Справа № 362/1703/14-ц
Провадження № 2/362/1252/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.05.2014 року Васильківський
міськрайонний суд Київської області у
складі: головуючого - судді Корнієнка
С.В., при секретарі - Дрозденко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Василькові Київської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
надання дозволу на тимчасовий виїзд
дитини за кордон без згоди батька, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із заявою,
в якій зазначає, що через
непорозуміння, спільне життя у сторін
по справі не склалося в зв'язку із чим
17.02.2010 року відділом реєстрації актів
цивільного стану Фастівського
міськрайонного управління юстиції
Київської області шлюб між ними
розірвано, але відповідач є батьком їх
спільного сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
який хворіє на бронхіальну астму та
алергічний риніт, а тому потребує
обов'язкового санаторно-курортного
оздоровлення на морі в кліматичних
умовах з підвищеним вмістом солей, що
підтверджується довідкою лікаря.
Відповідач дозволу на виїзд дитини за
кордон для відпочинку не надає, ніяк
цього не обґрунтовуючи.

В зв'язку з зазначеним, позивач, уклавши
07.04.2014 року договір про надання
туристичних послуг, змушена звернутися
до суду з позовом про надання дозволу
на виїзд за кордон їх малолітнього сина
ОСОБА_3 без згоди та супроводу
відповідача для відпочинку.

Представник позивача в судовому
засіданні вимоги позову підтримала в
повному обсязі, та пояснила, що
починаючи з 2010 року, з моменту
розірвання шлюбу, позивач, в інтересах
дитини, намагається дотримуватись
рекомендацій лікаря для оздоровлення
та відпочинку сина поза межами
території України, а відповідач
ухиляється в даному випадку від
добровільного надання відповідного
дозволу на виїзд їх спільної дитини.

Відповідач в судовому засіданні вимоги
позову заперечував, вважаючи, що
Арабська Республіка Єгипет є
небезпечною для дитини країною, як з
точки зору його здоров'я, харчування,
так і ситуації в країні, а тому не
погоджується на відпочинок свого сина
за межами України.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові матеріали справи,
вважає позов таким, що підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст.
60 ЦПК України, кожна сторона повинна
довести обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу,
за якою обставини встановленні судовим
рішенням, що набрало законної сили,
доказуванню не підлягають.

Як вбачається з положень ст. 33
Конституції України, кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
міст проживання, право вільно залишати
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 313 ЦК України, фізична
особа має право на свободу пересування.
Фізична особа, яка досягла 16 років, має
право на вільний самостійний виїзд за
межі України, а фізична особа, яка не
досягла 16 років, має право на виїзд за
межі України лише за згодою батьків,
піклувальників та в їхньому супроводі
або у супроводі осіб, які уповноважені
ними.

Згідно до „Правил перетинання
державного кордону громадянами
України", затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 57 від
27.01.1995 року № 57, перетинання державного
кордону для виїзду за межі України
громадянами, які не досягли 16-річного
віку, здійснюється лише за згодою обох
батьків (усиновлювачів),
піклувальників (далі-батьки) та в їх
супроводі або в супроводі осіб,
уповноважених ними.

Виїзд за межі України громадян, які не
досягли 16-річного віку, у супроводі
одного з батьків або у супроводі осіб,
які уповноважені одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється: за нотаріально
посвідченою згодою другого з батьків
із зазначенням держави прямування та
відповідного часового проміжку
перебування у цій державі, якщо другий
з батьків не перебуває у пункті
пропуску через державний кордон.

Відповідно до положень ч.2 ст.4 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадянами України»
від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ (на далі
„Закон"), за відсутності згоди одного з
батьків виїзд неповнолітнього
громадянина України за кордон може
бути дозволено на підставі рішення
суду. Документами, що надають право на
виїзд з України і виїзду в Україну та
посвідчують особу громадянина під час
перебування за її межами, зокрема є
паспорт громадянина України для виїзду
за кордон, проїзний документ дитини.

Положення ст. 4 Закону передбачають, що
оформлення проїзного документу дитини
провадиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або
законних представників батьків чи
дітей у разі потреби самостійного
виїзду неповнолітнього за кордон. За
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про
охорону дитинства", на кожного з
батьків покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають
право і зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці.

Відповідно до „Конвенції про права
дитини" (прийнята ООН 20.11.1989 року та
ратифікована Постановою Верховної
Ради № 789 від 27.02.1991 року), у в усіх діях
щодо дітей незалежно від того
здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини,
держави-учасниці забезпечують у
максимально можливій мірі виживання і
здоровий розвиток дитини.

Положення ч.7 ст.7, ч.2 ст.155 СК України
зазначають, що дитина має бути
забезпечена можливістю здійснення її
прав, установлених Конституцією
України та Конвенцією про права дитини,
а батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини.

Як вбачається із матеріалів справи,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином сторін у
справі, що визнано останніми, а тому
доказуванню не підлягає.

За рішенням колегії судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області від 5.03.2014 року у
справі № 22Ц-780/1688/2014 року на рішення
Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 3.12.2013 року за
позовом ОСОБА_1 - позивача у зазначеній
цивільній справі, до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів та додаткових
витрат на утримання дитини, що набрало
законної сили, ОСОБА_3, син сторін у
справі, страждає на бронхіальну астму
та алергічний реніт та йому, за станом
здоров'я, рекомендовано оздоровлення в
кліматичних умовах з підвищеним
вмістом солей.

З огляду Договору про надання
туристичних послуг № 042 від 7.04.2014 року,
укладеного між туристичною агенцією
«Гермес-тур» ФОП ОСОБА_5, з однієї
сторони, та ОСОБА_1, з іншої, позивачкою
сплачено за надання послуг з
бронювання квитків на літак до м.
Хургада Арабської Республіки Єгипет,
трансферів по України та Єгипту, а
також за бронювання готелю для
проживання її та її сина ОСОБА_3 на
період з 02.06.2014 року до 11.06.2014 року.

Таким чином в судовому засіданні не
встановлено будь-яких перешкод для
відвідування та відпочинку з
оздоровленням дитини позивача за
межами України, при цьому суд враховує
що це буде відповідати її інтересам, а
тому перешкоджання в цьому батька
дитини є необґрунтованими та
позбавляють малолітнього такої
можливості. Відсутність згоди з боку
батька щодо виїзду його дитини за межі
України на відпочинок та оздоровлення
суперечить вищезазначеним вимогам
діючого законодавства, а тому права
неповнолітнього підлягають судовому
захисту шляхом надання його матері
відповідного дозволу.

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 130, 208, 209, 212-215,
218, 221, 223, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за
межі України неповнолітньому ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю м. Фастів
Київської області, у супроводі його
матері - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки
м. Фастова Київської області,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, без
згоди та супроводу батька - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця с.Саливінки
Васильківського району Київської
області, у період з 01 по 12 червня 2014 року
до Арабської Республіки Єгипет.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги або закінченню апеляційного
провадження.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через
Васильківський міськрайонний суд
Київської області шляхом подачі в
10-денний строк з дня його проголошення
апеляційної скарги.

Суддя
Корнієнко С.В.