АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 2/643/1079/13
Провадження № 22-ц-/790/321/14
інстанції: Горбунова Я.М.
Категорія: договірні
Доповідач: Івах А.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Івах
А.П.,

суддів - Пшенічної
Л.В., Ізмайлової Г.Н.,

при секретарі -
Курносовій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Московського районного суду м.
Харкова від 26.02.2013 року по справі за
позовом Кредитної спілки «Срібні
джерела» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
стягнення суми заборгованості за
договором, за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Срібні
джерела» про визнання договору поруки
таким, що припинив свою дію,-

в с т а н о в и л а:

01 березня 2012 року КС «Срібні джерела»
звернулася до суду із позовом про
стягнення з відповідачів
заборгованості за кредитним договором
№ 01/06-02 від 23.06.2008 року, у розмірі 274059
грн. 87 коп..

В обґрунтування позовних вимог
посилалися на те, що 23.06.2008 р. між
позивачем та відповідачем ОСОБА_1
укладено кредитний договір, відповідно
до умов якого ОСОБА_1 надано кредит в
сумі 65000 грн. на строк до 23.06.2010 р. зі
сплатою 36 % річних від суми залишку
кредиту, а в разі порушення строку
погашення кредиту на прострочення суми
платежу - 84% річних. Від своєчасного
виконання умов кредитного договору
позичальник ухилявся, в наслідок чого
утворилася загальна заборгованість за
кредитним договором станом на 01.03.2012 р.
в сумі 274059,87 грн., яка складається:

- із заборгованості за кредитом в
сумі 65000,00 грн.

- заборгованості за відсотками в
сумі 31720,00 грн.

- та із заборгованості по пені в
сумі 177339,87 грн.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 26 лютого 2013 року позовні
вимоги Кредитної Спілки «Срібні
джерела» задоволено частково, стягнуто
з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки
«Срібні джерела» суму заборгованості
за договором в розмірі 65000 (шістдесят
п'ять тисяч) грн. Позовні вимоги за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до КС
«Срібні джерела» про визнання договору
поруки таким, що припинив свою дію
задоволено, визнано договір поруки
№01/06-02/01 від 23.06.2008 року укладеного між
КС «Срібні джерела» та ОСОБА_2 таким, шо
припинив свою дію. Вирішено витання
щодо судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій просить рішення в
частині стягнення з нього суми
заборгованості в розмірі 65000 грн. на
користь КС «Срібні джерела» скасувати
та ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги посилається на порушення судом
норм процесуального та матеріального
права.

Заслухавши доповідь судді,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, що були заявлені
сторонами у суді першої інстанції,
дослідивши матеріали справи, судова
колегія приходить до наступного:

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

За положеннями ст. 214 ЦПК України
під час ухвалення рішення суд вирішує
питання:

- чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та яким доказами вони підтверджуються;

- чи є інші фактичні дані
(пропущення строку позовної давності
тощо), які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження;

- які правовідносини сторін
випливають із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону рішення суду
відповідає, разом з тим у відповідності
до положень ст..ст. 303, 309 ЦПК України
воно підлягає зміні.

Відповідно до положень ст. ст.. 3, 11 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів. Суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції. Апеляційний суд
досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами, як це передбачається
вимогами ст.. 303 ЦПК України.

Частково задовольняючи позовні
вимоги КС «Срібні джерела», суд виходив
із того, що ОСОБА_1 не виконано
зобов'язання щодо повернення позичених
коштів у сумі 65000грн. і відповідно до
положень ст. ст.. 526, 530, 1054 зазначена суму
підлягає стягненню в повному обсязі.

Крім того, позивачем не надано
доказів на підтвердження доводів
обґрунтованості вимог щодо стягнення
відсотків та пені за договором. Судом
дана належна оцінка письмовим доказам,
які надані позивачем, у відповідності
до положень ч. 3 ст. 215 ЦПК України суд
привів мотиви, з яких вважав
встановленою наявність фактів, якими
позивач обґрунтував вимоги щодо
стягнення суми 65000грн. та відсутність
фактів щодо обґрунтованості позовних
вимог КС «Срібні джерела» в іншій
частині.

Доказами за положеннями ч. 1 ст. 57 ЦПК
України доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Як передбачається вимогами ст. 58
ЦПК України належними є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування. Сторони мають право
обґрунтовувати належність конкретного
доказу для підтвердження їхніх вимог
або заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За вимогами ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухваленні рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

З висновком суду першої інстанції
судова колегія погоджується частково
та вважає, що розглядаючи спір, суд
повно та всебічно дослідив наявні у
справі докази у їх сукупності,
встановив фактичні обставини справи,
правильно визначився з правовою
природою спірних правовідносин, що
виникли між сторонами та норми права,
що їх регулюють, у відповідності до
вимог ст. 215 ЦПК України у своєму
рішенні навів мотиви, з яких вважав
встановленою відсутність фактів, якими
позивачі обґрунтовували вимоги позову.

Однак, у відповідності до вимог ч.
2 ст. 303 ЦПК України в ході розгляду
справи в апеляційному порядку
представником ОСОБА_1 надано дві
квитанції до прибуткового касового
ордера за №9121 від 17 жовтня 2008 року на
суму 30000 (тридцять тисяч) (а.с 173), та №10345
від 29 грудня 2008 року на суму 32000
(тридцять дві тисячі) (а.с. 174) на
загальну суму 62000 (шістдесят дві тисячі
гривень) на підтвердження погашення
відповідачем суми тіла кредиту.

Посилання позивача на той факт, що
вказані касові прибуткові ордери не є
належними та допустимими доказами у
справі спростовуються Постановою
Правління Національного банку України
від 15 грудня 2004 року за № 637
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції 13 січня 2005 року за №40/10320.

Відповідно до п. 3.3 якої приймання
готівки в каси проводиться за
прибутковими касовими ордерами,
підписаними головним бухгалтером або
особою, уповноваженою керівником
підприємства. Про приймання
підприємствами готівки в касу за
прибутковими касовими ордерами
видається засвідчена відбитком
печатки цього підприємства квитанція
(що є відривною частиною прибуткового
касового ордера) за підписами
головного бухгалтера або працівника
підприємства, який на це уповноважений
керівником.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає, що сума стягнення
заборгованості з ОСОБА_1 на користь
позивача підлягає зменшенню до 3000 грн.
(65000грн. - 62000грн.), у зв'язку з чим рішення
підлягає зміні у відповідності до
вимог ст.. 309 ЦПК України.

Рішення суду в частині задоволення
зустрічних вимог в апеляційному
порядку не переглядалося.

Керуючись ст.. ст.. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316,
317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м.
Харкова від 26.02.2013 року - змінити,
зменшити розмір стягнення
заборгованості з ОСОБА_1 на користь
Кредитної спілки «Срібні джерела» з 65000
грн. до 3000 грн.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення і протягом двадцяти днів
може бути оскаржене в касаційному
порядку шляхом подачі скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -