АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 212/8564/13-ц 22-ц/774/807/К/14
Справа 212/8564/13-ц
Провадження 22-ц/774/807/к/14
Категорія - 46 (4 )
Доповідач Братіщева Л. А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

22 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

Головуючого судді - Братіщевої Л. А.,

суддів -Грищенко Н. М., Турік В. П.

при секретарі: Кузьміній Н. В.

В зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється на
підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Кривому Розі
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне
рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 17 січня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення пені за несвоєчасну сплату
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року позивач ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_3 про стягнення
пені за прострочення сплати аліментів.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що відповідач є
батьком неповнолньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням суду з відповідача стягнуто
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини на користь позивача, у розмірі 1/4
частини з усіх видів доходу (заробітку)
відповідача. Однак, відповідач
аліменти сплачував не в повному обсязі,
у зв'язку із чим з вини відповідача
виникла заборгованість у розмірі 192036,74
грн., тому позивач просила суд стягнути
з відповідача на її користь пеню,
нараховану на заборгованість по
аліментам.

Заочним рішенням Жовтневого районного
суду м. Кривого Рогу від 17 січня 2014
року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення пені за прострочення сплати
аліментів задоволено частково. Позовні
вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
пені за несвоєчасну сплату аліментів
на утримання неповнолітньої дитини -
задовольнити частково. Стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 пеню за
несвоєчасну сплату аліментів на
утримання неповнолітньої дитини в сумі
8 743, 73 грн. В іншій частині позовних
вимог ОСОБА_2 - відмовлено. Стягнуто з
ОСОБА_3 судовий збір в сумі 243, 60 гривень
на користь держави.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити її
позовні вимоги та стягнути з
відповідача заборгованість по
аліментам за період з 31.03.2010 року по
17.01.2014 року в сумі 55 374,44 грн. Вважає, що
судом невірно проведено розрахунок по
заборгованості по пені, без
накопичення прострочки за кожен
місяць.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

При вирішенні спору судом першої
інстанції встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з
10.09.1994 року до 22.12.1998 року. Від шлюбу
мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Новокаховського міського
суду Херсонської області від 04 серпня
2010 року, у справі № 2-1025/10 з відповідача
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто
аліменти у розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку (доходу) щомісячно, але
не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи стягнення з 01.04.2010 року і до
досягнення дитиною повноліття.

На підставі виконавчого листа у справі
№ 2-1025/10, виданого Новокаховським
міським судом Херсонської області від
04.08.2010 року, Центрально-Міським
відділом державної виконавчої
служби Криворізького міського
управління юстиції Дніпропетровської
області відкрито виконавче
провадження по стягненню з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 аліментів на утримання
сина ОСОБА_5.

Однак, відповідач ОСОБА_3 починаючи з 01
квітня 2010 року і до 31 березня 2013 року не
сплачував аліменти, що підтверджується
розрахунком заборгованості по
аліментам, виданого державним
виконавцем Центрально-Міського ВДВС
КМУЮ, має заборгованість в сумі 28 811, 04
грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив із
доведеності факту прострочення сплати
аліментів відповідачем, та провів
нарахування пені за їх прострочення,
навівши відповідний розрахунок.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, виходячи з наступного.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 196
Сімейного Кодексу України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Таким чином, передбачена ст. 196
Сімейного кодексу України
відповідальність у виді сплати
неустойки (пені) за прострочення сплати
аліментів настає за наявності вини
особи, яка зобовязана сплачувати
аліменти за рішенням суду.

Положеннями частин 1, 3 статті 549 ЦК
України визначено, що неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Право на стягнення неустойки (пені)
виникає в особи у зв'язку із юридичним
фактом порушення особою обов'язку зі
сплати аліментів на утримання дитини.
При цьому, виконання такого обов'язку з
порушенням строків сплати та наступне
погашення заборгованості не звільняє
особу від відповідальності у вигляді
сплати неустойки (пені) за прострочення
виконання обов'язку зі сплати
аліментів.

Згідно положень Сімейного кодексу
України аліменти призначаються та
виплачуються (стягуються) щомісячно,
тому за змістом ст. 196 Сімейного кодексу
України пеня нараховується не на всю
суму заборгованості, а її нарахування
обмежується лише сумою несплачених
аліментів за той місяць, в якому не
проводилось стягнення аліментів.

Це пов'язано з тим, що відповідно до ст.
61 Конституції України ніхто не може
бути притягнутий до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення, а за
положеннями ч. 2 ст. 550 Цивільного
кодексу України відсотки на неустойку
(як повторна пеня) не нараховується. У
зв'язку з цим, сума заборгованості зі
сплати аліментів за попередні місяці
не додається за наступні, а кількість
днів прострочення обчислюється
виходячи з того, скільки днів
прострочено до сплати певну суму
заборгованості. При цьому пеня
нараховується не з часу фактичного
ухилення від утримання і не з часу
подання позовної заяви про стягнення
аліментів чи з часу набрання рішенням
суду про стягнення аліментів законної
сили, а з часу невиконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України
при виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.
Розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

Пунктом 22 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року № 3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
передбачено, що відповідальність
платника аліментів за прострочення їх
сплати у виді неустойки (пені),
визначена у статті 196 СК України, настає
лише за наявності вини цієї особи, на
платника аліментів не можна покладати
таку відповідальність, якщо
заборгованість утворилася з
незалежних від нього причин, зокрема, у
зв'язку з несвоєчасною виплатою
заробітної плати, затримкою або
неправильним перерахуванням аліментів
банками. В інших випадках стягується
неустойка за весь час прострочення
сплати аліментів.

З огляду на те, що внаслідок
невиконання відповідачем свого
обов'язку по сплаті аліментів, у нього
виникла заборгованість зі сплати
аліментів і позивачка звернулася до
суду з вимогою про стягнення неустойки
(пені) за прострочення сплати
аліментів.

Тому колегія суддів вважає вірним
висновок суду щодо стягнення пені за
несвоєчасну сплату аліментів за період
з 01.04.2010 року по 31.03.2013 року, однак вважає
невірним визначений розмір пені, який
наведено в судовому рішенні та
приводить свій розрахунок, згідно
довідки заборгованості на а.с.9-10:

2010 рік

ісяць Сума нарахуваньКількість
днівСума Квітень 30696,,86Травень
31696,771095-30=10658271,75Червень
30696,771065-31=10348030,97Липень
31696,771034-30=10047797,97Серпень
31696,771004-31=9737557,19Вересень
30696,77973-31=9426563,57Жовтень
31696,77942-30=9126354,54Листопад
30696,77912-31=8816138,54Грудень 31696,77881-30=8515929,51

Всього: 63012,90

2011 рік

Місяць Сума нарахуваньКількість
днівСума Січень 31776,69851-31=8206286,85Лютий
28776,69820-31=7896049,18Березень
31776,69789-28=7615834,51Квітень
30776,69761-31=7305596,84Травень
31776,69730-30=7005366,83Червень
30776,69700-31=6695196,06Липень
31776,69669-30=6394963,05Серпень
31776,69639-31=6084722,28Вересень
30776,69608-31=5774481,50Жовтень
31776,69577-30=5474248,49Листопад
30776,69547-31=5164007,72Грудень
31776,69516-30=4863774,71Всього: 60528,08

2012 рік

Місяць Сума нарахуваньКількість
днівСума Січень 31882,84486-31=4554016,92Лютий
29882,84455-31=4243743,24Березень
31882,84424-29=3953487,22Квітень
30882,84395-31=3643213,54Травень
31882,84364-30=3342948,69Червень
30882,84334-31=3032675Липень
31882,84303-30=2732410,15Серпень
31882,84273-31=2422136,47Вересень
30882,84242-31=2111862,79Жовтень
31882,84211-30=1811597,94Листопад
30882,84181-31=1501324,26Грудень
31882,84150-30=1201059,40Всього: 30475,62

2013 рік

Місяць Сума нарахуваньКількість
днівСума Січень 31875,25120-31=89778,97Лютий
28875,2589-31=58507,64Березень
31875,2558-28=31271,33Всього:1557,94

Таким чином, розмір пені за спірний
період складає: 63012,90 + 60528,08 + 30475,62 + 1557,94 =
155 574, 54 грн. Тому саме ця сума підлягає
стягненню на користь позивача ОСОБА_2

Посилання апеляційної скарги на те, що
стягненню підлягає пеня за період з
31.03.2010 року по 17.01.2014 року є
безпідставними, оскільки позивачем, в
порушення вимог ст.ст. 10, 61 ЦПК України,
не надано належних доказів про розмір
нарахувань платежів по аліментам за
час, який перевищує період, у який пеня
стягнута.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 88 ЦПК
України, з відповідача на користь
держави підлягає стягненню судовий
збір за розгляд справи в судах першої
та апеляційної інстанції у розмірі 2333,63
(1555, 75 + 777,88) грн., пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 309,
ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Заочне рішення Жовтневого районного
суду м. Кривого Рогу від 17 січня 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити
(частково).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
пеню за прострочення сплати аліментів
за період з 01.04.2010 року по 31.03.2013 року в
сумі 155 574,54 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судові витрати в сумі 2333,63 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: