АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1955/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Кудрявцева Т. О. Доповідач -
Городнича В.С. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого -
Городничої В.С.,

суддів - Варенко
О.П., Григорченка Е.І.,

при секретарі - Косенко
І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 06 грудня 2013
року по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства "БТА БАНК" до
ОСОБА_2, третя особа - Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Техкомплект" про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року позивач звернувся до
суду з зазначеним позовом,
обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим,
що 29.07.2010 року між ПАТ «БТА БАНК» та ТОВ
«Техкомплект» було укладено договір
невідновлювальної кредитної лінії
№16-Н/10.

На виконання умов кредитного договору
банком було надано позичальнику
кредитні кошти в загальному розмірі 30
000 000,00 доларів США. З метою забезпечення
позичальником зобов'язань за кредитним
договором 29.12.2011 року між позивачем, ТОВ
«Техкомплект» та ОСОБА_2 було укладено
договір поруки №16-Н/10-П/5. В зв'язку з
невиконанням позичальником умов
кредитного договору 30.08.2013 року на його
адресу було направлено повідомлення
про прострочення платежу та виконання
кредитного зобов'язання №09-03/1585, яке
виконано не було. Таким чином, станом на
28.08.2013 року загальна заборгованість ТОВ
«Техкомплект» перед позивачем складає
207 178 881,39 грн.

Позивач просив стягнути з відповідача
на користь позивача заборгованість по
тілу кредиту за договором
невідновлювальної кредитної лінії
№16-Н/10 від 29.07.2010 року в розмірі 196 809 172,28
грн. та понесені витрати по справі.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 06 грудня
2013 року позовні вимоги позивача
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ПАТ «БТА БАНК» заборгованість
за договором не відновлювальної
кредитної лінії №16-Н/10 від 29.07.2010 року в
розмірі 196 809 172 грн. 28 коп. та понесені
судові витрати по справі - сплачений
судовий збір в розмірі 3441,00 грн., а
всього 196 812 613 грн. 28 коп.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду та постановити
нове рішення, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду залишенню без змін з
наступних підстав.

Встановлено, що 29.07.2010 року між ПАТ «БТА
БАНК» та ТОВ «Техкомплект» було
укладено договір невідновлювальної
кредитної лінії №16-Н/10.

Відповідно до пунктів 2.2.1., 2.2.2.. 2.2.5.1.
цього договору банк відкрив
позичальнику кредитну лінію в
іноземній валюті терміном дії до 09.01.2012
року з максимальним лімітом 5 000 000,00
доларів США, з процентною ставкою, яка
встановлена на рівні 13,5% річних.

21.12.2010 року між ПАТ «БТА БАНК» та ТОВ
«Техкомплект» було укладено
додатковий договір №3 до договору
невідновлювальної кредитної лінії
№16-Н/10 від 29.07.2010 року, згідно якого
ліміт кредитної лінії було збільшено
до 20 000 000.00 доларів США.

28.04.2011 року між ПАТ «БТА БАНК» та ТОВ
«Техкомплект» було укладено
додатковий договір №9 до договору
невідновлювальної кредитної лінії
№16-Н/10 від 29.07.2010 року, згідно якого
кредитний ліміт було збільшено до 30 000
000,00 доларів США.

30.06.2011 року між ПАТ «БТА БАНК» та ТОВ
«Техкомплект» було укладено
додатковий договір № 11 до договору
невідновлювальної кредитної лінії
№16-Н/10 від 29.07.2010 року, згідно якого
розмір процентної ставки за
користування кредитними коштами було
зменшено до 12,5% річних.

31.08.2011 року між ПАТ «БТА БАНК» та ТОВ
«Техкомплект» було укладено
додатковий договір №15 до договору
невідновлювальної кредитної лінії
№16-Н/10 від 29.07.2010 року, згідно якого
розмір процентної ставки було зменшено
до 12% річних, а також було встановлено
графік щомісячних платежів, згідно
якого позичальник мав сплачувати
заборгованість у розмірі 1 000 000,00
доларів США щомісяця в останній день
місяця, починаючи з 30.09.2012 року з
кінцевим терміном погашення кредиту до
26.12.2014 року. При цьому в останній день
користування кредитною лінією
позичальник мав сплатити 3 000 000,00
доларів США.

29.12.2011 року між ПАТ «БТА Банк», ТОВ
«Техкомплект» та ОСОБА_2 було укладено
договір поруки №16-Н/10-П/5, на умовах
якого поручитель поручився перед
банком відповідати перед кредитором за
виконання боржником його зобов'язань
перед кредитором в частині повернення
тіла кредиту, отриманого боржником від
кредитора за вказаним кредитним
договором. У відповідності до п.1.2.
договору поруки відповідальність
поручителя і боржника є солідарною.

Встановлено, що на виконання умов
кредитного договору банком було надано
позичальнику кредитні кошти в
загальному розмірі 30 000 000.00 доларів США,
що підтверджується меморіальними
ордерами № 4141 від 29.07.2010 року, №4962 від
29.09.2010 року, №261 від 23.12.2010 року, №1299 від
22.02.2011 року. №3048 від 23.02.2011 року; №6339 від
21.03.2011 року, №876 від 05.05.2011 року, №1069 від
24.05.2011 року.

Позичальник неналежним чином
виконував свої зобов'язання,
передбачені вказаним договором
невідновлювальної кредитної лінії №
16-Н/10 від 29.07.2010 року, в зв'язку з цим
станом на 28.08.2013 року загальна
заборгованість ТОВ «Техкомплект»
перед позивачем становила 25 139 201,51
доларів США.

Судом встановлено, що банком на адресу
поручителя ОСОБА_2 було направлено
повідомлення про прострочення платежу
та про необхідність виконання
кредитного зобов'язання № 09-03/1585 від
20.08.2013 року, в якому повідомлялося про
наявність заборгованості позичальника
у вказаному розмірі та вимагалося в
30-денний термін з дня отримання цього
повідомлення сплатити прострочену
заборгованість за кредитним договором
у повному обсязі, що здійснено
відповідачем не було.

Встановлено, що станом на 28.08.2013 року
загальна заборгованість ТОВ
«Техкомплект» перед позивачем складає
207 178 881,39 грн.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
до висновку, що позовні вимоги ПАТ «БТА
Банк» підлягають задоволенню і
відповідно до розрахунку, наданого
позивачем, з урахуванням положень
договору поруки від 29.12.201 1 року, з
відповідача ОСОБА_2 на користь позивача
підлягає стягненню заборгованість по
тілу кредиту (поточна та прострочена)
за договором невідновлювальної
кредитної лінії №16-Н/10 від 29.07.2010 року, а
саме в розмірі 196 809 172 грн. 28 коп.

З'ясувавши в достатньо повному обсязі
права та обов'язки сторін, обставини по
справі, перевіривши доводи сторін та
давши їм правову оцінку, суд
постановив рішення, що відповідає
вимогам закону.

В апеляційній скарзі відповідач
посилається на те, що договором поруки
від 29.12.2011 року № 16-Н/10-П/5, укладеним між
банком та відповідачем, не передбачено
того, що поручитель повинен достроково
сплачувати кредитні кошти, оскільки ці
твердження спростовуються
вищевказаними положеннями п.1.1.
договору поруки, якими визначений
обов'язок поручителя повернути
кредитору кредит в строк не пізніше
26.12.2014 року. Крім того, апелянт в своїй
скарзі посилається на те, що значна
частина боргу на даний час погашена за
рахунок переведення боргу на іпотечне
майно боржника і тому заборгованість
за кредитним договором складає близько
93 000 000,00 грн.

Однак, з такими доводами апелянта
погодитися не можна, враховуючи
наступне.

Так, умовами п. 1.1. Договору поруки
№16-Н/10-П/5, укладеним 29.12.2011 року між ПАТ
«БТА Банк», ТОВ «Техкомплект» та
ОСОБА_2, Відповідач поручився
відповідати перед Кредитором за
виконання Боржником його зобов'язань в
частині повернення тіла кредиту,
отриманого Боржником від Кредитора за
Договором не відновлювальної лінії №
16-Н/10 від 29.07.2010 року.

Згідно п. 1.1. Договору поруки Поручителю
добре відомі усі умови кредитного
договору, укладеного між Кредитором і
Боржником, в тому числі, однак не
виключно зобов'язання, в строк не
пізніше 26.12.2014 року, а у випадках,
передбачених законодавством України
та/або Кредитним договором та/або цим
договором - до настання термінів,
зазначених у Кредитному договорі,
повернути Кредитору Кредит, наданий
згідно з кредитним договором в сумі 30 000
000,00 доларів США.

У відповідності до п. 1.2. Договору
поруки відповідальність Поручителя та
Боржника є солідарною.

Пунктом 2.1. Договору поруки
передбачено, що у разі порушення
Боржником виконання зобов'язання
Кредитор має право вимагати від
Поручителя виконання зобов'язання
Боржника перед кредитором згідно з
умовами Кредитного договору, в порядку,
передбаченому цим договором та чинним
законодавством.

Згідно з ч. 2 ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Оскільки, Боржником порушено умови
виконання Кредитного договору, то
Позивач в праві вимагати дострокового
повернення частини позики, що
залишилася.

Так як, Поручитель несе солідарну
відповідальність (п. 1.2. Договору
поруки, ст. 554 ЦК України) з Боржником за
виконання ним умов Кредитного договору
(в частині повернення тіла кредиту),
тому зобов'язаний виконати
зобов'язання перед Кредитором, в тому
числі достроково повернути частину
позики, що залишилася так як Боржником
допущено прострочення повернення
Кредиту.

Неспроможними є доводи апелянта
стосовно того, що на час розгляду даної
справи частина боргу за кредитним
договором погашена, оскільки
відповідач має право повідомити про
дані обставини державного виконавця у
процесі примусового виконання
судового рішення.

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги є безпідставними та
необґрунтованими. Крім того, зводяться
до переоцінки доказів і незгоди з
висновками суду по їх оцінці та
особистого тлумачення апелянтом норм
матеріального та процесуального права.

Порушень матеріального чи
процесуального закону, які могли б
призвести до скасування рішення суду
судом апеляційної інстанції не
встановлено.

Вирішуючи спір між сторонами, суд
першої інстанції в достатньо повному
об'ємі з'ясував права та обов'язки
учасників спору, обставини справи,
перевірив доводи сторін та давши їм
належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 06 грудня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Судді: