Провадження № 22-ц/790/3427/14
Справа № 639/1292/13-ц
1 інстанції - Шиянова
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого судді - Бородіна М.М.,

суддів колегії - Міненкової
Н.О., Костенко Т.М.

при секретарі - Рудь О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного
суду м. Харкова від 28 березня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, третя особа: Управління служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради, про усунення перешкод у
користуванні квартирою та визначення
порядку користування, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_4 звернулась у
суд з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
усунення перешкод у користуванні
квартирою та визначення порядку
користування.

Уточнивши у подальшому позовні вимоги,
ОСОБА_4 просила суд визначити порядок
користування житловою квартирою
АДРЕСА_1 та виділити їй разом з донькою
у користування кімнату площею 11, 6 кв. м.
у вказаній квартирі, яка значиться у
технічному паспорті під Літ.-2 та у якій
знаходиться лоджія площею 2, 6 кв. м.,
залишивши в спільному користуванні
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кімнати площею 9, 8 кв.
м. і 17 кв. м.; залишити в спільному
користуванні ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 допоміжні приміщення: кухню
площею 8,9 кв. м., вбиральню площею 1 кв. м.,
ванну кімнату площею 2, 2 кв. м., коридор
площею 11, 2 кв. м., вбудовану шафу площею
0, 3 кв. м.; заборонити відповідачам
перешкоджати їй та її доньці у
користуванні кімнатою площею 11, 6 кв. м.
з лоджією.

На обґрунтування своїх вимог позивач
вказувала, що у 1992 році, відповідно до
свідоцтва про право власності,
власниками трикімнатної квартири
АДРЕСА_1 стали ОСОБА_5, його дружина
ОСОБА_8 та їх син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_8 померла. 4 вересня 1993 року між
нею та відповідачем ОСОБА_6 було
укладено шлюб. Після одруження вона
стала мешкати в одній квартирі зі своїм
чоловіком - ОСОБА_6, а з 7 жовтня 1998 року
була зареєстрована у вказаній
квартирі. Від шлюбу у них народилася
донька ОСОБА_7, яка була зареєстрована
за місцем проживання своїх батьків.

Відповідно до досягнутої домовленості
з відповідачем вона вселилась до них як
член сім'ї власників житлової квартири
і, як до народження доньки, так і після
її народження займає кімнату площею 11, 6
кв. м., з якої є вихід на лоджію площею 2, 6
кв. м. В інших кімнатах мешкають
відповідачі. Між нею, її неповнолітньою
дитиною та відповідачами була
досягнута домовленість про постійне
мешкання у вказаній кімнаті. За час
проживання у зазначеній кімнаті нею
постійно проводився ремонт.

З грудня 2012 року відповідачі стали
перешкоджати їй та її доньці у
користуванні вказаною кімнатою у
квартирі, що і змусило її звернутися з
вказаним позовом до суду.

Відповідач ОСОБА_5 проти задоволення
позову заперечував.

Відповідач ОСОБА_6 та його представник
позовні вимоги визнали частково та не
заперечували проти визначення порядку
користування спірною квартирою,
виділивши у користування позивачу
кімнату площею 9, 8 кв. м.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Харкова від 28 березня 2014 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити її позовні вимоги та
визначити порядок користування
житловою квартирою АДРЕСА_1, виділивши
у користування їй та її доньці кімнату
площею 11, 6 кв. м. літ. - 2 з лоджією площею
2, 6 кв. м. та залишивши у спільному
користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кімнати
площею 9, 8 та 17 кв. м.; залишити в
спільному користуванні ОСОБА_4, ОСОБА_7,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 допоміжні приміщення:
кухню площею 8,9 кв. м., вбиральню площею 1
кв. м., ванну кімнату площею 2, 2 кв. м.,
коридор площею 11, 2 кв. м., вбудовану шафу
площею 0, 3 кв. м.; заборонити
відповідачам перешкоджати їй та її
доньці у користуванні кімнатою площею
11, 6 кв. м. з лоджією.

На обґрунтування доводів апеляційної
скарги ОСОБА_4 вказує, що рішення суду є
незаконним та необґрунтованим,
висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, що
з'явилися, відповідно до статті 303 ЦПК
України перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Постановляючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач не є співвласником спірної
квартири, отже має право на
користування житловою площею, яка
визначається власником житла.

Проте із такими висновками суду
погодитися не можна.

З матеріалів справи вбачається, що
квартира АДРЕСА_1 належить на праві
спільної сумісної власності ОСОБА_6,
ОСОБА_8 та ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла.

4 вересня 1993 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6
було укладено шлюб. Після одруження
вона стала мешкати в одній квартирі зі
своїм чоловіком - ОСОБА_6, а з 7 жовтня 1998
року була зареєстрована у вказаній
квартирі. Від спільного шлюбу мають
доньку ОСОБА_7, яка зареєстрована за
місцем проживання своїх батьків.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Харкова від 27 лютого 2013 року шлюб між
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 - розірвано.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 156 ЖК України
члени сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним
у будинку (квартирі), що йому
належить, користуються жилим
приміщенням нарівні з власником
будинку (квартири), якщо при їх вселенні
не було іншої угоди про порядок
користування цим приміщенням. До
членів сім'ї власника будинку
(квартири) належать особи, зазначені в
частині другій статті 64 цього
Кодексу. Припинення сімейних відносин
з власником будинку (квартири) не
позбавляє їх права користування
займаним приміщенням.

Колегія суддів зазначає, що позивач
після розірвання шлюбу залишилася
проживати разом із донькою у квартирі,
зареєстроване місце проживання не
змінювала, отже має право на
користування житловою площею нарівні
із співвласниками квартири.

Крім того, в ході судового розгляду
справи відповідачі не надали доказів
про те, що з грудня 2009 року позивач
разом із донькою не проживала у спірній
квартирі.

Між сторонами існують конфлікті
ситуації щодо користування та
проживання у спірній квартирі.

За таких обставин, враховуючи інтереси
дитини, колегія суддів вважає за
можливе задовольнити позовні вимоги
ОСОБА_4 та визначити порядок
користування житловою квартирою
АДРЕСА_1.

Зокрема виділити в користування ОСОБА_4
та ОСОБА_7 кімнату площею 11, 6 кв.м. літ. «
2», залишивши в спільному користуванні
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, кімнату площею 9, 8
кв.м. та кімнату площею 17 кв.м..

Інші приміщення квартири залишити в
спільному користуванні сторін.

Враховуючи, що між користувачами
квартири виникають спірні ситуації,
колегія суддів також вважає за
необхідне заборонити ОСОБА_5 та ОСОБА_6
перешкоджати ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в
користуванні кімнатою площею 11, 6 кв.м.
під літ. « 2» з лоджією у вказаній
квартирі.

На підставі наведеного та ст. ст. 309, 314,
317 ЦПК колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 -
задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Харкова від 28 березня 2014 року -
скасувати.

Постановити нове рішення.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя
особа: Управління служб у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради, про
усунення перешкод у користуванні
квартирою та визначення порядку
користування - задовольнити.

Визначити порядок користування
житловою квартирою АДРЕСА_1.

Виділити в користування ОСОБА_4 та
ОСОБА_7 кімнату площею 11, 6 кв.м. літ. « 2»
в квартирі АДРЕСА_1, в якій знаходиться
лоджія площею 2,6 кв.м., залишивши в
спільному користуванні ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 кімнату площею 9, 8 кв.м. та
кімнату площею 17 кв.м..

Залишити в спільному користуванні
ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6
допоміжні приміщення - кухні площею 8, 9
кв.м., вбиральні площею 1 кв.м., ванної
кімнату площею 2,2 кв.м., коридору площею
11, 2 кв.м., вбудованої шафи площею 0, 3
кв.м..

Заборонити ОСОБА_5 та ОСОБА_6
перешкоджати ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в
користуванні кімнатою площею 11, 6 кв.м.
під літ. « 2» з лоджією у вказаній
квартирі.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом вірно, суддя