Номер провадження 4-с/754/61/14
Справа № 754/3930/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

12.05.2014 року Деснянський районний суд
м. Києва у складі:

головуючого - судді Галась І.А.

при секретарі - Фацул М.

розглянувши скаргу ОСОБА_1 про
визнання неправомірною та скасування
постанови державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у місті Києві Черухи О.М. про
арешт майна боржника та оголошення
заборони відчуження, 3-тя особа:
Публічне акціонерне товариство
«Український професійний банк»,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі
скаргою про визнання неправомірною та
скасування постанови державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції у місті
Києві Черухи О.М. про арешт майна
боржника та оголошення заборони
відчуження. Свої вимог заявник
обґрунтував тим, що 28 лютого 2014 р.
державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Деснянського РУЮ у м. Києві було
винесено постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження. На підставі п.1
вказаної вище постанови, державний
виконавець наклав арешт на квартиру
АДРЕСА_1, що належить боржнику ОСОБА_1,
який проживає у вищевказаній квартирі.
Заявник зазначає, що вказана вище
Постанова від 28 лютого 2014 року винесена
з грубим порушенням вимог ст. 50, 55, 56
Закону України «Про виконавче
провадження» та інших актів
законодавства, які регулюють питання
випадків, підстав та умов накладання
арешту на майно під нас примусового
виконання виконавчого документу, а
тому така постанова державного
виконавця є незаконною та підлягає
скасуванню, і є такою, що порушує права
та інтереси заявника на вільне
володіння користування та
розпорядження його майном, яким є
квартира, що належить заявник. Заявник
зазначає, що вказаним вище Законом
передбачено відповідний порядок
звернення стягнення на майно боржника,
яким встановлено, що стягнення за
виконавчим документом в першу чергу
звертається на кошти, а у випадку
відсутності грошових коштів,
звертається стягнення на інше майно,
при цьому боржник попередньо має право
вказати на ті види майна чи предмети, на
які необхідно звернути стягнення в
першу чергу, і як наслідок державний
виконавець визначає остаточну
черговість звернення стягнення на
майно боржника, накладаючи на нього
арешт з метою подальшої його
реалізації. Однак, державний
виконавець виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Деснянського РУЮ у м. Києві, наклавши
арешт на квартиру боржника, попередньо
не надав можливість визначити боржнику
на яке майно необхідно в першу чергу
звертати стягнення. Також заявник
зазначив, що арешт може бути накладений
лише в межах суми стягнення, яка
складає уже близько 240 000 грн., в той час
як арешт був накладений на всю квартиру
АДРЕСА_1. Дійсна вартість квартири
АДРЕСА_1 значно перевищує суму боргу.
Тому, накладання державним виконавцем
арешту на квартиру, вартість якої
значно перевищує заборгованість, є
неправомірним, а винесення відповідної
постанови про арешт квартири та
оголошення заборони на її відчуження
суперечить вимогам ч.2 ст. 55 Закону
України «Про виконавче провадження»,
якою чітко передбачено, що арешт може
бути накладено лише в межах суми
стягнення.

В судовому засіданні представник
заявника за дорученням вимоги скарги
підтримала в повному обсязі, додатково
пояснила, що копія постанови про
відкриття провадження не була отримана
її довірителем, що призвело до
порушення його права на добровільне
виконання рішення суду. Крім того,
представник заявника зазначила, що
ОСОБА_1 частково сплатив
заборгованість та має бажання
продовжувати виплачувати борги, однак
потребує часу. Також, представник
зазначила, що в квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані троє неповнолітніх
дітей, інтереси яких будуть порушені у
випадку відчуження квартири.

Представник Відділу державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції у місті
Києві - державний виконавець Черуха
О.М. в судовому засіданні проти вимог
скарги заперечував, посилаючись на її
безпідставність та необґрунтованість.

Представник Публічного
акціонерного товариства «Український
професійний банк» за дорученням в
судовому засіданні проти вимог скарги
заперечувала, посилаючись на її
безпідставність та необґрунтованість.
Додатково представник наголосила на
тому, що квартира АДРЕСА_1 відповідно до
Іпотечного договору від 24 липня 2007 року
була передана в іпотеку власником -
ОСОБА_1 в забезпечення виконання
власних зобов'язань за кредитним
договором № 509 від 24 липня 2007 року.

Судом встановлено, що 18 лютого 2013
р. Деснянським районним судом м. Києва
винесено рішення про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ПАТ «Український
Професійний Банк» заборгованість за
кредитним договором в сумі 258035,49 грн. та
судові витрати в розмірі 1820 грн. (а.с.6)

23 травня 2013 року Деснянським
районним судом у м. Києві, на підставі
вищевказаного судового рішення був
виданий виконавчий лист № 2-13. (а.с.63)

17 лютого 2014 року стягувач -
ПАТ «Український Професійний Банк»
звернувся до Відділу державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції у місті
Києві з заявою про надання виконавчого
документу - виконавчого листа № 2-13.

В заяві про відкриття
виконавчого провадження стягувач
вказав, що відповідно до умов
іпотечного договору від 24.07.2007 ОСОБА_1
передав в іпотеку ПАТ «УПБ» належне
йому на праві приватної власності
нерухоме майно, я саме квартиру АДРЕСА_1
та просили у першу чергу звернути
стягнення на вказане нерухоме майно
боржника.(а.с.61-62)

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону, за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

За змістом ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження»,
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. За заявою стягувача
державний виконавець одночасно з
винесенням постанови про відкриття
виконавчого провадження може накласти
арешт на майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.
Копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

19.02.2014 року державним виконавцем,
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження (ВП № 42126102),
відповідно до якої - п.2 боржнику було
надано право самостійно виконати
рішення суду в строк до 7-ми днів з
моменту винесення постанови.(а.с.60)

Частиною 1 статті 31 Закону
України «Про виконавче провадження»
передбачено, що копії постанов
державного виконавця про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення. Боржник вважається
повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Копія постанови була направлена
боржнику до виконання на адресу:
АДРЕСА_1 та стягувачу до відома.

Підтвердженням цього, є поштовий
реєстр на відправлення рекомендованої
кореспонденції за № 258 від 24.02.2014, чек №
0763 від 24.02.2014, а також витягом з ДП
«Укрпошта» про відстеження
пересилання поштових відправлень,
боржнику ОСОБА_1 надіслана постанова
про відкриття виконавчого провадження
від 19.02.2014. (а.с.23,24)

Відповідно до Довідки № 9/156,
виданої Начальником АПЗ Києва
рекомендований лист № 346 від 24
лютого 2014 року на ім»я ОСОБА_1 не був
одержаний адресатом та був повернутий
за закінченням терміну зберігання
26.03.2014 року. (а.с.72)

28 лютого 2014 р. державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби Деснянського РУЮ у м.
Києві було винесено Постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження,
відповідно до якої було накладено
арешт на все майно ОСОБА_1 у межах
звернення стягнення 259855,49 гривень та
заборонено відчуження будь - якого
майна, яке належить боржнику лише в
межах суми боргу. (а.с.58)

Відповідно до довідки № 34 від
14.01.2014 року в квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані: боржник ОСОБА_1, його
дружина та троє неповнолітніх синів.
(а.с.50)

Відповідно до Іпотечного
договору від 24 липня 2007 року власником
- ОСОБА_1 була передана в іпотеку ПАТ
«Український Професійний Банк» в
забезпечення виконання власних
зобов'язань за кредитним договором № 509
від 24 липня 2007 року квартира
АДРЕСА_1. (а.с. 64-70)

Відповідно до вимог ст. 5 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати заходів примусового виконання
рішень, встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії. Державний виконавець:
здійснює необхідні заходи щодо
своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на
примусове виконання рішення (далі -
виконавчий документ), у спосіб і
порядок, визначені виконавчим
документом; надає сторонам виконавчого
провадження та їх представникам
можливість ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження; розглядає
заяви сторін та інших учасників
виконавчого провадження та їх
клопотання; заявляє в установленому
порядку про самовідвід за наявності
обставин, передбачених цим Законом;
роз'яснює сторонам їх права і обов'язки;
проводить оцінку (переоцінку) майна в
порядку, встановленому законодавством
про оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність.
Державний виконавець при здійсненні
виконавчого провадження має право:
одержувати необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки, іншу
інформацію; проводити перевірку
виконання рішень юридичними особами
всіх форм власності, а також
громадянами, які провадять
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
що є боржниками за виконавчими
документами; здійснювати перевірку
виконання юридичними особами рішень
стосовно працюючих у них боржників;
безперешкодно входити до приміщень і
сховищ, що належать боржникам або
зайняті ними, проводити огляд
зазначених приміщень і сховищ, при
необхідності примусово відкривати їх в
установленому порядку, опечатувати ці
приміщення і сховища; накладати арешт
на майно боржника, опечатувати,
вилучати, передавати таке майно на
зберігання та реалізовувати його в
порядку, встановленому законодавством;
на виконання рішення суду про
стягнення коштів або накладення арешту
в порядку, встановленому цим Законом
накладати арешт на грошові кошти та
інші цінності боржника, в тому числі на
кошти, які знаходяться на рахунках та
вкладах в установах банків, інших
кредитних установах, на рахунки в
цінних паперах, а також опечатувати
каси, приміщення і місця зберігання
грошей; використовувати за згодою
власника приміщення, в тому числі, що є
в комунальній власності, для
тимчасового зберігання вилученого
майна, а також транспорт стягувача або
боржника для перевезення майна;
звертатися до органу, який видав
виконавчий документ, за роз'ясненням
рішення з заявою про видачу дубліката
виконавчого документа, порушувати
клопотання про встановлення чи зміни
порядку і способу виконання,
відстрочку та розстрочку виконання
рішення; звертатися до суду з поданням
про розшук боржника - фізичної особи
або дитини чи про постановлення
вмотивованого рішення про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної особи або
іншої особи, у якої знаходиться майно
боржника чи майно та кошти, належні
боржникові від інших осіб, або дитина,
щодо якої є виконавчий документ про її
відібрання; викликати громадян та
посадових осіб з приводу виконавчих
документів, що знаходяться у
виконавчому провадженні, а у разі
неявки боржника без поважних причин
виносити постанову про його привід
через органи внутрішніх справ;
залучати до проведення виконавчих дій
понятих, працівників органів
внутрішніх справ, інших осіб у
встановленому порядку, а також
експертів, спеціалістів, а для оцінки
майна - суб'єктів оціночної діяльності -
суб'єктів господарювання; накладати
стягнення у вигляді штрафу на громадян
і посадових осіб у випадках,
передбачених законом; застосовувати
під час проведення виконавчих дій
відеозапис, фото- і кінозйомки; при
виконанні судових рішень
безперешкодно входити на земельні
ділянки, в жилі та інші приміщення
боржників - фізичних осіб, проводити в
цих приміщеннях огляд, за необхідності
примусово відкривати їх в
установленому порядку із залученням
працівників органів внутрішніх справ,
опечатувати ці приміщення,
арештовувати, опечатувати та вилучати
належне боржникові майно, яке там
знаходиться та на яке за законом
можливо звернути стягнення; вимагати
від матеріально відповідальних і
службових осіб боржників - юридичних
осіб або від боржників - фізичних осіб
відомості та пояснення по фактах
невиконання рішень або законних вимог
державного виконавця чи інших порушень
вимог законодавства про виконавче
провадження; повідомляти з метою
профілактичного впливу органи
державної влади, громадські об'єднання,
трудові колективи і громадськість за
місцем проживання або роботи особи про
факти порушення нею вимог
законодавства про виконавче
провадження; у разі необхідності для
проведення чи організації виконавчих
дій залучати на платній основі, у тому
числі за рахунок авансового внеску
стягувача, суб'єктів господарювання,
які у встановленому законом порядку
одержали ліцензії на: 1) будівельну
діяльність (вишукувальні та проектні
роботи для будівництва, зведення
несучих та огороджувальних
конструкцій, будівництво та монтаж
інженерних і транспортних мереж); 2)
надання послуг з перевезення пасажирів
і вантажів автомобільним транспортом
загального користування (крім надання
послуг з перевезення пасажирів та їх
багажу на таксі); 3) операції у сфері
поводження з небезпечними відходами; 4)
надання послуг, пов'язаних з охороною
державної та іншої власності, надання
послуг з охорони громадян (крім
випадків виконання судових рішень,
ухвал про зміну органів управління та
посадових осіб підприємств, установ,
організацій незалежно від форми
власності. 5) проведення землевпорядних
та землеоціночних робіт; здійснювати
інші повноваження, передбачені цим та
іншими законами.

Відповідно до вимог ст. 57 Закону
України «Про виконавче провадження»,
арешт майна боржника застосовується
для забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника
може накладатися державним
виконавцем шляхом: винесення постанови
про арешт коштів та інших цінностей
боржника, що знаходяться на рахунках і
вкладах чи на зберіганні у

банках або інших фінансових установах;
винесення постанови про арешт коштів,
що перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження; проведення опису майна
боржника і накладення на нього арешту.
Постановами, передбаченими частиною
другою цієї статті, може бути
накладений арешт у розмірі суми
стягнення з урахуванням виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів, на все
майно боржника або на окремі
предмети. Копії постанови, якою
накладено арешт на майно боржника та
оголошено заборону на його
відчуження, державний виконавець
надсилає органам, що здійснюють
реєстрацію майна або ведуть реєстр
заборони на його відчуження. Копії
постанови державного виконавця про
арешт коштів чи майна боржника
надсилаються не пізніше наступного
робочого дня після її винесення
боржнику та банкам чи іншим
фінансовим установам або органам,
зазначеним у частині другій цієї
статті, та органам, що ведуть
Державний реєстр обтяжень рухомого
майна. Постанова державного виконавця
про арешт коштів чи майна боржника може
бути оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом. Про
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту державний
виконавець складає акт опису та
арешту майна боржника. Під час
проведення опису та арешту майна
боржника державний виконавець має
право оголосити заборону
розпоряджатися ним, а в разі потреби -
обмежити права користування майном,
здійснити опечатування або вилучити
його у боржника та передати на
зберігання іншим особам, про що
зазначається в акті опису та арешту.
Вид, обсяг і строк обмеження
встановлюються державним виконавцем
у кожному конкретному випадку з
урахуванням властивостей майна, його
значення для власника чи володільця,
необхідності використання та інших
обставин. ……

Відповідно до вимог ст. 7 Закону
України «Про Іпотеку», за рахунок
предмета іпотеки іпотекодержатель
має право задовольнити свою вимогу за
основним зобов'язанням у повному
обсязі або в частині, встановленій
іпотечним договором, що визначена на
час виконання цієї вимоги,
включаючи сплату процентів,
неустойки, основної суми боргу та
будь-якого збільшення цієї суми, яке
було прямо передбачене умовами
договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 10 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 387 УПК
України за результатами розгляду
скарги суд постановляє ухвалу. У разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Протягом судового розгляду стороною
заявника не було надано доказів (а
зазначені обставини не знайшли свого
підтвердження - були спростовані
матеріалами справи), які б давали
підстави суду дійти висновку про
порушення суб'єктом оскарження вимог
Закону України «Про виконавче
провадження» при вчиненні виконавчий
дій - винесення постанови про арешт
майна боржника ОСОБА_1 та оголошення
заборони на його відчуження в межах
виконання рішення Деснянського
районного суду міста Києва № 2/754/13/13
від 18 лютого 2013 року в справі за позовом
ПАТ «Український Професійний Банк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитом.

Враховуючи викладене, керуючись
ст. ст. 15, 30, 62, 75, 202, 383-386 ЦПК України, ст.
267 ЦК України, ст. 5, 7, 8, 50, 52, 57 Закону
України «Про виконавче провадження»,
суд -

У Х В А Л И В

Скаргу ОСОБА_1 про визнання
неправомірною та скасування постанови
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у місті Києві Черухи О.М. про
арешт майна боржника та оголошення
заборони відчуження, 3-тя особа:
Публічне акціонерне товариство
«Український професійний банк»
залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя