РІШЕННЯ

іменем України

03 квітня 2014 року
м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі: головуючого - судді Тішко Д.А.,
при секретарі - Шугай Г.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Миколаєві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Миколаївської міської ради, Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Приватбанк", Публічне акціонерне
товариство "ДельтаБанк", треті особи -
Приватне підприємство "ДАК-патент",
Виконавчий комітет Херсонської
міської ради, Публічне акціонерне
товариство "Державний Ощадний Банк
України" про визнання права на спадкове
майно у вигляді частки в статутному
капіталі та грошових коштів на
банківських рахунках, стягнення
компенсації, встановлення факту
проживання однією сім'єю -

встановив:

В березні 2012 р. позивачі звернулися до
суду із позовом, який неодноразово
доповнювали та збільшували, та в
остаточній редакції якого просили
визнати за ними право на спадщину за
законом після смерті матері ОСОБА_4 у
вигляді 100% частки в статутному
капіталі ПП "ДАК -патент" по 1/2 частці за
кожним; стягнути на їх користь у рівних
частках з ПАТ КБ "ПриватБанк" 583 грн. 02
коп. - відсотків за час з моменту смерті
вкладника - спадкодавця до моменту
закінчення строку дії депозитного
договору; з АТ "ДельтаБанк" - 854,02 грн.
залишку грошового внеску з належними
відсотками та компенсацією, встановити
факт проживання однією сім'єю ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 на момент смерті ОСОБА_5 та
відповідно факт прийняття спадщини
після його смерті його донькою ОСОБА_4
та визнати за позивачами право
власності на спадщину за законом у
вигляді суми грошових коштів на
рахунках у Державному Ощадному Банку
України, що належали ОСОБА_5 у рівних
частках. (а.с.1, 32-33, 70-71, 95-97; т.1)

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 27 грудня 2012 року, позов
ОСОБА_1, ОСОБА_2 було задоволено
частково. Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2
право на ? частку статутного капіталу
ПП "ДАК-патенкт". Стягнуто з ПАТ
"ДельтаБанк" на користь ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 по 427,01 грн. грошового внеску з
належними відсотками та нарахованою
компенсацією, що зберігається в АТ
"Дельтабанк" на рахунку НОМЕР_1.
Стягнуто з ПАТ "ДельтаБанк" на користь
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 42,50 грн. судового
збору. В іншій частині позову
відмовлено. (а.с.192-196; т.1)

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 29.04.2013 року
рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 27 грудня 2012 року в
частині вирішення вимоги ОСОБА_1 до ПАТ
"ДельтаБанк" скасовано та ухвалено в
цій частині нове рішення, яким
відмовлено ОСОБА_1 у задоволені вимоги
про стягнення з ПАТ "ДельтаБанк" на його
користь 427,01 грн. грошового вкладу.
Рішення в частині стягнення з ПАТ
"ДельтаБанк" на користь ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 по 42,50 грн. судового збору
змінено, стягнуто з ПАТ "ДельтаБанк" на
користь держави 107,30 грн. належних з
ОСОБА_2 при пред'явленні ним даного
позову до Банку у суді першої
інстанції. В іншій частині рішення було
залишено без змін. (а.с.282-288; т.1)

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 вересня 2013
року касаційну скаргу ОСОБА_2 було
частково задоволено, а рішення
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 27.12.2012 року та рішення
апеляційного суду Миколаївської
області від 29.04.2013 року в частині
вирішення позовної вимоги ОСОБА_2 до
ПАТ КБ "Приватбанк" про стягнення
недоплачених відсотків за депозитом в
порядку спадкування - скасовано, справу
в цій частині було передано на новий
розгляд до суду першої інстанції.
(а.с.340-342; т.1)

05 березня 2014 року справа передана на
розгляд судді Тішка Д.А. та справа в
частині вирішення позовної вимоги
ОСОБА_2 призначена до судового
розгляду.

В частині позовних вимог до ПАТ КБ
«Приватбанк» позивач ОСОБА_2 зазначав,
що він є спадкоємцем за законом після
смерті його матері ОСОБА_4, яка померла
12.05.2011 р. На момент смерті у
спадкодавиці з Миколаївським
регіональним управлінням ПАТ КБ
«Приватбанк» було укладено договір
банківського вкладу №SAMDN4323. Після
отримання у нотаріуса свідоцтва про
право на спадщину стосовно цього
вкладу після спливу його строку,
позивач звернувся до відповідача з
вимогою про його отримання. Проте,
відповідачем не була сплачена повністю
сума нарахованих відсотків за цим
вкладом. Посилаючись на положення ч.3
ст.1061, ч.1 ст.1218 ЦК України з яких слідує,
що сам факт смерті фізичної особи -
вкладника не є підставою для
припинення або розірвання договору
банківського вкладу, просив стягнути
на його користь 1/2 частину недоплаченої
суми відсотків за договором
банківського вкладу у розмірі 583 грн. 02
коп. за час з моменту відкриття
спадщини до моменту отримання вкладу.
(а.с. 32-33, 95-97; т.1)

Позивач до судового засідання не
з'явився, про дату та час розгляду
справи був повідомлений належним
чином, направив до суду письмову заяву
в якій просив у зв'язку з неможливістю
прибути до судового засідання,
розглядати справу за його відсутності,
вимоги позову підтримав.

Представник відповідача до судового
засідання не з'явилася, про дату та час
розгляду справи була повідомлена
належним чином, направила до суду
письмову заяву в якій просила справу
розглядати без своєї участі, проти
задоволення позовних вимог
заперечувала.

Вивчивши доводи позову та дослідивши
письмові докази, судом встановлені
наступні факти та відповідні ним
правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла матір
позивачів у справі - ОСОБА_4 (а.с. 127; т.1)

У встановлений законом шестимісячний
строк з дня смерті матері, ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 звернулися до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини й 24.02.2012 р. отримали свідоцтва
про право на спадщину за законом по ?
частці спадкового майна кожному. (а.с.
35-36; т.1)

02 березня 2011 року між ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_4 було укладено
договір банківського вкладу
«Строковий пенсійний» на суму 5 000 грн.
під 14% річних строком до 02 березня 2012
року включно, яка була повернута
позивачам у квітні 2012 року разом з
нарахованими відсотками по день смерті
вкладника, а у виплаті відсотків за
період до дня отримання суми вкладу
відмовлено. (а.с.34, 37-38; т.1)

Спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті
(ст.ст. 1216, 1218 ЦК України).

Відповідно до ст. 608 ЦК України
зобов'язання припиняється смертю
боржника, якщо воно є нерозривно
пов'язаним з його особою і у зв'язку з
цим не може бути виконане іншою особою.
Зобов'язання припиняється смертю
кредитора, якщо воно є нерозривно
пов'язаним з особою кредитора.

Згідно зі ст. 1219 ЦК України до складу
спадщини не входять права та обов'язки,
що нерозривно пов'язані з особою
спадкодавця, зокрема: особисті
немайнові права; право на участь у
товариствах та право членства в
об'єднаннях громадян, якщо інше не
встановлено законом або їх установчими
документами; право на відшкодування
шкоди, завданої каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; права на
аліменти, пенсію, допомогу або інші
виплати, встановлені законом; права та
обов'язки особи як кредитора або
боржника, передбачені ст. 608 цього
Кодексу.

Статтею 1058 ЦК України передбачено, що
за договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

За правилами до ч. 5 ст. 1061 ЦК України
проценти на банківський вклад
нараховуються від дня, наступного за
днем надходження вкладу у банк, до дня,
який передує його поверненню
вкладникові або списанню з рахунка
вкладника з інших підстав.

Тобто сторонами правовідносин за
договором банківського вкладу є банк
(боржник) і вкладник (кредитор).
Оскільки зобов'язання банку
виплачувати проценти на суму вкладу не
пов'язане з особою вкладника, у зв'язку
зі смертю вкладника (кредитора) таке
зобов'язання не припиняється. До
спадкоємців вкладника переходить
право на вклад у банку та проценти,
нараховані на суму вкладу до дня
фактичного повернення коштів.

На підставі зазначенного, суд
приходить до висновку, що виконання
банком зобов'язань виплачувати
вкладникові проценти на суму вкладу не
пов'язане з особою останнього, а тому не
припиняється внаслідок смерті
вкладника та входить до складу
спадщини. У зв'язку з чим позовна вимога
ОСОБА_2 в частині стягнення з ПАТ КБ
«Приватбанк» суми недоплачених
відсотків за договором депозиту
підлягає задоволенню.

При цьому, суд відповідно до положень
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 вересня 2013
року розглядає цивільну справу в
частині позовних вимог лише ОСОБА_2, а
тому враховуючи те, що він нарівні з
ОСОБА_1 має право на половину
спадкового майна після смерті ОСОБА_4,
то з ПАТ КБ «Приватбанк» на його
користь підлягає стягненню 291 грн. 51
коп.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з ПАТ «КБ
«Приватбанк» на користь ОСОБА_2 слід
стягнути судові витрати в розмірі 479
грн. 52 коп. (а.с.67,231,233,248,298; т.1)

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України,
суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Приватбанк" про стягнення
недоплачених відсотків за депозитом в
порядку спадкування за законом після
смерті матері ОСОБА_4 - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Приватбанк» на користь ОСОБА_2 суму
недоплачених відсотків за договором
банківського вкладу №SAMDN4323 в
розмірі 291 грн. 51 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Приватбанк» на користь ОСОБА_2 судові
витрати у розмірі 479 грн. 52 коп.

Рішення може бути оскаржено через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя Центрального районного

суду м. Миколаєва
Д.А. Тішко