Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2014
сел. Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської
області у складі судді Грузман Т.В.,
секретаря судових засідань Слинько
Ю.Ю., прокурора Сень Д.М., представника
позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника
відповідача ОСОБА_4, представника
третьої особи Лахно Н.М., Сокол Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_7 до ОСОБА_8 та ОСОБА_9, третя особа
- орган опіки і піклування Оржицької
районної державної адміністрації, про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 04.11.2013 року звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про
позбавлення їх батьківських прав та
стягнення аліментів.

Позов мотивований тим, що син позивача
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є батьками
неповнолітньої дитини ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_9
розірвано 22.08.2013 року. Через деякий час
після народження доньки ОСОБА_10
відносини в сім'ї ОСОБА_8 та ОСОБА_9
стали псуватися. Батьки стали вести
аморальний спосіб життя - постійно
сварилися, вчиняли бійки та зловживали
спиртними напоями. Даний спосіб життя
відповідачів негативно впливав на
виховання та моральний стан дитини.
Позивач неодноразово забирала онуку до
себе додому. На початку 2013 року
відповідачі стали проживати окремо. В
квітні 2013 року ОСОБА_9 звернулася до
позивача з проханням взяти на 2 тижні до
себе на проживання ОСОБА_10, доки вона не
працевлаштується. З цього часу батьки
припинили спілкування з дитиною. Кожен
з них живе своїм життям, дитиною не
цікавляться, продовжують зловживати
спиртними напоями та вести аморальний
спосіб життя. Увесь цей час заміняла
материнське тепло і надавала
батьківську турботу позивач. Вона
постійно відвідує батьківські збори,
позаурочні заходи у школі, надає
посильну допомогу у проведенні
ремонтних робіт класної кімнати та дає
дитині кошти на харчування. З
урахуванням того, що відповідачі
ухиляються від виховання дитини,
прохає позбавити батьківських прав
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відносно дочки
ОСОБА_10, та стягувати з відповідачів
аліменти на утримання дитини у розмірі
1/4 частини з усіх видів заробітку
(доходів), але не менше 30% прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку
щомісячно на користь особи, яка буде
призначена опікуном дитини.

У судовому засіданні позивач та її
представник заявлені позовні вимоги
підтримали. Пояснила суду, що батьки
ОСОБА_10 належним чином не виконують
своїх батьківських обов»язків,
оскільки не приділяють належної уваги
онуці. Мати дитини у квітні 2013 року
поїхала в іншу місцевість
працевлаштовуватися і з того часу
ОСОБА_10 стала проживати разом із бабою.
Допомоги на утримання онуки батьки не
надають. Лише останнім часом мати
почала перераховувати по 350 грн. на
утримання своєї дочки. Негативна
поведінка батьків сприяла віддаленню
дитини від матері. ОСОБА_9 проживає в
іншому населеному пункті разом зі
співмешканцем, її дочка не бажає
проживати разом з нею. У бабусі
створені всі умови для належного
виховання онуки. На протязі минулих
періодів мати вживала алкоголь, що
добре запам'яталось її дочці.
Неодноразово мали місце сварки, образи
на адресу ОСОБА_10 та навіть мати могла
вдарити. У судовому засіданні позивач
уточнила позовну вимогу щодо стягнення
аліментів, які прохає стягнути з
відповідачів на користь позивача.

Відповідач ОСОБА_8 позовні вимоги
визнав, не заперечує щодо позбавлення
його батьківських прав, про що подав
відповідну заяву. Вважає, що він не
достатньо уваги приділяє дочці, тому
існують підстави для позбавлення його
батьківських прав. Не заперечує щодо
стягнення з нього аліментів.

Відповідач ОСОБА_9 позовні вимоги
заперечила та вказала, що з дочкою
спілкується, по можливості їй
допомагає фінансово. Нещодавно
придбала ноутбук, мобільний телефон. На
даний час проживає окремо від дочки,
оскільки ОСОБА_10 не хоче жити разом, бо
мати має іншого чоловіка. Навесні 2013
року вирішила поїхати «на заробітки»,
свекруху попрохала доглянути за дочкою
ОСОБА_10. Коли була на роботі, то
періодично приїздила та відвідувала
дочку. На даний час проживає у своїх
батьків у с. Савинці, Оржицького району.
Свекруха пропонувала відмовитись від
дочки, але вирішила цього не робити. На
даний час працює, отримує заробітну
плату, у добровільному порядку
перераховує кошти на утримання дочки
на адресу бабусі. Відвідує школу,
музичну школу, періодично цікавиться
навчанням ОСОБА_10. У подальшому
висловлює бажання забезпечувати дочку
всім необхідним. Розуміє, що баба має
кращі умови для проживання ОСОБА_10, але
не заперечує, щоб дочка проживала і з
нею та співмешканцем.

Представник третьої особи органу
опіки і піклування Оржицької районної
державної адміністрації Лахно Н.М. суду
надала висновок про доцільність
позбавлення відповідачів батьківських
прав. У судових дебатах зазначила, що
батька доцільно позбавити
батьківських прав, а щодо матері ОСОБА_9
покладається на розсуд суду.

Представник служби у справах дітей
Оржицької РДА Сокол С.І. вказала, що
позовні вимоги вважає за необхідне
задоволити, оскільки батьки на довели в
суді, що можуть належним чином приймати
участь у вихованні їх дочки.

Прокурор зазначив, що перешкод у
задоволенні позовних вимог немає,
оскільки відповідачі не виконують
належним чином своїх батьківських
обов'язків та не заперечує щодо
позбавлення ОСОБА_8 та ОСОБА_9
батьківських прав відносно ОСОБА_10

Суд заслухавши сторони, дослідивши
докази, заслухавши свідків, прийшов до
висновку про часткове задоволення
позовних вимог.

Згідно свідоцтва про одруження серії
НОМЕР_1 від 28.08.1999 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9
28.08.1999 року одружилися, прізвища після
одруження ОСОБА_9.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у
відповідачів народилася донька
ОСОБА_10, що підтверджується свідоцтвом
про народження серії НОМЕР_1 від 23.12.1999
року.

Згідно рішення Оржицького районного
суду Полтавської області від 22.08.2013
року шлюб між сторонами розірвано.

Згідно характеристики № 02-34/325 від
06.08.2013 року виданої Круподеринською
сільською радою ОСОБА_8 працює в СТОВ
«Агрофірма» Дружба» електриком,
зловживає спиртними напоями, участі у
вихованні дочки ОСОБА_10 не бере.

Згідно характеристики № 02-34/326 від
06.08.2013 року виданої Круподеринською
сільською радою ОСОБА_9 фактично у селі
не проживає. За час проживання у с.
Круподеринці, Оржицького району,
Полтавської області, зловживала
спиртними напоями, участі у
громадському житті села не брала,
участі у вихованні дочки ОСОБА_10 не
бере. Відповідно до характеристики
виданої СТОВ агрофірма «Зоря» від
02.12.2013 року зазначено, що ОСОБА_9
являється відповідальним працівником,
доброзичлива, старанна, на робочому
місці в нетверезому стані не
з»являються. Характеристика
Савинської сільської ради № 02/29/267 від
03.12.2013 року свідчить про відсутність
компрометуючих матеріалів на дану
особу.

Згідно характеристики № 02-34/394 від
16.09.2013 року виданої Круподеринською
сільською радою ОСОБА_7 працює у СТОВ
«Агрофірма» Дружба». За характером
спокійна та врівноважена. Безмежно
віддана своїй роботі. В селі
користується повагою та авторитетом.

Згідно характеристики № 68/394 від 17.09.2013
року виданої СТОВ «Агрофірма» Дружба»
ОСОБА_7 працює у СТОВ «Агрофірма»
Дружба». За період роботи
зарекомендувала себе з позитивної
сторони: працьовита, ввічлива, до своїх
обов'язків відноситься з
відповідальністю, зауважень щодо
виконання даної роботи на має, в
колективі підтримує дружні стосунки,
дисциплінарних порушень не було.
Користується авторитетом серед колег
по роботі та друзів.

Згідно акту обстеження
житлово-побутових умов від 20.01.2014 року
у ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 для
виховання, розвитку та проживання
дитини створено умови. Окрема кімната
достатньо умебльована, є комп'ютер,
достатньо одягу і білизни. Згідно
договору купівлі-продажу житлового
будинку від 28.04.1992 року ОСОБА_7 придбала
у колгоспу «Дружба» житловий будинок в
с. Круподеринці, Оржицького району,
Полтавської області. площею 90 м.кв.

Відповідно до акту обстеження
житлово-побутових умов від 20.01.2014 року
за місцем проживання матері
встановлено, що створені не достатні
умови для проживання дитини, кімнати
потребують капітального ремонту та
реконструкції. Акт обстеження
житлово-побутових умов від 17.02.2014 року
складений відносно проживання
відповідача ОСОБА_9 засвідчує про
задовільні умови для виховання та
розвитку дитини. Окремої кімнати для
дитини немає.

Згідно витягу з протоколу спільного
засідання координаційної ради з питань
взаємодії суб»єктів соціальної роботи
з сім'ями, які опинилися в складних
життєвих обставинах та з питань
захисту прав дитини при Оржицькій РДА
№ 8 від 18.10.2013 року вирішено
рекомендувати батькам ОСОБА_8 та ОСОБА_9
щомісячно надавати грошову допомогу на
утримання дочки в розмірі 400 грн з
кожного. Рекомендовано ОСОБА_7
звернутися до Оржицького районного
суду про позбавлення ОСОБА_8 та ОСОБА_9
та призначення аліментів на утримання
дитини.

Висновок органу опіки та піклування
Оржицької РДА від 22 січня 2014 року
свідчить про доцільність позбавлення
відповідачів батьківських прав,
оскільки останні не турбуються про
нормальні умови розвитку та життя їх
неповнолітньої дочки.

Відповідно до положень ч.1 ст. 11 Закону
України «Про забезпечення
організаційно-правових умов
соціального захисту дітей-сиріт та
дітей, позбавлених батьківського
піклування» органами опіки та
піклування є державні адміністрації
районів. Висновок органу опіки та
піклування має бути оформлений на
бланку державних адміністрацій
районів, підписаний головою
(заступником голови) та скріплений
печаткою. При підготовці висновку до
суду, вказаних вимог третьою особою не
було дотримано, оскільки його
підписано іншою посадовою особою
Оржицької РДА (начальником служби у
справах дітей) та печатка, якою він
скріплений належить також вказаній
службі. До такого висновку суд
відноситься критично з урахуванням
допущених порушень при його складенні.

Згідно довідки-характеристики ОСОБА_10
від 24.09.2013 року виданої Круподеринською
ЗОШ I-III ст. ОСОБА_10 навчається в даній
школі з 1 класу. З 2012 року батьки
припинили здійснювати контроль за
навчанням та поведінкою ОСОБА_10. Не
з'являються до школи на батьківські
збори та шкільні свята, підтримувати
зв'язок з вчителями та класним
керівником. Літній 2013 року ремонт класу
здійснювався усіма батьками учнів
класу, крім батьків ОСОБА_10. Оплату за
харчування, допомогу у заготівлі
продуктів для шкільної їдальні,
закупівлю навчального обладнання та
посібників для ОСОБА_10 останнім часом
здійснює ОСОБА_7, її бабуся. Батьки
відсторонилися від виконання своїх
обов'язків по вихованню ОСОБА_10.

Відповідно до заяви № 125 від 24.09.2013 року
ОСОБА_8 не заперечує проти позбавлення
його батьківських прав щодо дочки
ОСОБА_10.

Згідно довідки № 02-34/538 від 08.11.2013 року
виданої Круподеринською сільською
радою ОСОБА_10 фактично з травня 2013 року
проживає з бабусею ОСОБА_7 та перебуває
на повному її утриманні.

Окрім того, матеріали справи містять
відомості про рівень навчання ОСОБА_10
за період з 2012 по 2014 роки, які були
отримані з Круподеринської ЗОШ
відповідачем ОСОБА_9 Також,
відповідачем ОСОБА_9 в суді доведено, що
вона у листопаді 2013 року придбала для
дочки ноутбук з необхідними
комплектуючими ( чек від 26.11.2013 року на
суму 7025 грн.) та мобільний телефон, що
при її заробітній платі у розмірі 4031,08
грн. за 3 місяці (довідка Агрофірми
«Зоря» від 02.12.2013 року) є дорогоцінним
придбанням, яким мати намагається
забезпечити потреби дитини.

У судовому засіданні було допитано
свідків.

Відповідач ОСОБА_9 була допитана у
якості свідка, суду пояснила, що з
дитиною спілкується, допомагає їй.
Дочка замовила ноутбук та телефон,
придбала їй дані речі. Приїздила в
гості, коли поїхала на заробітки до
іншого населеного пункту. Чоловік з
яким на даний час проживає, не проти,
щоб ОСОБА_10 проживала разом із ними.
Коли вирішила поїхати на заробітки у
травні 2013 року, то попрохала
свекруху-позивача доглянути дочку. Із
заробітків повернулась у липні 2013 року
та переїхала проживати до своїх
батьків у с. Савинці. На даний час також
проживає з батьками разом із
співмешканцем. Сплачує з листопада по
даний час кошти на утримання дочки у
розмірі 350 грн. Свекруха пропонувала
відмовитись від дитини, на відмову
запропонувала виплачувати на
утримання дочки по 2400 грн. Коли була на
заробітках, то навідувалась до дочки,
придбавала одяг, давала кошти.
Відвідувала музичну школу де
навчається дочка. Періодично
цікавиться шкільними успіхами дитини.
Вважає, що цікавиться життям дочки, не
вважає себе особою, що усунулась від
спілкування з дитиною.

Свідок ОСОБА_10 суду повідомила, що її
батьків треба позбавляти батьківських
прав. Вважає, що мати не цікавиться її
життям. Вони разом із батьком випивали,
мати била не раз, ображала. На даний час
почала мати допомагати, придбала
ноутбук, телефон. Коли мати до школи
приходить, то до неї не підходила.

Сокол С.І. суду повідомила, що працює
головним спеціалістом служби у справах
дітей. У травні-червні 2013 року
звернулась у службу бабуся з тим, що
батьки усунулись від допомоги та
спілкування з дочкою. Батьків
викликали на співбесіду. Як
представник служби у справах дітей
приймала участь в обстеженні житлових
умов бабусі, батька та матері. Найкращі
умови для проживання у позивача. У
матері умови не належні, сміття
викидають прямо з порога. Окремої
кімнати для дитини немає. Мати завжди
обіцяє, щось змінити, але своїх
обіцянок не виконує. На комісії батьків
попереджали про позбавлення
батьківських прав.

Свідок ОСОБА_14 суду зазначила, що є
соціальним працівником. Знає, що сім»я
ОСОБА_9 зловживала алкоголем. Дитина
жалілась, що мати била, ображала
нецензурними словами. У 2013 році цю
сім»ю поставили на облік як
неблагополучну. Дитина не хоче
спілкуватися з матір»ю. Коли батьки
пили, то дочка ночувала у рідних, але
батьки її навіть не шукали.

Свідок ОСОБА_15 являється сільським
головою с. Круподеринці, зазначив, що
дитина своїм батькам не була потрібна.
Мати працювала в агрофірмі телятницею,
але через вживання алкоголю її
звільнили з роботи. При спілкуванні з
дитиною ОСОБА_10 говорила, що хоче
проживати з бабусею. На даний час не
знає, який спосіб життя веде мати,
оскільки вона близько одного року на
території села не проживає.

Свідок ОСОБА_16 суду повідомив, що у
травні 2013 року ОСОБА_9 та ОСОБА_17
приїхали до них та працевлаштувались
на роботу у господарство. Перебуваючи
на роботі в іншому районі, на протязі 2
місяців періодично відвідували дочку у
с. Круподеринці. Привозив ОСОБА_9 і в
музичну школу на концерт де виступала
ОСОБА_10, і привозив її до будинку баби,
де проживала ОСОБА_10. Заробітки
покинула через те, що хотіла бути разом
із дочкою. Знає, що ОСОБА_9 придбавала
дочці одяг, давала кошти. Періодично
дочці телефонувала.

Свідок ОСОБА_17 зазначив, що з ОСОБА_9
проживає разом з 14.05.2013 року. Поїхали
разом з нею на роботу до
Чорнобаївського району. Під час
перебування на роботі ОСОБА_9 дочці
телефонувала часто. Знає, що дитині
купляла речі, допомагала коштами. Був
такий випадок, що позивач приїздила та
прохала відмовитися від дитини, але
ОСОБА_9 не погодилась. Знає, що ОСОБА_9
перед школою давала 1000 грн. На даний час
ОСОБА_9 працює, на руки отримує 1300 грн.
Знає, що придбала дочці ноутбук.
Періодично навідується до школи. Не
заперечує, щоб всі проживали разом, із
ОСОБА_10 ніяких конфліктів не було.

Свідок ОСОБА_19 зазначила, що у травні
ОСОБА_9 приїхала до неї у село для
працевлаштування. Зарплату отримувала
близько 2500 грн., частину коштів
витрачала на потреби дочки. Знає, що
ОСОБА_9 цікавилась життям своєї дочки,
періодично її відвідувала у
Круподеринцях, періодично їй
телефонувала. Також даному свідку
відомо, що ОСОБА_9 придбавала для
ОСОБА_10 одяг та взуття.

Взаємовідносини, що склалися
урегульовані слідуючими нормами
законодавства.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток. Передача дитини на виховання
іншим особам не звільняє батьків від
обов'язку батьківського піклування
щодо неї.

З огляду на ч. 4 ст. 155 СК України
передбачено, що ухилення батьків від
виконання батьківських обов'язків є
підставою для покладення на них
відповідальності, встановленої
законом.

Статтею 164 СК України передбачено, що
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини. Мати,
батько можуть бути позбавлені
батьківських прав щодо всіх своїх
дітей або когось з них.

Згідно ст. 165 Сімейного Кодексу України
передбачено право особи з якою
проживає дитина на звернення до суду з
позовом про позбавлення батьківських
прав.

Згідно п. 15 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 30 березня
2007 року «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» позбавлення
батьківських прав (тобто прав на
виховання дитини, захист її інтересів,
на відібрання дитини в інших осіб, які
незаконно її утримують, та ін.), що
надані батькам до досягнення дитиною
повноліття і ґрунтуються на факті
спорідненості з нею, є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків, а тому питання
про його застосування слід вирішувати
лише після повного, всебічного,
об'єктивного з'ясування обставин
справи, зокрема ставлення батьків до
дітей. Пунктом 16 Постанови передбачено,
що ухилення батьків від виконання
своїх обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками. Пунктом 18 даної постанови
передбачено, що зважаючи на те, що
позбавлення батьківських прав є
крайнім заходом, суд може у виняткових
випадках при доведеності винної
поведінки когось із батьків або їх обох
з урахуванням її характеру, особи
батька і матері, а також інших
конкретних обставин справи відмовити в
задоволенні позову про позбавлення цих
прав, попередивши відповідача про
необхідність змінити ставлення до
виховання дитини (дітей) і поклавши на
органи опіки та піклування контроль за
виконанням ним батьківських
обов'язків.

Проаналізуваши зібрані докази по
справі, суд приходить до висновку, що
позивачем доведено, що відповідач
ОСОБА_9 не в повній мірі виконує свої
батьківські обов»язки, оскільки
питаннями духовного та фізичного
розвитку дитини опікується бабуся
ОСОБА_7, яка також готує свою онуку до
самостійного життя. У суді доведено, що
мати дитини спілкується з дитиною в
обсязі, що є недостатнім для її
нормального самоусвідомлення. Норми
моралі прививаються дитині позивачем.
Відсутність взаємозв»язку із дитиною
та матір»ю негативно впливає на
розвиток дитини. Часткове забезпечення
потреб дочки у матеріальному плані є
обов»язком матері і жодним чином не
ототожнюється із забезпеченням
духовного виховання дочки. Разом з тим,
суд вважає, що крайній захід, як
позбавлення батьківських прав ОСОБА_9
відносно своєї неповнолітньої дочки
ОСОБА_10, судом не може бути
застосований з огляду на слідуюче.
Передача дитини її бабусі на виховання
відбулась внаслідок бажання матері
працевлаштуватися, переїзд до іншого
населеного пункту на проживання та
створення іншої родини негативно
вплинуло на зв'язок матері з дитиною,
але вказане не може розцінюватись
судом як винна поведінка відповідача.
Наявність у бабусі кращих умов для
проживання, та гірші житлові умови у
матері також не можуть розцінюватись
судом як неналежне виконання матір'ю
своїх обов'язків перед дитиною. Окрім
того, суд звернув увагу на той факт, що
негативна характеристика, яка надана
позивачем до суду як з колишнього місця
проживання, так і з колишнього місця
роботи, характеристика поведінки
ОСОБА_9 сільським головою ОСОБА_15 та
соціальним працівником ОСОБА_14
стосуються 2012 року. Станом на грудень
2013 року даний відповідач за місцем
проживання та роботи характеризується
позитивно. Характеристика даної особи
свідками ОСОБА_17, ОСОБА_19 та ОСОБА_16 є
позитивними. Вказане свідчить про те,
що ОСОБА_9 на момент постановлення
рішення по справі усвідомила, що існує
необхідність у зміні власної
поведінки, яка сприятиме нормалізації
стосунків з дитиною. Допитана у якості
свідка дочка ОСОБА_10 в суді зазначила,
що мати останнім часом почала
допомагати, періодично їй телефонує,
мати відвідує школу. Небажання дочки
проживати разом із матір'ю та негативна
поведінка в минулому не дають суду
підстав застосувати крайній захід до
матері у вигляді позбавлення її
батьківських прав. Вказані обставини
не можуть залишитись поза увагою суду.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що
у задоволенні позову про позбавлення
батьківських прав ОСОБА_9 відносно
неповнолітньої дочки ОСОБА_10 слід
відмовити. Суд вважає, що відповідача
слід попередити про необхідність
змінити ставлення до виховання дитини -
ОСОБА_10 та слід покласти на орган опіки
та піклування Оржицької РДА контроль
за виконанням ОСОБА_9 своїх
батьківських обов'язків з урахуванням
положень передбачених главою 13
Сімейного Кодексу України.

Щодо позбавлення батьківських прав
ОСОБА_8 відносно його неповнолітньої
дочки ОСОБА_10, то суд вважає, що у суді
доведено, що батько свідомо нехтує
своїми батьківськими обов'язками та
ухиляється від виховання своєї дочки,
що дає підстави для позбавлення його
батьківських прав відносно ОСОБА_10.
Жодних доказів, що спростовували
позовні вимоги у цій частині
відповідачем не надано. В суді
доведено, що крайній захід як
позбавлення батьківських прав щодо
дочки має бути судом застосовано,
оскільки ухилення від виховання дитини
відбулося внаслідок винної поведінки
(бездіяльності) батька дитини.

Відносно іншої частини позовних вимог
щодо стягнення аліментів із
відповідачів, то суд вважає зазначити
слідуюче.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Відповідно ст. 181 ч. 3 Сімейного кодексу
України за рішенням суду кошти на
утримання дитини /аліменти/
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і /або/ у твердій
грошовій сумі.

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України
при визначенні аліментів суд враховує:

1/ стан здоров'я та матеріальне
становище дитини;

2/ стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;

3/ наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина;

4/ інші обставини, що мають істотне
значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Відповідно ст. 183 ч. 1 Сімейного кодексу
України частка заробітку /доходу/
матері, батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно ст. 191 ч. 1 Сімейного кодексу
України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

Так, у судовому засіданні було
встановлено, що позивач не в змозі
самостійно утримувати онуку, яка
проживає разом із нею. Відповідачі
працюють, мають регулярний дохід, у
добровільному порядку сплачує
аліменти лише відповідач ОСОБА_9 у
розмірі 350 грн. щомісячно за період з
листопада 2013 року по березень 2014 року,
що підтверджено матеріалами справи.
Діючим законодавством передбачено, що
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим ніж 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
що забезпечить мінімальний розмір
аліментів, який відповідатиме
інтересам дитини. Заперечення
відповідача ОСОБА_9 з приводу того, що
вона у добровільному порядку надає
матеріальну допомогу на утримання
дитини, не можуть вплинути на рішення
суду у цій частині, оскільки судом
мають бути захищені інтереси дитини у
майбутньому незалежно від подальшого
бажання відповідача. Отже, в цій
частині позовні вимоги є
обґрунтованими. Відповідачі в суді не
довели, що не можуть сплачувати
аліменти на утримання своєї дочки.

Судові витрати згідно ст. 88 ч. 2 ЦПК
України необхідно віднести за рахунок
відповідачів пропорційно задоволеним
позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 150, 155, 164, 165, 180, 181, 182 СК
України, п. 15., 16, 18 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 30 березня
2007 року «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав», на підставі ст. ст.
3, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_7 - задоволити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно дитини ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь
ОСОБА_7 аліменти на утримання ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/8 частини всіх
видів заробітку (доходу), але не менше 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку з кожного. Стягнення
аліментів проводити, починаючи з 04.11.2013
року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7
судовий збір у розмірі 114,70 грн.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави
358,30 грн. судового збору. Стягнути з
ОСОБА_9 на користь держави судовий збір
у розмірі 243,60 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць
підлягає негайному виконанню.

В іншій частині позову відмовити.

ОСОБА_9 попередити про необхідність
змінити ставлення до виховання дитини -
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На орган опіки та піклування Оржицької
районної державної адміністрації
Полтавської області покласти контроль
за виконанням ОСОБА_9 своїх
батьківських обов»язків по відношенню
до дочки ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 з
урахуванням положень передбачених
главою 13 Сімейного Кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Полтавської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Т.В.Грузман