Справа № 761/2041/14-ц
Провадження №2/761/2258/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

13 травня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого
судді Гайдук С.В.

при секретарі
Ляпкало Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 у січні 2014 року
звернулася до Шевченківського
районного суду м. Києва із даним
позовом, просить стягнути з
відповідача на її користь на утримання
дітей аліменти в розмірі 1/6 частини від
заробітку відповідача на кожну дитину.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 1990
року по вересень 2004 року перебувала у
шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них
народилось п'ятеро дітей, з яких троє
неповнолітні, а саме: син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, які
перебувають на її утриманні.
Матеріальної допомоги відповідач на
утримання дітей не надає, а самотужки
позивачка не може забезпечити
повноцінне її утримання. Просила
стягнути з відповідача на утримання
дітей аліменти в розмір по 1/6 частини на
кожну дитину, які стягувати до їх
повноліття.

Позивачка в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засіданні повторно не з'явився, про час
та місце судового засідання
оповіщався, за місцем проживання, про
причини своєї неявки суду не повідомив,
заперечень та клопотання про
відкладення розгляду справи не
надіслав, представника до суду не
направив.

Позивачка не заперечує проти
проведення заочного розгляду справи і
відповідно до ст. 224 ЦПК України суд
постановив ухвалу про заочний розгляд
справи на підставі наявних у справі
доказів.

Суд, вислухавши пояснення
позивачки, вивчивши матеріали справи,
встановив наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Статтею 141 СК України передбачено,
що мати та батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою.

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати своїх
неповнолітніх дітей, до досягнення
ними повноліття.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

Судом встановлено, що сторони в
період з 07.07.1990 по 21.09.2004 року перебували
в шлюбі. Від якого мають п'ять спільних
дітей, троє з яких неповнолітні, а саме:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно із свідоцтвом про
народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 їх
батьком записано відповідача по справі
- ОСОБА_2 (а.с.6-8).

На даний час малолітні: ОСОБА_3,
ОСОБА_6, ОСОБА_4, проживають з матір'ю
ОСОБА_1, що підтверджується довідкою Ф-3
(а.с.9) та перебувають на її утриманні.

Згідно зі ст. 200 СК України
аліменти за рішенням суду можуть бути
присуджені у частці від доходу
платника аліментів з урахуванням
обставин, зазначених у ст.182 СК України.

Статтею 182 СК України передбачено,
що при визначенні розміру аліментів
суд враховує: стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення. Мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 % прожиткового
мінімуму дитини відповідного віку.

Разом з тим, суд при визначенні
розміру коштів, що стягуються як
аліменти, прагне не до зрівняння
матеріального становища платника й
одержувача аліментів, а до того, щоб
одержувач аліментів у разі їх сплати
перестав бути таким, що потребує
матеріальної допомоги. Окрім того,
розмір призначених аліментів має бути
виправданий дійсними потребами та з
урахуванням матеріального становища
сторін, має виходити з фактичних
обставин справи та мети зобов'язання
щодо утримання.

Судом встановлено, що відповідач
матеріальну допомогу на утримання
дітей не надає. Договори про сплату
аліментів та про припинення права на
аліменти у зв'язку з передачею права
власності на нерухоме майно між
сторонами не укладалися, стягнень по
іншим аліментним зобов'язанням
відповідач немає.

У судовому засіданні встановлено,
що відповідач ОСОБА_2 працює технологом
в ТОВ «Колорспирт» має постійне місце
праці та стабільний заробіток.

Суд приймаючи до уваги всі
обставини у справі, вважає, що в
інтересах дітей розмір аліментів
необхідно визначити по 1/6 частки від
заробітку відповідача на кожну дитину
щомісячно починаючи з дня пред'явлення
позову до досягнення ними повноліття.

Оцінюючи належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності суд приходить до висновку,
що позовні вимоги позивачки підлягають
до задоволення повністю .

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України
суд допускає негайне виконання рішення
в частині стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць.

Згідно ст.88 ЦПК України слід стягнути з
відповідача на користь держави судовий
збір в розмірі 243 грн.60 коп.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 169,208, 121,
215, 218, 224-226, 293, 367 ЦПК України і на
підставі ст.ст.21, 24, 56, 79, 84, 104-105, 110, 112,
141,180,182, 185, 191 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на
користь ОСОБА_1 (і/н НОМЕР_1) аліменти на
утримання неповнолітніх: сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі по 1/6
частки всіх видів доходу відповідача
на кожну дитину, але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму
щомісячно, починаючи з 17 січня 2014 року і
до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на
користь держави судовий збір в розмірі
243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення підлягає негайному
виконанню в частині стягнення
аліментів за один місяць.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене в загальному порядку. У цьому
разі строк, протягом якого
розглядалася заява, не включається до
строку на апеляційне оскарження
рішення.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ: