що з період з
листопада 2010р. по листопада 2013р.
включно, відповідач сплатив аліменти у
розмірі 14031 гривня 60 копійок. При цьому,
в деякий період відповідач сплачував
аліменти у більшому розмірі, аніж 1/4
частка від середньомісячного
заробітку робітника. В той же час,
оплата здійснювалась нерегулярно, а
також у неповному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день
прострочення.

Згідно п. 22 Постанови Пленуму ВСУ „Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів від 15.05.2006 N 3,
передбачена ст. 196 СК
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо
заборгованість утворилася з
незалежних від нього причин, зокрема, у
зв'язку з несвоєчасною виплатою
заробітної плати, затримкою або
неправильним перерахуванням
аліментів банками. В інших випадках
стягується неустойка за весь час
прострочення сплати аліментів.

Відповідач не надав суду доказів того,
що він не мав можливості сплачувати
аліменти з незалежних від нього
причини, а тому суд вважає, що необхідно
стягнути неустойку за прострочення
сплати аліментів.

Судом розрахована сума неустойки з
листопада 2010р. по листопад 2013р.,
відповідно до заявлених позовних
вимог, з урахуванням суму сплати
аліментів відповідачем, що склала суму
у розмірі 64694 гривні 53 копійки.

Згідно ч. 2 ст. 196 СК України розмір
неустойки може бути зменшений судом з
урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

Враховуючи матеріальний та сімейний
стан платника аліментів, суд вважає
можливим зменшити розмір неустойки до
20000 гривень.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 196 Сімейного Кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
неустойки за прострочення сплати
аліментів - задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, що
зареєстрований за адресою АДРЕСА_1)

на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженки м. Одеса, зареєстрованої за
адресою АДРЕСА_2, іпн. НОМЕР_1)

неустойку за прострочення сплати
аліментів у розмірі 20000 (двадцять
тисяч) гривень.

3. Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, що
зареєстрований за адресою АДРЕСА_1) на
користь Держави судовий збір у розмірі
243 гривні 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено
в апеляційному порядку через
Суворовський районний суд м. Одеси
шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти
денний строк з дня отримання копії
рішення.

Суддя: