АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 549/514/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/1774/14
Головуючий у 1-й інстанції Орел І.І.
Доповідач Кривчун Т. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді: Кривчун Т.О.

Суддів: Карнауха П.М., Пилипчук Л.І.

при секретарі: Філоненко О.В.

за участю: представника позивача -
Коваленка Р.Й.

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтаві
цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк»)

на рішення Чорнухинського районного
суду Полтавської області від 08 серпня
2013 року

по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

17.07.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся до суду із вказаним позовом
до ОСОБА_4, посилаючись на те, що,
відповідно до укладеного договору №б/н
від 14.05.2008 року відповідач отримала
кредит у розмірі 700,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

За умовами зазначеного договору
боржник зобов'язувався щомісячно
здійснювати погашення заборгованості
за кредитом, яка складається з
заборгованості за кредитом,
відсотками, комісії та інших витрат,
згідно з умовами договору. Проте
зобов'язання по кредитному договору
ОСОБА_4 не виконує, внаслідок чого
станом на 30.04.2013р. утворилася
заборгованість за кредитним договором
у сумі 23887,14 грн.

У зв»язку з цим прохали стягнути з
відповідача на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» вказану суму
заборгованості та судові витрати.

Рішенням Чорнухинського районного
суду Полтавської області від 08 серпня
2013 року у задоволенні позову
відмовлено у зв'язку зі спливом
позовної давності.

Ухвалою Чорнухинського районного суду
Полтавської області від 27 грудня 2013
року виправлено описку в рішенні
Чорнухинського районного суду
Полтавської області від 08 серпня 2013
року по справі за позовом ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості. Вказано у
мотивувальній частині рішення суду -
«оскільки відповідачем зроблений
останній платіж 07.11.2008 року, то термін
позовної давності слід рахувати з
25.12.2008 року, так як саме з цього часу
відповідач порушив взяті на себе
зобов'язання перед кредитором, а
останньому стало відомо про таке
порушення».

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позов ПАТ
КБ «ПриватБанк» задовольнити в повному
обсязі та покласти на відповідача
судові витрати.

Зазначають, що суд першої інстанції
помилково обрахував строк позовної
давності з моменту виникнення
заборгованості з грудня 2008 року та у
зв'язку з цим безпідставно відмовив у
задоволенні позову, який поданий у
межах строку позовної давності, на
підставі ч.4 ст.267 ЦК України.

Вважають, що, оскільки картка була
видана на 2 роки, то строк погашення
кредиту - 14.05.2010 року.

Вказують, що, відповідно до п.9.12. Умов та
Правил надання банківських послуг, до
яких приєднався відповідач, Договір
діє протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
Договору, він автоматично лонгується
щоразу на такий же термін.

Оскільки відповідач до цього часу із
заявами про дострокове припинення дії
кредитного договору, який також не
розірваний з ініціативи Банку, до Банку
не звертався, строк позовної давності
ними не пропущений.

У судовому засіданні представник
позивача апеляційну скаргу підтримав
та прохав її задовольнити.

Представник відповідача апеляційну
скаргу не визнав, прохав її відхилити, а
рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, заявлених у
суді першої інстанції, вислухавши
пояснення учасників процесу, приходить
до висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.214 цього Кодексу
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Як установлено місцевим судом та
вбачається з матеріалів справи, 14
травня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк»
та ОСОБА_4 було укладено кредитний
договір б/н, за умовами якого остання
отримала кредит у розмірі 700,00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки.

На виконання умов договору ОСОБА_4 було
видано платіжну картку зі строком дії
до 14.05.2010 року.

При оформленні кредитної картки
позичальник була ознайомлена та
погодилася з Умовами і Правилами
надання банківських послуг, тарифами
Банку, що підтверджується її підписом
на заяві про видачу кредиту.

Останній платіж відповідач здійснила
07.11.2008 року (а.с.28), у подальшому
припинила вносити будь-які платежі на
кредитний рахунок, внаслідок чого
станом на 30 квітня 2013 року загальна
сума заборгованості ОСОБА_4 за вказаним
кредитним лімітом склала 23887,14грн., з
яких 7277,94грн. - заборгованість за
кредитом; 11740,18-заборгованість за
процентами за користування кредитом,
3493,44 - заборгованість по комісії за
користування кредитом; а також штрафи:
500,00грн.-штраф (фіксована частина) та
1125,58грн.-штраф (процентна складова)
(а.с.4-8).

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позову, виходив із того, що
останній платіж відповідачем по
договору кредиту здійснено 7 листопада
2008 року, а тому термін позовної
давності слід рахувати з 25.12.2008 року.

Відповідно до ст.ст.1049, 1050, 1054 ЦК України
за кредитним договором банк, або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов»язуєтьсяч надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов»язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За змістом ч.1 ст.626 ЦК України договором
є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

У відповідності до ст.627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Статтями 610 та 623 ЦК України
передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник, який
порушив зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки.

Згідно Умов та Правил надання
банківських послуг, наданих позивачем,
мінімальний обов»язковий платіж-це
розмір боргових зобов»язань
позичальника, які щомісячно підлягають
сплаті позичальником на протязі строку
дії картки.

Відповідно до п.3.1.1 Правил користування
платіжною карткою (далі-Правила) строк
дії картки вказується на лицевій
стороні картки (місяць і рік). Картка
дійсна до останнього календарного дня
зазначеного місяця.

Пунктом 3.1.3 Правил установлено, що,
після закінчення строку дії відповідна
картка продовжується Банком на новий
строк (шляхом надання клієнту картки з
новим строком дії), якщо раніше (до
початку місяця закінчення строку дії
картки) не надійшла письмова заява
держателя картки щодо закриття
карткового рахунку, а також за умови
наявності грошових коштів на
картковому рахунку для оплати послуг з
виконання операцій по картковому
рахунку, та при дотриманні інших умов
продовження, передбачених договором.

Зі змісту п.5.4 Правил вбачається, що
строк погашення кредиту в повному
обсязі визначено останнім днем місяця
вказаного на картці у полі «місяць».

Відповідно до п.9.4 Умов обслуговування,
у разі наявності перевитрати
платіжного ліміту по картці та
непогашення його клієнтом на протязі
шести місяців, картка закривається.

Відповідно до змісту позову відповідач
отримала кредит 700,00грн. з кінцевим
терміном повернення, щодо відповідає
строку дії картки.

Установлено, що строк дії картки - до
14.05.2010 року.

У матеріалах справи відсутні докази
про продовження строку дії кредитного
договору, а також того, що після
закінчення строку дії платіжної картки
відповідач продовжувала нею
користуватися або отримувала у ПАТ КБ
«ПриватБанк» нову кредитну картку, а
також наявності грошових коштів на
картковому рахунку.

Таким чином, після закінчення терміну
дії картки її не було продовжено Банком
на новий строк шляхом надання
відповідачу картки з новим строком дії.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає,
що позовна давність в один рік
застосовується до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до вимог ст.253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Як зазначено вище, відповідно до
пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування
платіжною карткою граничний строк дії
картки (місяць і рік) указано на ній і
вона дійсна до останнього календарного
дня такого місяця, строк погашення
кредиту в повному обсязі визначено
останнім днем місяця вказаного на
картці (поле MONTH).

Аналогічна позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
19 березня 2014 року №6-14цс14, яка згідно зі
ст.360-7 ЦПК України є обов»язковою для
судів.

Відповідно до Правил користування
платіжною карткою, які є складовою
кредитного договору, картка діє в межах
визначеного нею строку. За таким
договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст.257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.

Враховуючи наведене, місцевий суд
дійшов правильного висновку про те, що
у позивача виникло право вимагати
повернення кредиту згідно умов
договору 14 травня 2008 року.

Однак, з огляду на те, що позивач
звернувся до суду із відповідним
позовом про захист свого порушеного
права лише у липні 2013 року, із пропуском
строку позовної давності звернення до
суду, в своїй позовній заяві питання
про поновлення пропущеного строку
позовної давності не ставив та
поважних причин пропуску строку не
зазначив, у той час, як відповідачем
було заявлено клопотання про
застосування строку позовної давності,
що, відповідно до ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України
є підставою для відмови у позові,
місцевий суд дійшов законного та
обґрунтованого висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог у зв»язку
зі спливом строку позовної давності.

З огляду на те, що рішення суду
відповідає вимогам закону, зібраним по
справі доказам, обставинам справи,
підстав для його скасування з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі,
колегія суддів не вбачає.

Відповідно ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,314,315,317 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк», - відхилити.

Рішення Чорнухинського районного суду
Полтавської області від 08 серпня 2013
року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ /підпис/
Т.О. Кривчун

СУДДІ: /підпис/
П.М. Карнаух

/підпис/
Л.І. Пилипчук

ЗГІДНО:Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
Т.О. Кривчун