РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2014 р.
м.
Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд
Вінницької області

в складі головуючого судді Шепеля К.А.,

з участю секретаря Бондар С.В.,

представника позивача Джеджули Л.І.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за позовом
Акціонерного товариства "Ощадбанк" в
особі філії Вінницького обласного
управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_2 про
стягнення кредитної заборгованості та
розірвання кредитного договору, -

В С Т А Н
О В И В :

представник позивача в позовній заяві
просила стягнути з відповідача на
користь банку 8856,10 грн. боргу за
кредитним договором №2896 від 30 січня 2007
р., 487,20 грн. судових витрат, а також
просила розірвати даний договір.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала
повністю. Зазначила, що 30 січня 2007 р. між
позивачем та відповідачем був
укладений кредитний договір №2896, за
яким відповідач отримав кредит у сумі
5000 грн. на споживчі потреби,
зобов'язався сплатити 20% річних за
користування кредитом та повернути
кредитні кошти не пізніше 29 січня 2008 р..
Остання проплата за кредитним
договором була здійснена відповідачем
28 березня 2007 р. в сумі 510,50 грн. Позивач
звертався до суду з заявою про видачу
судового наказу про стягнення з
відповідача заборгованості за
кредитним договором 14 листопада 2008 р.,
однак 05 лютого 2010 р. виданий судовий
наказ було скасовано. В подальшому
відповідач продовжував ухилятись від
виконання своїх зобов'язань. Станом на
11 лютого 2014 р. заборгованість
відповідача перед банком становить:
4651,28 грн. - основний борг, 1786,61 грн. -
проценти; 2418,21 грн. - пеня за
простроченими основним боргом та
процентами. Разом з тим, представник
позивача зазначила, що документ, який
підтверджує отримання 30 січня 2007 р.
відповідачем кредитних коштів у сумі
5000 грн. та документ, який посвідчує
внесення 28 березня 2007 р. відповідачем
коштів в рахунок погашення кредитної
заборгованості на суму 510,50 грн. були
знищені у зв'язку з закінченням
термінів зберігання. Просила
задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідач позов не визнав. В письмових
запереченнях та в усних поясненнях,
наданих в судовому засіданні, зазначив,
що кредитний договір з "Ощадбанком" він
не укладав, і відповідно не підписував
його та не отримував кошти у кредит, а
також будь-яких коштів у рахунок сплати
кредиту не сплачував. В лютому 2010 р.,
після скасування судового наказу,
відповідач звернувся до Жмеринського
РВ УМВС з приводу підробки кредитного
договору та всіх похідних від нього
документів працівниками Жмеринського
структурного підрозділу ВАТ "Ощадбанк".
Однак до цього часу будь-якої відповіді
на свою заяву не отримав. 30 січня 2007 р.,
тобто в день укладення договору
кредиту, паспорт громадянина України
відповідача знаходився в паспортному
столі

Жмеринського РВ УМВС у зв'язку з його
заміною, тому його оригіналом не могли
скористатися працівники банку при
укладенні спірного договору кредиту.

Разом з тим, копія паспорта відповідача
була наявна в працівників банку у
зв'язку з тим, що відповідач раніше
виступав поручителем іншої особи, яка
брала раніше кредит у ВАТ "Ощадбанк". З
доданих до позовної заяви документів
відповідач визнає, що підписував лише
заяву індивідуального позичальника на
видачу кредиту, оскільки мав такий
намір, однак кредитного договору не
підписував, кредитні кошти не
отримував та частково не погашав
кредит. Просив відмовити у задоволенні
позову.

Заслухавши сторони та дослідивши
матеріали справи, суд прийшов до
такого.

Відповідно до ст.509 ЦК України
зобов'язання - правовідношення, в якому
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші, тощо) або утриматись
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання цього
обов'язку.

В даному випадку відповідач повністю
заперечує виникнення зобов'язання, які
випливають з договору позики, а також
сам договір позики.

В судовому засіданні було досліджено
оригінал заяви індивідуального
позичальника від 30 січня 2007 р., яка була
написана власноручно відповідачем,
факт чого останній визнав. Крім цього,
досліджено було також оригінал
кредитного договору №№2896 від 30 січня
2007 р., за яким відповідач отримав кредит
у сумі 5000 грн. на споживчі потреби,
зобов'язався сплатити 20% річних за
користування кредитом та повернути
кредитні кошти не пізніше 29 січня 2008 р.
та оригінал календарного плану
погашення кредиту, які відповідач
заперечує, що підписував.

Як видно з копії розрахунку, станом на 11
лютого 2014 р. заборгованість
відповідача перед банком становить:
4651,28 грн. - основний борг, 1786,61 грн. -
проценти; 2418,21 грн. - пеня за
простроченими основним боргом та
процентами. Загальна сума
заборгованості відповідача за
вказаним договором кредиту становить
8856,10 грн. (а.с.9-11). Позивач неодноразово
звертався з листами до відповідача з
приводу погашення заборгованості
(а.с.12, 13, 14). Згідно копії судового
наказу від 21 листопада 2008 р. з
відповідача було стягнуто 7212 грн. боргу
за вказаним договором кредиту (а.с.16).
Даний судовий наказ було скасовано 05
лютого 2010 р. у зв'язку з тим, що
відповідач не визнав вимоги, які були
заявлені банком (а.с.17). Відповідно до
довідки від 08 квітня 2014 р. №665 філії ВОУ
ПАТ "Ощадбанк", касові документи за 30
січня 2007 р., у тому числі документ, що
підтверджує отримання відповідачем
кредитних коштів у сумі 5000 грн., а також
за 28 березня 2007 р. у тому числі документ,
що підтверджує внесення відповідачем
коштів в рахунок погашення кредитної
заборгованості на суму 510,50 грн., були
знищені у зв'язку із закінченням
терміну зберігання (а.с.83).

Як видно з інформації Жмеринського РВ
УДМС України у Вінницькій області від 16
квітня 2014 р. №456, відповідач дійсно був
документований паспортом НОМЕР_1
виданий Жмеринським РВ УМВС 02 лютого 2007
р. у зв'язку з пошкодженням паспорта
НОМЕР_2 виданий Жмеринським РВ УМВС 25
червня 1997 р. (а.с.91, 94).

Даний факт підтверджує пояснення
відповідача щодо неможливості
використання позивачем оригіналу його
паспорту громадянина України НОМЕР_2
виданого Жмеринським РВ УМВС 25 червня
1997 р. при укладенні спірного
кредитного договору 30 січня 2007 р..

Відповідно до п.3.4. постанови Правління
Національного Банку України № 637 від 15
грудня 2004 р. "Про затвердження
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні" видача
готівки з кас проводиться за
видатковими касовими ордерами (додаток
3) або видатковими відомостями.
Документи на видачу готівки мають
підписувати керівник і головний
бухгалтер або працівник підприємства,
який на це уповноважений керівником. До
видаткових ордерів можуть додаватися
заява на видачу готівки, розрахунки
тощо.

Таким чином видатковий касовий ордер
на суму 5000 грн. обов'язково повинен був
бути виданий позивачем у разі видачі
відповідачу кредитних коштів.

Відповідно до ст. 640 ЦК України договір
є укладеним з моменту одержання особою,
яка направила пропозицію укласти
договір, відповіді про прийняття цієї
пропозиції. Якщо відповідно до акта
цивільного законодавства для
укладення договору необхідні також
передання майна або вчинення іншої дії,
договір є укладеним з моменту
передання відповідного майна або
вчинення певної дії.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

В матеріалах справи відсутні відомості
про отримання відповідачем кредитних
коштів. Пояснення представника
позивача та довідку від 08 квітня 2014 р.
№665 філії ВОУ ПАТ "Ощадбанк" про те, що
касові документи за 30 січня 2007 р., у тому
числі документ, що підтверджує
отримання відповідачем кредитних
коштів у сумі 5000 грн., а також за 28
березня 2007 р., у тому числі документ, що
підтверджує внесення відповідачем
коштів в рахунок погашення кредитної
заборгованості на суму 510,50 грн., були
знищені у зв'язку із закінченням
терміну зберігання - суд не приймає до
уваги з огляду на таке.

Згідно п.1.2 переліку документів
Національного банку України, установі
організацій його системи,
акціонерно-комерційних та комерційних
банків України із зазначенням строків
зберігання №327 від 23 грудня 1996 р.,
перелік є основним нормативним
документом, що визначає строки
зберігання всіх категорій документів,
які утворюються у процесі діяльності
Національного банку України, установ
і організацій його системи,
акціонерно-комерційних і комерційних
банків, їх філій та відділень. Строки
зберігання документів, зазначені у
Переліку, є обов'язковими для усіх
організацій системи НБУ, а також
акціонерно-комерційних та комерційних
банків.

Відповідно п. 181, п. 197, п. 264 даного
переліку строки зберігання у
регіональних управліннях, дирекціях і
філіях акціонерно-комерційнихта
комерційних банків справ
позичальників (статут, кредитний
договір, розпорядження банку,
статистичні відомості) становить 5
років, щомісячних звітів про залишки
простроченої заборгованості та
позичками банку і про залишки
розрахункових документів обов'язкових
до оплати - 10 років, касових ордерів - 5
років..

Враховуючи, що оригінал кредитного
договору та заява на видачу кредиту
збереглася, то розпорядження банку про
видачу кредитних коштів та видатковий
касовий ордер не могли не зберегтися,
адже про наявну заборгованість по
спірному кредитному договору позивачу
було відомо ще в 2008 р., коли він
звернувся до суду із заявою про видачу
судового наказу. Крім цього, звіт про
залишки простроченої заборгованості, а
також звіт про залишки розрахункових
документів, обов'язкових до оплати, до
цього часу повинен зберігатися в ВОУ
"ПАТ "Ощадбанк". Однак представником
позивача не були надані вищезазначені
документи.

Згідно ч.1 ст. 545 ЦК України, прийнявши
виконання зобов'язання, кредитор
повинен на вимогу боржника видати йому
розписку про одержання виконання
частково або в повному обсязі.

Жодного документу, який би
підтверджував проплату відповідачем
будь-яких коштів в рахунок кредитної
заборгованості за спірним кредитними
договором у судовому засіданні
представлено не було.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи, зокрема,
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь в справі. Кожна
сторона, згідно ст.10 цього ж Кодексу,
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень. Обов'язок
доказування передбачений також і ст.60
ЦПК України.

Оскільки договір кредиту, згідно ст.1046
ЦК України вважається укладеним з
моменту передання грошей, а даний факт
не був доведений представником
позивача жодним чином, суд вважає, що
кредитний договір №№2896 від 30 січня 2007
р. з відповідачем укладений не був.
Таким чином, у відповідача не виникло
жодних зобов'язань по поверненню
кредитних коштів, сплати процентів та
інших платежів за даним договором, і
відповідно його не представляється
можливим розірвати.

На підставі викладеного, суд вважає, що
в задоволенні позовних вимог слід
відмовити повністю.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, на підставі ст.ст. 509, 545, 1046, 1054
ЦК України, п.3.4. постанови Правління
Національного Банку України № 637 від 15
грудня 2004 р. "Про затвердження
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні",
Перелік документів Національного
банку України, установі організацій
його системи, акціонерно-комерційних
та комерційних банків України із
зазначенням строків зберігання №327 від
23 грудня 1996 р., суд, -

В И Р
І Ш И В :

в задоволенні позову Акціонерного
товариства "Ощадбанк" в особі філії
Вінницького обласного управління АТ
"Ощадбанк" до ОСОБА_2 про стягнення
кредитної заборгованості та
розірвання кредитного договору -
відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до
Апеляційного суду Вінницької області
на протязі десяти днів з моменту його
проголошення через Жмеринський
міськрайонний суд.

Головуючий
К.Шепель