Справа № 477/992/14-ц
Провадження № 2/477/667/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2014 року Жовтневий
районний суд Миколаївської області у
складі:

головуючої судді - Семенової Л.М.,

при секретарі - Федоровській Л.А.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Новомиколаївської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області про визнання права власності
на нерухоме майно в порядку
спадкування,

В С Т А Н О В И В:

24 квітня 2014 року позивачка ОСОБА_1
звернулася до суду із вказаним позовом,
в якому просить визнати за нею право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1,
в порядку спадкування після смерті
матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

В обґрунтування своїх вимог
вказувала, що після смерті її матері
залишилося спадкове майно, в тому
числі, у виді вищевказаного житлового
будинку. Вона спадщину прийняла та за
оформленням спадкових прав звернулася
до нотаріальної контори, однак у видачі
свідоцтва про право на спадщину на це
майно їй було відмовлено у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючого
документу, який би підтверджував право
власності спадкодавця на це майно.

Позивачка вказує, що дані про мати як
власника вказаного будинку занесено до
погосподарської книги, однак за життя
правовстановлюючого документу на це
майно мати не отримала, що нині
перешкоджає позивачці в оформленні
спадкових прав, тому вона була змушена
за захистом своїх прав звернутися до
суду із цим позовом.

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до
суду із заявою, в якій свої позовні
вимоги підтримала та просила справу
розглянути у її відсутність.

Відповідач Новомиколаївська
сільська рада Жовтневого району
Миколаївської області звернулася до
суду із заявою, в якій позовні вимоги
ОСОБА_1 щодо визнання за нею права
власності на вище вказаний житловий
будинок визнала та просила справу
розглянути у відсутність їх
представника.

Дослідивши письмові докази по
справі, в межах заявлених позовних
вимог, суд встановив, що за даними
свідоцтва про народження НОМЕР_1 та
копії свідоцтва про шлюб НОМЕР_2,
підтверджуються родинні відносини між
позивачкою та ОСОБА_3 як доньки та
матері відповідно (а.с. 7-8).

Згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_3, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1
року, про що виконкомом
Новомиколаївської сільської ради
Жовтневого району здійснено актовий
запис про смерть за № 13 від 07.06.2013 року
(а.с. 9).

За відомостями Новомиколаївської
сільської ради, на час смерті ОСОБА_3
мешкала сама (а.с. 10).

За даними спадкової справи,
заведеної Жовтневою державною
нотаріальною конторою Миколаївської
області, єдиною спадкоємицею, яка
звернулася із заявою про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_3 є її
донька - позивачка по справі ОСОБА_1

Підстави, з яких позивачка була
змушена звернутися до суду із цим
позовом підтверджуються листом
нотаріуса від 25.03.2014року № 279/02-14, яким
ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва
про право на спадщину на вищевказаний
житловий будинок у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючого
документу, який би підтверджував право
власності спадкодавця на вказане
нерухоме майно (а.с. 19).

Відповідно до п.4.15. Глави 10
«Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України», видача свідоцтва
про право на спадщину на майно, яке
підлягає реєстрації, проводиться
нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві
та перевірки відсутності заборони або
арешту цього майна.

Як вказує позивачка,
правовстановлюючого документу на
вищевказаний житловий будинок її мати
не одержувала.

Однак, за даними витягу
погосподарської книги, головою
домогосподарства за адресою АДРЕСА_1
була зазначена ОСОБА_3 (а.с. 17, 18).

За даними технічного паспорту
вказаного будинку, останній 1947 року
побудови (а.с. 12-15).

Згідно відомостей Миколаївського
міжміського бюро технічної
інвентаризації за вищевказаною
адресою об'єкти самочинного
будівництва відсутні, власність не
зареєстрована (а.с. 16).

Відсутні відомості щодо власника
вказаного майна і у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно (а.с. 22-23).

Однак, відповідно до Інструкції
про порядок реєстрації будинків та
домоволодінь в містах і селищах
міського типу Української РСР,
затвердженої Міністерством
комунального господарства УРСР від
31.01.1966 року, яка діяла до затвердження
Правил державної реєстрації об'єктів
нерухомого майна, що знаходиться у
власності юридичних та фізичних осіб,
зареєстрованих у Міністерстві юстиції
України 19 січня 1996 року за №31/1056,
реєстрації в БТІ підлягали лише
будинки, які розташовані в містах та
селищах міського типу.

Виходячи із положень Інструкції про
порядок здійснення нотаріальних дій
виконавчими комітетами міських,
селищних, сільських рад народних
депутатів, затвердженої наказом
Міністра юстиції УРСР № 115 від 19 січня
1976 року право власності на жилий
будинок підтверджувалось саме записом
в погосподарчій книзі. У той час
реєстрації нерухомого майна в
сільській місцевості в БТІ не була
передбачена нормативними актами.

Відповідно до положень ст. 49 Закону
України «Про власність», що діяв на час
набуття спадкодавцем прав щодо
вказаного житлового будинку, володіння
майном вважається правомірним, якщо
інше не буде встановлено судом.

Відповідно до положень ст.ст. 100, 101 ЦК
України (1963 року), громадяни могли мати
у власності житловий будинок. При цьому
глава десята цього кодексу також не
пов'язувала наявність такого права з
його обов'язковою державною
реєстрацією.

За такого суд дійшов висновку, що за
життя ОСОБА_3 набула прав власника на це
нерухоме майно, однак зі зміною
законодавчих норм належно свої права
на нього не оформила.

Виходячи з загальних положень дії
законодавчих актів у часі, право
власності ОСОБА_3 на це майно із зміною
законодавчих норм не припинилося,
проте відсутність правовстановлюючого
документу перешкоджає оформленню
спадкових прав її спадкоємцем.

Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно
від часу прийняття спадщини вона
належить спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Відповідно до положень ст.1218 ЦК
України, до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

З наведеного, та встановивши, що
відповідно до положень ст.ст. 1262, 1268, 1269
ЦК України, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем
за законом після смерті матері ОСОБА_3,
проте через вищевказані обставини
позбавлена можливості нотаріально
оформити свої спадкові права,
встановивши належність вище вказаного
майна спадкодавцю, суд вважає, що
відповідно до ст. 16 ЦК України, цивільне
право ОСОБА_1 підлягає захисту
судом шляхом визнання за нею права
власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 11, 213, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Миколаївської області
через Жовтневий районний суд.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Л.М. Семенова