Єдиний унікальний номер 235/1268/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/4634/2014
Єдиний унікальний номер
Номер провадження 22-ц/775/4634/2014
Головуючий у 1 інстанції Філь О.Є.
Доповідач Гусєв В.В.
І М Е Н Е М У
Апеляційний суд Донецької області в
головуючого судді
суддів
Постолової В.Г., Резникової Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 22 квітня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
ОСОБА_3, про припинення права на
У березні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про припинення права на аліменти,
посилаючись на те, що з 30 квітня 1987 року
по 17 грудня 2002 року він перебував в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, від
якого мають повнолітню доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час перебування у
шлюбі ОСОБА_2 захворіла та їй була
встановлена 2 група інвалідності від
загального захворювання, призначена
пенсія в розмірі 109 гривень. Рішенням
Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області від 19 вересня 2002 року
з нього стягнуті аліменти на утримання
ОСОБА_2 в розмірі 1 /8 частини всіх
заробітків щомісячно, до зміни
матеріального стану сторін. Весь цей
період рішення не виконувалось і лише
на початку 2011 року йому стало відомо
про початок процедури примусового
виконання рішення суду. На цей час він
не має можливості надавати матеріальну
допомогу своїй колишній дружині,
оскільки за останні роки змінився його
матеріальний стан, він уклав шлюб, на
його утриманні знаходиться малолітня
дитина. Проте їх дочка має стабільний
великий заробіток та має можливість
утримувати свою мати.
Рішенням Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 22 квітня 2014 року у позові ОСОБА_1 про
припинення права на аліменти
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду та
ухвалити новее про задоволення його
позовних вимог. Апелянт посилається на
доводи, які були ним підтверджені у
судовому засіданні.

В судовому засіданні апеляційного
суду позивач ОСОБА_1 підтримав доводи
апеляційної скарги, просив її
задовольнити.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому
засіданні заперечувала проти доводів
апеляційної скарги, просила рішення
суду залишити без змін.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання апеляційного суду не
прибула, про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином, у
зв'язку з чим апеляційний суд вважає
можливим розглядати справу у
відсутність відповідачки, які не
з'явилась в судове засідання, оскільки
відповідно до вимог ст. 305 ч. 2 ЦПК
України неявка сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення присутніх сторін,
перевіривши матеріали справи та доводи
скарги, апеляційний суд вважає, що
скарга підлягає відхиленню за таких
підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим, ухваленим на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.
Обгрунтованим вважається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для справи, висновки
суду про встановленні обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 з 30 квітня 1987 року перебували у
зареєстрованому шлюбі, який рішенням
Красноармійського міського суду
Донецької області від 17 грудня 2002 року
було розірвано (а.с.6).

Від шлюбу сторони мають повнолітню
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Під час перебування у шлюбі ОСОБА_2
захворіла та їй було встановлено 2
група інвалідності за загальним
захворювання.

Рішенням Красноармійського
міського суду Донецької області від 19
вересня 2002 року з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 стягнуті аліменти в розмірі 1/8
частині всіх заробітків щомісячно, до
зміни матеріального стану сторін (а.с.7).

Постановою державного виконавця
ВДВС Калінінського РУЮ у місті
Донецьку від 08 жовтня 2013 року відкрите
виконавче провадження з виконання
виконавчого листа №2-2694/02, виданого на
підставі рішення Красноармійського
міського суду Донецької області від 19
вересня 2002 року (а.с.59).

Згідно свідоцтва про шлюб 12
серпня 2005 року ОСОБА_1 уклав шлюб з
ОСОБА_5 (а.с.10), від якого мають
неповнолітню доньку ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11).

Згідно довідки ТОВ «Виробнича
компанія «Красноармійськвугілля»
ОСОБА_1 працює на зазначеному
підприємстві на посаді директора та
його дохід за період з 01 січня 2013 року
по 31 грудня 2013 року складає 48000 гривень
(а.с.13).

Відповідно до довідки
Управління Пенсійного Фонду України у
Калінінському районі міста Донецька
ОСОБА_1 знаходиться на обліку в УПФУ в
Калінінському районі міста Донецька та
отримує пенсію за віком за списком № 1
при повному пільговому стажі в розмірі
3653,25 гривень (а.с.12).

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив з того, що
підстави для припинення права на
аліменти відсутні, з вимогами про
зменшення їх розміру позивач не
звертався, при цьому, ОСОБА_1 має
можливість надавати своїй колишній
дружині матеріальну допомогу.

Висновки суду першої інстанції
відповідають вимогам діючого
законодавства та встановленим
обставинам.

Звертаючись з позовом до суду,
ОСОБА_1 посилався на ч.3 ст.82 СК України
та просив припинити право ОСОБА_2 на
аліменти за рішенням суду.

Згідно до ч.3 ст.82 СК України право
одного з подружжя на аліменти, які були
присуджені за рішенням суду, може бути
припинене за рішенням суду, якщо буде
встановлено, що: 1) одержувач аліментів
перестав потребувати матеріальної
допомоги; 2) платник аліментів
неспроможний надавати матеріальну
допомогу.

Виходячи зі змісту наведеної
норми Закону, позивач має право на
звернення до суду з позовом про
припинення права відповідачки на
аліменти, які були присуджені за
рішенням суду.

При розгляді такого позову,
позивач повинен довести належними та
допустимими доказами відповідно до ст.
60 ЦПК України виникнення такого права
на припинення аліментів.

Доводи наведені позивачем були
предметом дослідження суду першої
інстанції, яким була надана належна та
обґрунтована оцінка.

З наданих позивачем довідок
вбачається, що він працює, а також
отримує пенсію, у зв'язку із чим має
можливість надавати матеріальну
допомогу.

В судовому засіданні сторонами не
заперечувався факт того, що
відповідачка ОСОБА_2 визнана інвалідом
2 групи безстроково, а тому не перестала
потребувати матеріальної допомоги на
підставі рішення суду.

Відповідач в свою чергу будь-яких
нових обставин, що мають істотне
значення і які не були враховані судом
першої інстанції при відмові у
задоволенні позову про припинення
права на аліменти, не навів.

В судовому засіданні позивач
наполягав саме на припиненні права
відповідачки на аліменти, при цьому
зазначив, що вимоги про зменшення
розміру аліментів у нього відсутні.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Отже, апеляційний суд приходить до
висновку, що відповідачка потребує
матеріальної допомоги, а позивач може
надавати таку матеріальну допомогу на
підставі рішення суду.

Всі інші доводи скарги також були
предметом дослідження суду першої
інстанції і не спростовують правових
висновків суду та не дають підстав для
висновку про неповне з*ясування судом
обставин, що мають значення для справи
та неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права, що привело або
могло привести до неправильного
вирішення справи.

Оскільки апеляційним судом не
встановлено порушень судом першої
інстанції при розгляді цієї справи
вимог матеріального чи процесуального
права або неправильної оцінки
досліджених по справі доказів, то
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування судового рішення
немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 22 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Судді: