2/258/1938/14 258/4792/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2014 року
Кіровський районний суд м. Донецька

в складі:
судді: Анісімової Н.Д.

при секретарі: Моісеєнко В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу по позову: ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про надання тимчасового
дозволу на вивіз дитини за межі
території України, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до Кіровського
районного суду м. Донецька з позовною
заявою до ОСОБА_2 про надання
тимчасового дозволу на вивіз дитини за
межі території України, посилаючись
на наступні обставини. З відповідачем
вона перебувала у фактичних шлюбних
відносинах. Від цих відносин вони мають
дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає
разом з позивачкою та знаходиться на її
утриманні. 14.07.2008 році Кіровським
районним судом м. Донецька надавався
позивачці дозвіл на виїзд дитини за
межі України . У теперішній час виникла
необхідність у виїзді дитини на
навчання , але отримати дозвіл батька
не має за можливе оскільки не підтримує
зв'язку з ним. На прохання надати такий
дозвіл відповідач ухиляється від явки
до нотаріуса, у зв'язку з чим вимушена
звернутися до суду. Просить суд надати
дозвіл на самостійний виїзд за кордон
України на навчання неповнолітньої
дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 без
супроводу батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилася, про час та місце розгляду
справи повідомлена у встановленому
законному порядку, надала суду заяву
згідно якої просить суд розглядати
справу у її відсутність , позовні
вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, судом були здійснені
заходи щодо його повідомлення про час
та місце розгляду справи.

Зі згоди позивачки, суд вважає за
можливе ухвалити по справі заочне
рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК
України, на підставі наявних в
матеріалах справи доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про надання тимчасового
дозволу на вивіз дитини за межі
території України підлягають
задоволенню, з таких підстав.

Встановлено, що сторони по справі
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знаходилися у
фактичних шлюбних відносинах. Від цих
відносин сторони мають дитину ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає разом з
позивачкою та знаходиться на її
утриманні.

На теперішній час, у позивачці виникла
необхідність у виїзді дитини за межі
України для навчання, з метою духовного
та фізичного розвитку дитини, але
відповідач не надає дозволу на виїзд
дитини за кордон.

Згідно ст.8 Сімейного кодексу України,
якщо особисті немайнові та майнові
відносини між подружжя, батьками та
дітьми, іншими членами сім'ї та
родичами не врегульовано цим Кодексом,
вони регулюються відповідними
нормами Цивільного кодексу України,
якщо це не суперечить суті сімейних
відносин.

Відповідно до ч.3 ст. 313 ЦК України,
фізична особа, яка досягла шістнадцяти
років, має право на вільний
самостійний виїзд за межі України.
Фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або супроводі осіб,
які уповноважені ними.

Із змісту пункту 2 статті 4 Закону
України «Про порядок виїзду з України
і в'їзду в Україну громадян України»
вбачається, що за відсутності згоди
одного з батьків, виїзд
неповнолітнього громадянина України
за кордон може бути дозволено на
підставі рішення суду.

Відповідно до пункту 2.2 Правил
перетинання державного кордону
громадянами України, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 27.01.1995 року №57 (в редакції постанови
Кабінету Міністрів України від 25.08.2010
року №724), передбачено, що виїзд за межі
України громадян, які не досягли 16-ти
річного віку, в супроводі одного з
батьків, здійснюється у разі
пред'явлення рішення суду про надання
дозволу на виїзд за межі України без
згоди та супроводу другого з батьків.

Проаналізувавши матеріали справи та
наведені норми закону, суд дійшов
висновку, про необхідність надання
самостійного виїзду за межи України на
навчання неповнолітньої дитини ОСОБА_3
без згоди батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що
відповідає інтересам неповнолітньої
дитини.

На підставі ст.4 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзд в
Україну громадян України», Постановою
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження правил перетинання
державного кордону громадянами
України» від 27.01.1995 року №57, ст.313 ЦК
України, ст. 8 СК України, та керуючись
ст.ст.10,11,60,209,212,213-215,218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
надання тимчасового дозволу на вивіз
дитини за межі території України -
задовольнити .

Дозволити громадянки України, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 самостійний виїзд за межи
України без згоди та супроводу батьків
ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідачів, поданою протягом
10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Донецької області через Кіровський
районний суд м. Донецька протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: