Справа № 168/257/1
Пр.№ 2/168/90/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2014року Старовижівський районний
суд Волинської області

в складі:головуючого судді -Ф.В.Самрука

при секретарі - Островерхій Т.С.,

за участю: позивача-ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Стара
Вижівка справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням та зняття з реєстрації,

В С Т
А Н О В И В :

позивач ОСОБА_2 посилається, що вона є
власником жилого приміщення- будинку
АДРЕСА_1. На даний час в будинку
зареєстровані: позивач ОСОБА_2,, її діти:
ОСОБА_3, ОСОБА_4;а також відповідачка
ОСОБА_1 із своїми дітьми ОСОБА_5 і ОСОБА_6
Відповідач ОСОБА_1 зареєстрована у
будинку з 2000 року, її діти - від дня
народження. З 2002 року відповідач ОСОБА_1
разом із своїми дітьми та чоловіком
ОСОБА_3 у вищезгаданому будинку не
проживають, так як переїхали на
постійне місце проживання в с.Лютка
Старовижівського району. Онук ОСОБА_6 у
будинку позивачки не проживав, так як
народився в с.Лютка Старовижівського
району. Тому позивач ОСОБА_2 звернулася
до суду з позовом про визнання
відповідача ОСОБА_1 та її неповнолітніх
дітей ОСОБА_5 і ОСОБА_6 такими, що
втаратили право користування жилим
приміщенням та зняття їх з реєстрації,
який просила задовольнити.

В судовому засідання позивач ОСОБА_2
позов підтримала повністю з підстави,
зазначеної в ст.107 ЖК України і просида
суд визнати відповідача ОСОБА_1 та її
неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_1
такими, що втратили право на
користування жилим приміщенням в її
будинку та зняти їх з реєстрації,
оскільки вони восени 2002 року виїхали
сім"єю на постійне місце проживання в
с.Лютка Старовижівського району.

Відповідач ОСОБА_1 позов визнала
частково в тому, що вона згідна знятися
із реєстрації, а дітей залишити
зареєстрованими в будинку позивача до
вирішення її права на житловий будинок
в с.Лютка, який вони купили з її бувшим
чоловіком ОСОБА_3 в 2002 році, але
правовстановлюючих документів на який
не мають, позов відносно якого вона має
намір пред"явити пізніше. Також
пояснила, що вона з дітьми дочкою
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та сином ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_4 не проживають у будинку
позивача, що в АДРЕСА_1 з осені 2002 року і
по даний час. Спочатку вона проживала в
с.Лютка Старовижівського району в
будинку, який вона купила з її бувшим
чоловіком ОСОБА_3 Але на даний час вона
проживає у своїх батьків в с.Кримне
Старовижівського району, так як її
бувший чоловік ОСОБА_3 безпідставно
відібрав у неї ключі від будинку, що в
с.Лютка Старовижівського району, в
зв"язку з чим вона не має можливості
там проживати на даний час.

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи суд
приходить до висновку, що позов
підставний і підлягає до задоволення..

В судовому засіданні встановлено,
що позивач ОСОБА_2 являється власником
житлового будинку АДРЕСА_1, що крім її
пояснень стверджується копією
свідоцтва про право власності,
виданого виконкомом Дубечненської
сільської ради Старовижівського
району 13.07.2001 року, зареєстрованого у
Волинському обласному бюро технічної
інвентаризації 13.07.2001 року за
реєстровим №23 .

Крім позивача ОСОБА_2 у її
вищезгаданому житловому будинку
зареєстровані: сини ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
невістка-відповідач ОСОБА_1 з її дітьми
дочкою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та сином
ОСОБА_6., ІНФОРМАЦІЯ_4, які являються
онуками позивача ОСОБА_2, що
стверджується довідкою виконкому
Дубечненської сільської ради за №581
від 24.03.2014р. Тобто відповідач ОСОБА_1 та
її діти: син ОСОБА_6 та дочка ОСОБА_5
являються членами сім"ї власника
жилого будинку.

Як встановлено в судовому засіданні з
пояснень позивача ОСОБА_2 і відповідача
ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_1 з її бувшим
чоловіком ОСОБА_3 та дітьми ОСОБА_5 і
ОСОБА_6 восени 2002 року з будинку
позивача переїхали на постійне місце
проживання в с.Лютка Старовижівського
району Волинської області. Проте, після
розірвання шлюбу 19.03.2014 року відповідач
ОСОБА_1 із дітьми переїхали проживати
до її батьків в с.Кримне
Старовижівського району, де і
проживають по даний час, але залишилися
зареєстрованими у будинку позивача
ОСОБА_2 Відповідач ОСОБА_1 визнає ту
обставину, що вона дійсно з осені 2002
року і по даний час не проживає у
будинку позивача ОСОБА_2, звідки
забрала всі свої речі і будь-якого
майна її та дітей в цьому будинку немає,
за цей період часу в даний будинок
вселятися їй не було потреби і перешкод
в проживанні там їй та її дітям позивач
ОСОБА_2 не чинила. Крім того та
обставина, що відповідач ОСОБА_1 з її
дітьми сином ОСОБА_6 і дочкою ОСОБА_5 не
проживають в будинку позивача з осені
2002 року і по даний час, крім пояснень
сторін підтверджується також довідкою
виконкому Дубечненської сільської
ради від 16.05.2014 року за №853, дослідженою
в судовому засіданні.

Отже з вищенаведеного вбачається, що
відповідач ОСОБА_1 та її діти: дочка
ОСОБА_5 та син ОСОБА_6 з житлового
будинку АДРЕСА_1 вибули на постійне
проживання до іншого населеного
пункту, а саме в с.Лютка восени 2002 року і
з того часу не проживають в будинку
позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК України
члени сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним
у будинку (квартирі), що йому
належить, користуються жилим
приміщенням нарівні з власником
будинку (квартири), якщо при їх вселенні
не було іншої угоди про порядок
користування цим приміщенням, а згідно
ст.107 ЖК України, у разі вибуття
наймача та членів його сім'ї на
постійне проживання до іншого
населеного пункту або в інше жиле
приміщення в тому ж населеному
пункті договір найму жилого
приміщення вважається розірваним з дня
вибуття.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 та її
неповнолітні діти: син ОСОБА_6 та дочка
ОСОБА_5 у будинку АДРЕСА_1 не проживають,
бо в 2002 році відповідач ОСОБА_1 з дочкою
ОСОБА_5 виїхали на постійне місце
проживання в с.Лютка Старовижівського
району, а син ОСОБА_6 в будинку позивача
взагалі не проживав, бо народився в
с.Лютка, то всі вони втратили право
користування цим жилим приміщенням з
дня вибуття і позов позивача ОСОБА_2 про
визнання відповідача ОСОБА_1 та її
дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 такими, що
втратили право на користування жилим
приміщенням та зняття їх з реєстрації
підлягає до задоволення на підставі
ст.107 ЖК України.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212-215 ЦПК України,

ст.ст. 107, 150, 155, 156, 191 ЖК України суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_1 та її
неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4 такими, що втратили право
користування жилим приміщенням в
будиинку АДРЕСА_1 та зняти їх з
реєстрації в Старовижівському
районному секторі адресно-довідкової
роботи УДМС України у Волинській
області.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Старовижівський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: Ф. В. Самрук