Справа №
провадження № 2з/201/106/2014
У Х В А Л А

20 травня 2014 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська у складі

головуючого судді
Демидової С.О.

при секретарі
Пєронкові М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську заяву
представника позивача ОСОБА_1 про
забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
треті особи ОСОБА_4, Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю Дніпропетровської області
про відшкодування шкоди, -

В С Т
А Н О В И В:

В провадженні Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська
знаходиться вказана цивільна справа.

20 травня 2014 року в судовому
засідання представником позивача
ОСОБА_1 заявлено клопотання про
забезпечення позову, у якій останній
просить накласти арешт на рухоме та
нерухоме майно, яке належить на праві
власності відповідачу ОСОБА_3 та
заборонити відповідачу та будь-яким
іншим, уповноваженим особам, у
будь-який спосіб відчужувати належне
їй на праві власності рухоме та
нерухоме майно, посилаючись на те, що
відповідач намагається
перереєструвати належне їй майно на
інших осіб, щоб уникнути майнової
відповідальності та зробити
неможливим виконання рішення суду.
Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 09 квітня 2014 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості визнано мирову угоду
укладену між сторонами, відповідно до
якої ОСОБА_3 в рахунок погашення
заборгованості за договором позики та
виконання договору поруки
зобов'язалась передати позивачу майно,
що належить їй на праві власності.
Згідно висновку спеціаліста станом на
23 вересня 2008 року вартість
будівельно-відновлювальних робіт
пов'язаних з реконструкцією частини
житлового будинку, яка належить
позивачу, складає 145 406 грн.

Представник ОСОБА_3 в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення вказаної заяви та просив
відмовити в її задоволенні.

Вислухавши думку сторін,
розглянувши матеріали справи, суд
вважає, що заява підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 153 Цивільного
процесуального кодексу України заява
про забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до ч.3 ст. 151 Цивільного
процесуального кодексу України
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до п.1, п. 2 ч.1 ст. 152
Цивільного процесуального кодексу
України позов забезпечується
накладенням арешту та майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або і інших осіб та забороною вчиняти
певні дії.

Як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_2 звернувся з позовом, в
якому просить стягнути з відповідача
заподіяну матеріальну шкоду
самочинним будівництвом у розмірі який
буде встановлено судовою
будівельно-технічною експертизою.
Станом на 23 вересня 2008 року вартість
будівельно-відновлювальних робіт
частини житлового будинку, яка
належить позивачу склала 145 406 грн.
Позивачу стало відомо, що відповідачем
здійснюються дії щодо відчуження
належного на праві власності
відповідачу майна, а тому вважає, що
позов необхідно забезпечити шляхом
накладення арешту на належне їй рухоме
та нерухоме майно.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України
передбачено, що види забезпечення
позову мають бути співмірними із
заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22
грудня 2006 року «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
роз'яснено, що розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення позов,
який просить застосувати особа, котра
звернулася з такою заявою, позовним
вимогам. Вирішуючи питання про
забезпечення позову суд має брати до
уваги інтереси не тільки позивача, а й
інших осіб, права яких можуть бути
порушені у зв'язку із застосуванням
відповідних заходів.

Враховуючи положення ст. ст. 151, 152 ЦПК
України та зазначені роз'яснення
Постанови Пленуму Верховного Суду
України, суд вважає що між сторонами
дійсно виник спір щодо відшкодування
шкоди, завданої самочинним
будівництвом та існує реальна загроза
у невиконанні рішення суду у випадку
прийняття його на користь позивача, а
тому вважаю за необхідне задовольнити
заяву про забезпечення позову,
наклавши арешт на рухоме та нерухоме
майно, яке належить ОСОБА_3 в межах
заявленої ціни шкоди - 145 406 грн.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд -

У
Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про
забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
треті особи ОСОБА_4, Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю Дніпропетровської області
про відшкодування шкоди - задовольнити.

Накласти арешт на рухоме та нерухоме
майно, яке належить на праві власності
ОСОБА_3 в межах заявленої ціни шкоди - 145
406 грн.

Заборонити ОСОБА_3 та будь-яким іншим
особам вчиняти певні дії стосовно
відчуження рухомого та нерухомого
майна, яке належить на праві власності
ОСОБА_3.

Копію ухвали для виконання направити
до Жовтневого відділу ДВС ДМУЮ.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська протягом 5 днів з дня
її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення
позову не зупиняє її виконання.

Строк пред'явлення до виконання ухвали,
як виконавчого документа - один рік.

Адреси сторін:

Позивач: ОСОБА_2, інд. номер НОМЕР_1,
адреса: АДРЕСА_1, індекс 49005.

Відповідач: ОСОБА_3, інд. номер НОМЕР_2,
адреса: АДРЕСА_2, індекс 49005.

Суддя

С.О.Демидова