Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач - Коротенко Є.В.
Справа № 432/4337/13-ц
Провадження № 22ц/782/2046/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Луганської області в складі:

головуючого судді - Коротенка Є.В.,

суддів - Околота Г.М., Коновалової В.А.,

при секретарі - Борзило О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі апеляційного суду
Луганської області в м.Луганську
апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» на ухвалу
Стахановського міського суду
Луганської області від 21 березня 2014
року про відмову у задоволенні подання
старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Стахановського міського управління
юстиції Луганської області Григор’єва
Олександра Олександровича про
тимчасове обмеження виїзду за межі
України ОСОБА_3 у цивільній справі за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Стахановського міського суду
Луганської області від 21.03.2014 року у
задоволенні подання старшого
державного виконавця ВДВС
Стахановського МУЮ Луганської області
Григор'єва О.О. про тимчасове обмеження
виїзду за межі України ОСОБА_3 було
відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою
суду, зацікавлена особа - ПАТ КБ
«Приватбанк» - звернулась до суду з
апеляційною скаргою на неї.

В апеляційній скарзі апелянт просить
скасувати вказану ухвалу суду,
посилаючись на те, що вона є незаконною,
постановленою з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість
оскаржуємої ухвали суду першої
інстанції, судова колегія вважає
апеляційну скаргу такою, що не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишити територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод (далі -
Конвенція), який гарантує деякі права і
свободи, не передбачені в Конвенції та
у Першому протоколі до неї, кожен є
вільним залишати будь-яку країну,
включно зі своєю власною. На здійснення
цих прав не може бути встановлено
жодних обмежень, крім тих, що
передбачені законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про
громадянські та політичні права
передбачено, що кожна людина має право
покидати будь-яку країну, включаючи
свою власну. Згадані вище права не
можуть бути об'єктом ніяких обмежень,
крім тих, які передбачено законом, які є
необхідними для охорони державної
безпеки, громадського порядку, здоров'я
чи моральності населення або прав і
свобод інших і є сумісними з іншими
правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені
правовідносини регулюються ст. 313
Цивільного кодексу України, відповідно
до якої фізична особа має право на
свободу пересування. Фізична особа, яка
досягла шістнадцяти років, має право на
вільний самостійний виїзд за межі
України. Фізична особа може бути
обмежена у здійсненні права на
пересування лише у випадках,
встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК України до
особистих немайнових прав фізичної
особи (кн. друга ЦК), а саме - до
особистих немайнових прав, що
забезпечують природне існування
фізичної особи (гл. 21 кн. другої ЦК
України). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК
України особисті немайнові права тісно
пов'язані з фізичною особою. Фізична
особа не може відмовитись від
особистих немайнових прав, а також не
може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України, порядок вирішення
спорів у цій сфері регулюється Законом
від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України".

Положеннями ст. 6 цього Закону
встановлено, що громадянинові України
може бути тимчасово відмовлено у
видачі паспорта, або громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, зокрема, у таких випадках:

- якщо діють неврегульовані аліментні,
договірні чи інші невиконані
зобов'язання до виконання зобов'язань
або розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України (п. 2);

- якщо він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням - до виконання
зобов'язань (п. 5).

Відповідно до статті 377-1 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Із матеріалів справи вбачається, що до
Стахановського міського суду
Луганської області в порядку п.18 ст.11
Закону України „Про виконавче
провадження" надійшло подання старшого
державного виконавця ВДВС
Стахановського МУЮ Луганської області
Григор'єва О.О. про тимчасове обмеження
виїзду за межі України ОСОБА_3 (а.с.48-51).

У поданні державний виконавець просить
суд тимчасово обмежити ОСОБА_3 права
виїзду за межі України до виконання
невиконаних зобов'язань, а саме - до
сплати останнім заборгованості за
виконавчим листом № 432/4337/13-ц, виданим
15.10.2013 року Стахановським міським судом
Луганської області.

Тимчасове обмеження права виїзду за
кордон державний виконавець просив
покласти на Державну прикордонну
службу.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України
„Про виконавче провадження" державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

На думку колегії суддів апеляційного
суду Луганської області, суд першої
інстанції при розгляді зазначеного
подання дійшов правильного висновку
про те, що державним виконавцем не
надано достатніх доказів на
підтвердження навмисного ухилення
особи (боржника) від виконання судового
рішення, а також наміру боржника виїзду
за кордон.

Крім цього, посилання відділу ДВС на те,
що боржник був повідомлений у
встановленому ст.31 Закону України «Про
виконавче провадження» порядку про
відкриття виконавчого провадження
нічим не підтверджено. При цьому із
пошукової довідки з офіційного сайту
Укрпошти жодним не вбачається, яке саме
поштове відправлення було направлене,
ким та кому (а.с.62).

Таким чином, судова колегія вважає, що
ухвала суду відповідає вимогам закону
і підстав для її скасування немає.

Відповідно до ст.ст.307, 312 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає ухвалу без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону.

Приймаючи до уваги викладене,
керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» відхилити.

Ухвалу Стахановського міського суду
Луганської області від 21 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її оголошення, однак її може бути
оскаржено шляхом подання касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції: Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий

Судді: