Справа № 367/7897/13-ц Головуючий у І
інстанції Мікулін А.В.Провадження №
22-ц/780/2753/14 Доповідач у 2
інстанції Березовенко Р.В.Категорія 1
УХВАЛА

Іменем України

12 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого:Березовенко Р.В.,
суддів:Верланова С.М., Воробйової
Н.С.,при секретарі:Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
"УкрСибБанк" на рішення Ірпінського
міського суду Київської області від 14
листопада 2013 року за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_6 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року ОСОБА_5 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_6 про поділ
майна подружжя, обґрунтовувала позовні
вимоги тим, що з 24 липня 2008 року
перебуває із ОСОБА_6 у шлюбі,
зареєстрованим відділом реєстрації
актів цивільного стану Дніпровського
районного управління юстиції у м.
Києві, що підтверджується свідоцтвом
про шлюб серія НОМЕР_2, актовий запис
№1124. За час перебування у шлюбі
відповідачем придбано автомобіль
марки Tayota Prado, д.н.з. НОМЕР_1, 2008 р.в.,
сірого кольору, НОМЕР_3. Вартість даного
автомобіля складає 165 944,31 грн. та
підтверджується висновком № 4065
експертного автотоварознавчого
дослідження з оцінки транспортного
засобу від 17 квітня 2013 року.

Просила здійснити поділ майна
подружжя, а саме: автомобіля марки Tayota
Prado, д.н.з. НОМЕР_1, 2008 р.в., сірого кольору,
НОМЕР_3 в наступному порядку: визнати за
нею право власності на вказаний
автомобіль, відповідачу присудити
грошову компенсацію вартості ? частини
автомобіля та припинити право
власності відповідача на зазначений
автомобіль.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 14 листопада 2013
року позовні вимоги задоволено.

В порядку розподілу спільного майна
подружжя визнано право власності
ОСОБА_5 на автомобіль марки Tayota Prado,
д.н.з. НОМЕР_1, 2008 р.в., сірого кольору,
НОМЕР_3.

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6
грошову компенсацію, замість його
частки у праві спільної сумісної
власності на автомобіль марки Tayota Prado,
д.н.з. НОМЕР_1, 2008 р.в., сірого кольору,
НОМЕР_3, в розмірі - 82 975,00 грн.

Припинено право власності на частку у
спільному майні ОСОБА_6, а саме на ?
частину автомобіля марки Tayota Prado, д.н.з.
НОМЕР_1, 2008 р.в., сірого кольору, НОМЕР_3.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ "УкрСибБанк"
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволені позовних
вимог, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для вирішення справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення судом
норм матеріального і процесуального
права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення учасників процесу, які
з'явилися в судове засідання, вивчивши
матеріали справи та перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду першої
інстанції відповідає зазначеним
вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив із
того, що оскільки ОСОБА_5 внесла на
депозитний рахунок суду грошові кошти,
а саме: половину вартості автомобіля, у
відповідності до експертного
автотоварознавчого дослідження, а
відповідач не заперечував щодо
отримання грошової компенсації
натомість його частки у праві спільної
сумісної власності на автомобіль, то
позовні вимоги є доведеними та
оюгрунтованими.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується судова колегія
з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
ОСОБА_6 та ОСОБА_5 уклали шлюб 24 липня 2008
року, зареєстрований відділом
реєстрації актів цивільного стану
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2,
актовий запис №1124 (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу - автомобіль
марки Tayota Prado, д.н.з. НОМЕР_1, 2008 р.в.,
сірого кольору, НОМЕР_3 був
зареєстрований 05 вересня 2008 року за
ОСОБА_6

Згідно висновку №4065 експертного
автотоварознавчого дослідження з
оцінки транспортного засобу,
складеного 17 квітня 2013 року, ринкова
вартість автомобіля марки Tayota Prado, д.н.з.
НОМЕР_1, 2008 р.в., сірого кольору, НОМЕР_3
на дату оцінки становить - 165 944,31 грн.

Вказані обставини підтверджуються
наявними у справі доказами.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу
України (далі СК України) майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України У разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної| власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

Статтею 71 СК України передбачено,
майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі. Якщо дружина та
чоловік не домовилися про порядок
поділу майна, спір може бути вирішений
судом. При цьому суд бере до уваги
інтереси дружини, чоловіка, дітей та
інші обставини, що мають істотне
значення. Неподільні речі
присуджуються одному з подружжя, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними. Присудження одному з подружжя
грошової компенсації замість його
частки у праві спільної сумісної
власності на майно, зокрема на житловий
будинок, квартиру, земельну ділянку,
допускається лише за його згодою, крім
випадків, передбачених Цивільним
кодексом України. Присудження одному з
подружжя грошової компенсації можливе
за умови попереднього внесення другим
із подружжя відповідної грошової суми
на депозитний рахунок суду.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р.
у разі відсутності згоди одного з
подружжя на отримання грошової
компенсації, присудження грошової
компенсації може мати місце з підстав,
передбачених ст. 365 ЦК, за умови
звернення подружжя (одного з них) до
суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та
попереднього внесення на депозитний
рахунок суду відповідної грошової
суми. Якщо жоден із подружжя не вчинив
таких дій, а неподільні речі не можуть
бути реально поділені між ними
відповідно до їх часток, суд визнає
ідеальні частки подружжя в цьому майні
без його реального поділу і залишає
майно у їх спільній частковій
власності.

Згідно із ст. 365 Цивільного кодексу
України право особи на частку у
спільному майні може бути припинене за
рішенням суду на підставі позову інших
співвласників, якщо, зокрема, річ є
неподільною. Суд постановляє рішення
про припинення права особи на частку у
спільному майні за умови попереднього
внесення позивачем вартості цієї
частки на депозитний рахунок суду.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір,
на думку колегії суддів, вірно послався
на норми ст.ст. 60, 70, 71 СК України та ст. 365
ЦК України, виходячи з наступного.

Частки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в праві
спільної сумісної власності на
автомобіль марки Tayota Prado, д.н.з. НОМЕР_1,
2008 р.в., сірого кольору, НОМЕР_3, є
рівними та становлять по ? частині за
кожним із співвласників, оскільки його
було придбано під час шлюбу і він є
спільною сумісною власністю подружжя,
відповідач визнав позов та не
заперечував щодо отримання грошової
компенсації замість його частки у
праві спільної сумісної власності на
автомобіль, такий спосіб захисту права
позивачки є законним і передбачений
нормами діючого законодавства.

Доводи апеляційної скарги про те, що
були порушені права банку, як
заставодержателя, оскільки спірний
автомобіль перебуває у заставі у банку
на забезпечення кредитного договору, і
тому потрібна їх згода на віджудження
заставного майна, колегією суддів
розцінюються критично та не
заслуговують на увагу, так як
спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до заочного рішення
Шевченківського районного суду міста
Києва від 29 січня 2014 року, яке набрало
чинності, було встановлено обставини,
згідно з якими договір про надання
споживчого кредиту від 09 вересня 2008
року, на який посилається представник
ПАТ "УкрСибБанк", є неукладеним,
оскільки не містить умов, що визначені
законом, як істотні або є необхідними
для договорів даного виду.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Оскільки договір застави є похідним
від основного кредитного договору,
який є неукладеним, колегія суддів
вважає, що жодних порушень банку, як
заставодержателя за неукладеним
кредитним договором, судом першої
інстанції порушено не було.

Отже, судом першої інстанції були повно
та всебічно з'ясовані всі обставини
справи, дана належна правова оцінка
доказам, висновки суду відповідають
фактичним обставинам справи, а
ухвалене рішення відповідає вимогам
матеріального і процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи викладені обставини,
колегія суддів приходить до висновку,
що рішення суду ухвалене у
відповідності до норм ст. 308 ЦПК
України, відповідає обставинам справи,
з додержанням вимог закону і не може
бути скасовано з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "УкрСибБанк"
відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 14 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з моменту набрання нею законної
сили.

Головуючий:
Р.В.Березовенко

Судді:
Н.С.Воробйова

С.М.Верланов