Справа № 357/2341/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Голуб А. В. ,

при секретарі - Руденко Н. Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Біла Церква в залі суду №4
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Білоцерківської міської ради, третя
особа ОСОБА_2 про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з
вказаним позовом мотивуючи тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її син ОСОБА_3,
після смерті якого відкрилася спадщина
на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1.
Позивачка посилалася на те, що вона є
єдиним спадкоємцем першої черги за
законом як мати померлого ОСОБА_3,
батько останнього - ОСОБА_2 в
шестимісячний строк відмовився від
спадщини на користь позивачки.
Позивачка вказувала на те, що у
встановлений законом шестимісячний
строк вона звернулася до Другої
Білоцерківської міської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини але 15.02.2014 року
державний нотаріус Другої
Білоцерківської міської державної
нотаріальної контори відмовила
позивачці у видачі свідоцтва про право
на спадщину за законом на 1/4 частину
вищевказаної квартири, оскільки
свідоцтво про право власності на житло
видане ВАТ "Росава" 06.01.1999 року, на
підставі якого ОСОБА_3 належала 1/4
частина квартири АДРЕСА_1, не
зареєстроване належним чином у органах
державної реєстрації прав на нерухоме
майно. Позивачка просила визнати за нею
право власності в порядку спадкування
за законом на 1/4 частину квартири
АДРЕСА_1 після ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Позивачка в суді свої позовні вимоги
підтримала.

Представник відповідача до суду не
з"явився, про день і час розгляду справи
був повідомлений належним чином, надав
до суду лист в якому просив справу
розглядати без участі представника
відповідача на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_2 позов підтримав.

Заслухавши учасників процесу,
оглянувши матеріали справи, суд вважає,
що позов підлягає до задоволення.

Так, по справі встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_3, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть.

Також встановлено, що позивачка по
справі ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_2
являються батьками померлого ОСОБА_3,
що підтверджується копією свідоцтва
про народження ОСОБА_3

Заповіт ОСОБА_3 не залишив, на день
смерті останній у шлюбі не перебував,
дітей не мав, а тому ОСОБА_1,ОСОБА_2, як
батьки померлого, є спадкоємцями
першої черги за законом на спадкове
майно ОСОБА_3

Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

За ст.1268 ЦК України спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.

Не допускається прийняття спадщини з
умовою чи із застереженням.

Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець,
який бажає прийняти спадщину, але на
час відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається
спадкоємцем особисто.

Особа, яка досягла чотирнадцяти років,
має право подати заяву про прийняття
спадщини без згоди своїх батьків або
піклувальника.

Заяву про прийняття спадщини від імені
малолітньої, недієздатної особи
подають її батьки (усиновлювачі),
опікун.

За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Як вбачається із копії спадкової
справи № 353/2013 Другої Білоцерківської
міської державної нотаріальної
контори Київської області до майна
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 та
із постанови про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 15.02.2014 року
№02-31/02-31 винесеної державним
нотаріусом Другої Білоцерківської
міської державної нотаріальної
контори Київської області Федоряка О.С.
із заявою про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_3 до Другої
Білоцерківської міської державної
нотаріальної контори Київської
області 21.09.2013 року звернулася
позивачка ОСОБА_1 ОСОБА_2 21.09.2013 року
подав заяву до Другої Білоцерківської
міської державної нотаріальної
контори Київської області про відмову
від прийняття спадщини, яка залишилася
після померлого ОСОБА_3 А також з
вищевказаних документів вбачається, що
державним нотаріусом Другої
Білоцерківської міської державної
нотаріальної контори Київської
області Федоряка О.С. було відмовлено
ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом на 1/4 частку
квартири під АДРЕСА_1, оскільки
свідоцтво про право власності на житло
видане ВАТ "Росава" 06.01.1999 року, на
підставі якого ОСОБА_3 належала 1/4
частина квартири АДРЕСА_1 в м.Біла
Церква, не зареєстроване належним
чином у органах державної реєстрації
прав на нерухоме майно.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_3
отримав свідоцтво про право власності
на житло від 06.01.1999 року, яке було видано
ВАТ "Росава", відповідно до якого ОСОБА_3
на праві спільної часткової власності
належить 1/4 частина квартири АДРЕСА_1.
Наведене підтверджується копією
вказаного свідоцтва про право
власності на житло.

Згідно до Витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію прав та їх обтяжень від
04.07.2013 року за ОСОБА_3 право власності на
вищевказану частину зазначеної
квартири не зареєстроване.

При вирішенні спору суд виходить з
наступного.

Згідно до ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ч.1 ст. 345 ЦК України,
фізична або юридична особа може набути
право власності у разі приватизації
державного майна та майна, що є в
комунальній вланості.

Як встановлено судом, відповідно до
свідоцтва про право власності на житло
від 06.01.1999 року, яке було видано ВАТ
"Росава", ОСОБА_3 на праві спільної
часткової власності належить 1/4
частина квартири АДРЕСА_1. Але це
свідоцтво за життя ОСОБА_3 не пройшло
державну реєстрацію, тобто
спадкодавець право власності на
вказану частину квартири не
зареєстрував відповідно до вимог
чинного законодавства, а тому
спадкоємець - позивачка по справі не
має можливості оформити спадщину на
вказану частину вищезазначеної
квартири.

Відповідно до ч.1 ст. 1298 ЦК України,
свідоцтво про право на спадщину
видається спадкоємцям після
закінчення шести місяців з дня
відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов"язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 року
за № 7 "Про судову практику у справах
про спадкування", свідоцтво про право
на спадщину видається за письмовою
заявою спадкоємців, які прийняли
спадщину в порядку, установленому
цивільним законодавством, за наявності
умов для одержання в нотаріальній
конторі свідоцтва про право на
спадщину вимоги про визнання права на
спадщину судовому розглядові не
підлягають. У разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

При вирішенні даного спору судом
враховуються ті обставини, що
відповідно до свідоцтва про право
власності на житло від 06.01.1999 року, яке
було видано ВАТ "Росава", ОСОБА_3 на
праві спільної часткової власності
належить 1/4 частина квартири АДРЕСА_1,
тобто згідно до ст.ст. 328, 345 ЦК України,
право власності ОСОБА_3 на вказану
частину вищевказаної квартири було
набуто на підставі вказаного
свідоцтва, але це свідоцтво не пройшло
державну реєстрацію за життя ОСОБА_3

Як вказано вище, позивачка, як
спадкоємиця ОСОБА_3 позбавлена на даний
час можливості оформити спадщину на
вищевказану частину вищезазначеної
квартири, оскільки свідоцтво про право
власності на житло від 06.01.1999 року не
було зареєстровано при житті
останнього у визначеному законом
порядку, тобто державна реєстрація
цього свідоцтва не була здійснена.

Виходячи з умов частини 5 ст. 1268 ЦК
України, спадкоємець має певні майнові
права на вищевказану частину
зазначеної квартири, які посвідчені
свідоцтвом про право власності на
житло.

Оскільки нотаріусом було відмовлено
позивачу у видачі такого свідоцтва, то
суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1
право власності в порядку спадкування
за законом на 1/4 частину квартири
АДРЕСА_1 після ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, бо інший порядок для
набуття позивачем права власності на
вказану частину квартири
законодавством не визначений.

На підставі ст.ст.
1261,1268,1269,1270,328,345,1218,1298,1299 ЦК України,
керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом на 1/4
частину квартири АДРЕСА_1 після ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Київської області через
Білоцерківський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу на рішення суду
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення суду.

Суддя А. В. Голуб