АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3172/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Ковальчук Т. А. Доповідач -
Єлізаренко І.А.Категорія 27
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Єлізаренко І.А.

суддів - Гайдук В.І., Міхеєвої
В.Ю.,

при секретарі - Сінченко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Магдалинівського районного суду
Дніпропетровської області від 27 січня
2014 року по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернувся з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ
КБ «ПриватБанк» посилався на те, що 28
березня 2008 року між банком та
відповідачем було укладено кредитний
договір, згідно умов якого банк надав
відповідачеві кредитні кошти у сумі 3000
грн. у вигляді встановленого ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 24%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. У порушення умов договору,
відповідач зобов»язання за вказаним
договором належним чином не виконала.
Станом на 03 вересня 2013 року за
відповідачем наявна заборгованість за
кредитним договором в розмірі 24 351 грн.
42 коп., яка складається із:
заборгованість за кредитом - 3 000 грн.;
заборгованість по процентам -12 916 грн. 27
коп.; заборгованість по комісії - 6799 грн.
37 коп.; штраф (фіксована частина) - 500
грн.; штраф (процентна складова) - 1135 грн.
78 коп. На даний час кредитна
заборгованість відповідачем не
погашена, тому позивач просив суд
стягнути з відповідача на користь
банку вищевказану заборгованість по
кредитному договору.

Рішенням Магдалинівського
районного суду Дніпропетровської
області від 27 січня 2014 року в
задоволені позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить рішення суду
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
задовольнити їх позовні вимоги в
повному обсязі, посилаючись на
порушення норм матеріального права.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає за необхідне
апеляційну скаргу задовольнити з
наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи
28 березня 2008 року між банком та
відповідачем було укладено кредитний
договір б/н, згідно умов якого банк
надав відповідачеві кредитні кошти у
сумі 3 000 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
НОМЕР_1 зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 24 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає дії картки
(а.с. 11-20).

Пунктом 9.12 Умов та правил надання
банківських послуг встановлено, що
договір діє на протязі 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього строку ні одна зі сторін не
проінформує другу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично лонгується на такий же
термін (а.с.18).

Відповідачем було допущено
невиконання умов договору, у зв»язку з
чим станом на 03 вересня 2013 року
утворилася заборгованість за вказаним
договором в розмірі 24351 грн. 42 коп., яка
складається із: заборгованість за
кредитом - 3 000 грн.; заборгованість по
процентам -12916 грн. 27 коп.;
заборгованість по комісії - 6799 грн. 37
коп.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.;
штраф (процентна складова) - 1135 грн. 78
коп. (а.с.6-10).

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» суд першої
інстанції посилався на те, що договір
за карткою НОМЕР_1 було укладено 28
березня 2008 року, та з урахуванням п. 9.12
Умов, договір діяв 24 місяці, тобто до 28
березня 2010 року, із вказаної дати
розпочався відлік строку позовної
давності в три роки, який закінчився 28
березня 2013 року, а ПАТ КБ «Приватбанк»
звернувся до суду з вказаним позовом,
згідно поштового штемпеля, 15 жовтня 2013
року, тобто із пропуском трирічного
строку звернення для пред»явлення
позову, однак, погодитися з такими
висновками суду неможливо, оскільки
суд дійшов них через неправильне
застосування норм матеріального права,
неповне з»ясування обставин, що мають
значення для справи, що у відповідності
до ст.309 ЦПК України є підставою для
скасування рішення суду та ухвалення
нового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 28
березня 2008 року відповідач отримала
кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом в розмірі 24,00 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки - 12 місяців. Відповідач надала
згоду на те, що підписана заява разом з
Умовами надання банківських послуг та
Правилами користування платіжною
карткою, складає між сторонами договір,
про що свідчить її підпис, який вона не
оспорює. Через невиконання останньою
належним чином умов кредитного
договору, виникла заборгованість, яка
станом на 03 вересня 2013 року становить
24351 грн. 42 коп. і складається із:
заборгованість за кредитом - 3 000 грн.;
заборгованість по процентам -12916 грн. 27
коп.; заборгованість по комісії - 6799 грн.
37 коп.; штраф (фіксована частина) - 500
грн.; штраф (процентна складова) - 1135 грн.
78 коп. (а.с.6-10).

У відповідності до п.2 Умов та правил
надання банківських послуг, платіжна
картка використовується для
ініціалізації переводів засобів з
рахунку платника на відповідний
рахунок банку з метою оплати вартості
товарів та послуг, а також вчинення
інших дій, що передбачені відповідним
договором, тобто у даному випадку
відповідачці було надано споживчий
кредит, що узгоджується із ст. 1 Закону
України "Про захист прав споживачів", а
саме: споживчим кредитом є кошти, що
надаються кредитодавцем (банком або
іншою фінансовою установою)
споживачеві на придбання продукції.
Вказаними умовами визначений строк
дій, порядок повернення коштів,
відсоткові ставки та інші умови, які є
необхідними відповідно до ст.11
вказаного Закону.

У ст. 203 ЦК України визначено, що
необхідною умовою для чинності
правочину є вільне волевиявлення
учасника правочину, яке відповідає
його внутрішній волі.

У відповідності до ст.526 ЦК України
зобов»язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Ст. 638 ЦК України визначено, що
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, що зазначені законом як
істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції
однієї сторони укласти договір (оферти)
і прийняття пропозиції (акцепту) другою
стороною.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором кредитодавець
зобов»язується надати грошові кошти
позичальнику в розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов»язується повернути кредит та
сплатити відсотки.

Відповідно до ст.1055 ЦК України
кредитний договір укладається в
письмовій формі, що було дотримано у
даному випадку.

Дії відповідача свідчать про те,
що її волевиявлення було вільним та
відповідало її внутрішній волі. Після
підписання необхідних документів
відповідач отримала кредитні кошти.

Таким чином, матеріали справи та надані
докази свідчать, що договір було
укладено та відповідачем було допущено
порушення його умов через неповернення
кредиту та несплату відсотків за його
користування.

Що стосується посилання
відповідача в своїй заяві на сплив
строку позовної давності, то
відповідно до п.9.3 Умов та правил
надання банківських послуг
картрахунок відкритий на необмежений
строк. Пункт 9.5 встановлює, що
картрахунок може бути закритий на
підставі заяви отримувача, або банк має
право закрити картрахунок, письмово
повідомивши отримувача. При цьому
отримувач повинен, не пізніше 30 днів із
дня повідомлення повернути карту до
банку, після чого обслуговування карти
припиняється. Отримувач повинен
погасити усі види заборгованості перед
банком, у тому числі ті, що виникли
протягом 30 днів з часу повернення
карти. Банк закриває картрахунок в
строк не раніше 30 днів з дня припинення
обслуговування карти.

Пунктом 9.12. Умов визначено, що
договір діє протягом 12 місяців з часу
підписання. Якщо протягом цього строку
жодна із сторін не проінформує іншу
сторону про припинення дії договору,
він автоматично лонгується на такий
самий термін.

Сторонами по справі не надано
доказів того, що будь-хто з них
звертався до іншої сторони з
пропозицією щодо припинення договору.

Крім того, з наданого суду
розрахунку заборгованості та виписки з
особового рахунку вбачається, що
відповідач ОСОБА_2 здійснювала останню
проплату за вказаним договором 15
червня 2012 року, а з позовною заявою до
суду банк звернувся 13 жовтня 2013 року
(а.с.100-105).

За таких обставин у даному випадку
відповідачем не доведено, що настали
обставини, які дають підставу для
застосування строку позовної давності.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є обґрунтованими,
рішення суду підлягає скасуванню, а
позовні вимоги задоволенню. З ОСОБА_2 на
користь банку підлягає стягненню
заборгованість за вказаним договором в
розмірі 24351 грн. 42 коп., яка складається
із: заборгованість за кредитом - 3000 грн.;
заборгованість по процентам -12916 грн. 27
коп.; заборгованість по комісії - 6799 грн.
37 коп.; штраф (фіксована частина) - 500
грн.; штраф (процентна складова) - 1135 грн.
78 коп.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Магдалинівського
районного суду Дніпропетровської
області від 27 січня 2014 року по справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
скасувати.

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
б/н від 28 березня 2008 року в розмірі 24351
грн. 42 коп., яка складається із:
заборгованість за кредитом - 3000 грн.;
заборгованість по процентам -12916 грн. 27
коп.; заборгованість по комісії - 6799 грн.
37 коп.; штраф (фіксована частина) - 500
грн.; штраф (процентна складова) - 1135 грн.
78 коп. та судові витрати в розмірі 243
грн. 51 коп.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді