22-ц/772/1082/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Дернова В. В.Категорія:
5Доповідач: Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2014 р. м. Вінниця Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Вінницької
області у складі:

головуючого: Голота Л.О.,

суддів: Войтко Ю.Б., Стадник М.І.,

при секретарі: Куленко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від
12.02.2014 року по справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3, третя особа Вінницька міська
рада про поділ житлового будинку та
встановлення порядку користування
земельною ділянкою ,-

ВСТАНОВИЛА:

24.09.2013 року ОСОБА_2 звернулась в суд з
позовом до ОСОБА_3, третя особа
Вінницька міська рада про поділ майна,
що є об'єктом спільної часткової
власності та встановлення порядку
користування земельною ділянкою.
Посилаючись на те, що вона являється
співвласником домоволодіння АДРЕСА_1 і
їй належить ? частка даного
домоволодіння, а також співвласником
земельної ділянки площею 1000 м2, просила
здійснити поділ житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
та встановити порядок користування
земельною ділянкою площею 1000 кв.м між
співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1.

Рішенням Вінницького міського
суду Вінницької області від 12.02.2014
року у задоволенні позову ОСОБА_2
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду
представник позивача ОСОБА_4 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду першої інстанції
скасувати, посилаючись на неповноту
з»ясування судом обставин, що мають
значення для справи і неправильне
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та ухвалити
нове рішення, яким позов ОСОБА_2
задовольнити.

Судова колегія , заслухавши
суддю-доповідача, оглянувши матеріали
цивільної справи № 232/2143/12, матеріали
інвентарної справи № 17409, заслухавши
пояснення сторін, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

За змістом ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права;
не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Завданням апеляційного провадження є
перегляд за апеляційною скаргою справи
і судового рішення на предмет
правильності встановлення судом
першої інстанції обставин у справі та
застосування норм права.

Частина 1 статті 303 ЦПК України
передбачає, що під час розгляду справи
в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом першої інстанції вірно
встановлені обставини, які не
заперечуються сторонами, що :

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками на
праві спільної часткової власності ( по
? частці) житлового будинку з
прибудовами, господарськими будівлями
та спорудами по АДРЕСА_1, що
підтверджується Свідоцтвом про право
на спадщину від 04.03.2011 року, реєстровий
№ 8-334, посвідчений Першою Вінницькою
державною нотаріальною конторою.
Свідоцтвом про право на спадщину від
25.03.1986 року, реєстровий № 3-736,
посвідчений Першою Вінницькою
державною нотаріальною конторою,
Свідоцтвом про право на спадщину від
16.08.2011 року, реєстровий № 1-1858,
посвідчений Першою Вінницькою
державною нотаріальною конторою (
дублікат реєстровий № 7-738 від 19.06.2012
року), Свідоцтвом про право на
спадщину від 25.03.1986 року, реєстровий №
3-736, посвідчений Першою Вінницькою
державною нотаріальною конторою, та
Витягом з реєстру прав власності на
нерухоме майно від 22.06.2012
року(реєстрова книга № 184, реєстровий №
16840). / а.с.8, 11, 32,47/

Рішенням Вінницької міської ради №
2209 від 24.12.2008 року затверджено технічну
документацію із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку та передано
безоплатно у спільну сумісну власність
ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2 на АДРЕСА_1
земельну ділянку площею 1000 кв.м. для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд згідно з даними матеріалів
інвентаризації від 28.11.2006 року. /а.с.28/

Право власності на земельну ділянку
у встановленому законом порядку не
зареєстровано.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. /а.с. 8/

Рішенням виконавчого комітету
Вінницької міської ради від 30.01.2014 року
№ 205 погоджено висновок судової
будівельно-технічної експертизи № 1114
від 31.01.2012 року. Дане рішення не є
документом, що надає заявнику право на
виконання будівельних робіт,
пов'язаних з переобладнанням і
переплануванням житлового будинку.
/а.с.120/

У вересні 2011 року ОСОБА_2 зверталась
до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа
Вінницька міська рада про
встановлення порядку користування
земельною ділянкою та домоволодіння
між співвласниками, зобов'язання не
чинити перешкоди у користуванні
власністю. Спір розглядався судами
різних інстанцій. Ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України від
24.10.2012 року рішення судів першої та
апеляційної інстанції ( якими поділ
будинку здійснено за варіантом 3
висновку експертизи № 1114) скасовано, а
справу направлено до суду першої
інстанції на новий розгляд. На новому
розгляді справи суд першої інстанції
залишив позов без розгляду.

У даній позовній заяві ОСОБА_2
просить поділити будинок відповідно до
варіанту № 1 висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 1114
від 31.01.2012 року та стягнути із ОСОБА_3 на
її користь 9095 грн. в якості відхилення
ідеальної частки.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог міський суд виходив з того, що
позовні вимоги ОСОБА_2 є недоведеними,
так як наданий на підтвердження
варіантів поділу будинку та варіантів
встановлення порядку користування
земельною ділянкою висновок № 1114
судової будівельно-технічної
експертизи від 31.01.2012 року є
недопустимим доказом.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

За правилами ст. 367 ЦК майно учасників
спільної часткової власності за
наявності спору між ними ділиться в
натурі.

Виходячи з положень ст. ст. 183, 367 ЦК
України, виділ частки в натурі (поділ
будинку) може мати місце за наявності
технічної можливості виділення кожній
із сторін відокремленої частини
будинку із самостійним виходом
(квартири), яка відповідає розміру їх
часток у приватній власності або
наявності технічної можливості
переобладнання будинку в ізольовані
квартири.

Згідно висновку судово-технічної
експертизи № 1114 від 31.01.2012 року
поділ спірного будинку визнано
можливим за умови проведення
будівельних та ремонтно-будівельних
робіт по закладенню дверних прорізів
між приміщеннями, по обладнанню
дверних прорізів. Вартість цих робіт
експертом не визначена.

Статтею 152 ЖК передбачено, що
переобладнання і перепланування
жилого будинку (квартири), який
належить громадянинові на праві
приватної власності, провадяться з
дозволу виконавчого комітету місцевої
ради.

Як вбачається з матеріалів справи
дозволу такого комітету на
перепланування будинку немає; рішення
виконкому Вінницької міської ради від
30.01.2014 року не є документом, що надає
заявнику право на виконання
будівельних робіт, пов'язаних з
переобладнанням і переплануванням.

В ході розгляду справи судом була
встановлена розбіжність у фактичному
технічному стані приміщень будинку,
після їх самовільного перепланування
відображених у висновку експерта та
технічному паспорті на будинок.

Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Надаючи оцінку Висновку № 1114 судової
будівельно-технічної експертизи від
31.01.2012 року, суд першої інстанції
прийшов вірного висновку про те, що
інформація викладена у ньому
суперечить іншим матеріалам справи та
викликає сумніви в його правильності.

Колегією суддів наголошувалось та
роз'яснювалось апелянту його право
заявити клопотання про призначення
експертизи. Вважаючи висновок № 1114
належним доказом апелянт наполягав на
поділі будинку саме за варіантом № 1
цієї експертизи. Клопотань про
призначення експертизи ( додаткової,
повторної) сторонами в суді
апеляційної інстанції не заявлялось.

Суд першої інстанції мотивовано
прийшов висновку про те, що висновок №
1114 судової будівельно-технічної
експертизи від 31.01.2012 року є
недопустимим доказом.

Так, кожен із запропонованих експертом
варіантів розподілу будинку містить
відхилення від ідеальної частки та
передбачає грошову компенсацію щодо
таких відхилень. Розмір грошової
компенсації визначений у висновку
експертизи № 1114 станом на січень 2012
року. Дійсної вартості будинку на час
розгляду справи не встановлено.

Варіант № 1, на якому наполягає ОСОБА_2
передбачає необхідність здійснення
переобладнань, однак позивачем не
доведено вартість таких робіт, їх
технічна можливість та хто із
співвласників повинен їх здійснити й
нести витрати для реалізації обраного
способу поділу будинку.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Встановивши на підставі наявних в
матеріалах справи доказів , що
усунути вищезазначені розбіжності та
повно встановити усі обставини справи
без призначення та проведення
відповідної судової експертизи не
можливо, а сторони своїм правом заявити
відповідне клопотання не скористались
, суд першої інстанції вірно
застосував закон, що поширюється на ці
правовідносини, повно з»ясував
обставини, що мають значення для справи
та ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги не
знайшли свого підтвердження в ході
апеляційного розгляду, а відтак не
дають підстав для висновку про
незаконність прийнятого судом першої
інстанції рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити, а рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від
12.02.2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: