АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 526/1739/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/1545/14
Головуючий у 1-й інстанції Заколодяжна
Доповідач Дорош А. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого: Дорош А.І.

Суддів: Бондаревської С.М.,
Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

з участю

представника позивачів ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві апеляційну
скаргу представника ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 - ОСОБА_1

на рішення Гадяцького районного суду
Полтавської області від 17 березня 2014
року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до кооперативної
агрофірми "Колос", третя особа: фізична
особа - підприємець ОСОБА_5, про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, спричиненої
неправомірним самовільним
використанням земельних ділянок
шляхом знищення посівів соняшника та
вирощування по них кукурудзи,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2011 року ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_3 звернулися до суду з
позовом до кооперативної агрофірми
"Колос", третя особа: фізична особа -
підприємець ОСОБА_5 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
спричиненої неправомірним самовільним
використанням земельних ділянок
шляхом знищення посівів соняшника та
вирощування по них кукурудзи. Свої
позовні вимоги мотивують тим, що їм на
праві власності належать земельні
ділянки площею по 3,47 га, призначені
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташовані на території
Корсунівської сільської ради
Лохвицького району Полтавської
області та належать їм на підставі
відповідних Державних актів на право
приватної власності на землю. 31.12.2009
року між позивачами та ОСОБА_5 був
укладений договір по виконанню робіт з
виробництва (вирощування) та
реалізації сільськогосподарської
продукції, а саме соняшника на зерно.
За даним договором вирощування с/г
продукції повинне було здійснюватись у
2010 році, але протягом посівного періоду
2010 року не здійснювалось, оскільки
земельні ділянки позивачів
використовувались самовільно
Кооперативною агрофірмою «Колос» до
збору нею врожаю 2010 року. У зв'язку з цим
позивачами з ОСОБА_7 була укладена
додаткова угода №1 до вказаного
договору, за яким рік виконання с/г
робіт перенесено на 2011 рік, розмір
винагороди ОСОБА_5 за виконані роботи
протягом кожного місяця збільшено з
700 грн. до 900 грн., які повинні бути
сплачені кожним з позивачів.
Вищезазначений договір та додаткова
угода №1 до нього за правовою природою
є договором підряду, за яким ОСОБА_5 у 2011
році повинен був підготувати грунт до
посіву с/г продукції ( культивації,
коткування), підготувати насіння до
посіву с/г продукції, здійснити посів
с/г продукції, доглядати посіви в
післяпосівний період до збору врожаю,
обробляти у разі необхідності, зібрати
врожай с/г продукції, переробити
зібраний врожай с/г продукції на зерно,
продати зерно с/г продукції тощо.
Вказані зобов'язання ОСОБА_5 повинен
був здійснювати з 01.04.2011 року по 31.09.2011
року, а в частині здійснення реалізації
врожаю - до повного його здійснення.
На виконання вказаного договору ОСОБА_5
здійснив підготовку грунту до посіву
соняшника (культивації, коткування),
підготував насіння соняшнику до
посіву, посіяв соняшник та частково
виконав роботи по догляду за посівами,
але закінчити виконання робіт по
договору не зміг, оскільки відповідач
Кооперативна агрофірма « Колос» з 11
по 13 травня 2011 року без згоди чи
попередження позивачів та ОСОБА_5
самовільно знищили шляхом культивації
всі посіви соняшнику на вказаних
земельних ділянках та посадили
кукурудзу, про що були складені акти
старшим державним інспектором з
контролю за використанням та охороною
земель у Лохвицькому районі Авраменком
Д.І., в яких вказано, що діями
відповідача були порушені ст.ст. 125,126 ЗК
України. У зв'язку з цим ОСОБА_5 не міг
здійснювати свої договірні
зобов'язання з позивачами і 03.06.2011 року
між ним та позивачами була укладена
додаткова угода №2 до Договору, за
якою в травні 2011 року сторони зменшили
розмір винагороди виконавцю до 700 грн. з
кожного замовника. У результаті
неправомірних дій КАФ «Колос»
позивачі зазнали матеріальних
збитків, які складаються: з витрат на
сировину, що планувалась до
використання у травні 2011 року та
реально була використана на земельній
ділянці, що складає по 4 781,49 грн.
кожному позивачу; витрат на оплату
виконання робіт ОСОБА_5 за договором, що
складає по 1600 грн. кожному позивачу;
витрат на розрахунково-касове
обслуговування банку за
перерахування позивачами коштів для
оплати робіт ОСОБА_5 за договором та
відшкодування понесених ним фактичних
витрат на сировину при виконанні
договору, що складає по 63,81 грн. кожному
позивачу; з упущеної вигоди, що
складає по 19 093,68 грн. кожному позивачу,
а всього позивачі зазнали матеріальних
збитків на суму 25 538,98 грн. кожен. Окрім
того, позивачі вказують, що у
результаті неправомірних дій
відповідача зазнали моральної шкоди,
яка виразилась у погіршенні стану
фізичного здоров'я, глибоких постійних
переживаннях, роздратованості,
депресії, у відсутності нормального
сну, у порушенні нормальних спокійних
стосунків з членами сім'ї та іншими
людьми, яку вони оцінюють кожен у 5 000
грн. В зв'язку з тим, що Кооперативна
агрофірма « Колос» в добровільному
порядку не відшкодувала позивачам
завдані їм збитки, позивачі змушені
були звернутися до суду з даною
позовною заявою.

14.02.2013 р. позивачі подали
уточнення до заяви про збільшення
розміру позовних вимог, кожен з
позивачів просив суд стягнути з
відповідача на свою користь витрати на
сировину, що планувалась до
використання у травні 2011 року та
реально була використана на земельній
ділянці, що складають 4 781,49 грн.,
витрати на оплату виконання робіт
ОСОБА_5 за договором, що складають по 1 600
грн., витрати на розрахунково-касове
обслуговування банку за
перерахування позивачами коштів для
оплати робіт ОСОБА_5 за договором та
відшкодування понесених ним фактичних
витрат на сировину при виконанні
договору, що складають по 63,81 грн.,
упущену вигоду, що складає по 29 120,89 грн.,
всього матеріальних збитків на суму 35
566,19 грн. та моральну шкоду у розмірі 5 000
грн., а всього 40 566, 19 грн. (т.1 а.с.180-182).

Рішенням Гадяцького районного
суду Полтавської області від 17 березня
2014 року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до кооперативної
агрофірми "Колос", третя особа: фізична
особа - підприємець ОСОБА_5 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, спричиненої
неправомірним самовільним
використанням земельних ділянок
шляхом знищення посівів соняшника та
вирощування по них кукурудзи -
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 -
ОСОБА_1 просить рішення місцевого
суду скасувати та ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі. Свої
доводи обгрунтовує тим, що судом першої
інстанції неповно з'ясовано обставини,
що мають істотне значення для справи та
невірно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
не доведені обставин, що мають значення
для справи, які суд вважав
встановленими, висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом першої інстанції,
що ОСОБА_2 на праві власності належить
земельна ділянка площею 3,47 га,
розташована на території
Корсунівської сільської ради
Лохвицького району Полтавської
області та призначена для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, що підтверджується
Державним актом на право приватної
власності на землю серії ПЛ № 010360,
виданого Корсунівською сільською
радою Лохвицького району Полтавської
області та зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю № 223 ( т. 1
а.с. 13).

ОСОБА_3 на праві власності належить
земельна ділянка площею 3,47 га,
розташована на території
Корсунівської сільської ради
Лохвицького району Полтавської
області та призначена для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, що підтверджується
Державним актом на право приватної
власності на землю серії -ПЛ № 010341,
виданого 29.05.2001 року Корсунівською
сільською радою Лохвицького району
Полтавської області та
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю № 386 (т.1 а.с.14).

ОСОБА_4 на праві власності належить
земельна ділянка площею 3,47 га,
розташована на території
Корсунівської сільської ради
Лохвицького району Полтавської
області та призначена для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, що підтверджується
Державним актом на право приватної
власності на землю серії -ПЛ № 010342,
виданого 29.05.2001 року Корсунівською
сільською радою Лохвицького району
Полтавської області та
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю № 387 (т.1 а.с. 15).

31.12.2009 року між ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (
замовниками) з однієї сторони та
ОСОБА_5 (виконавцем) з іншої сторони
укладений договір по виконанню робіт з
виробництва (вирощування) та
реалізації сільськогосподарської
продукції, за яким ОСОБА_5, як
виконавець зобов'язався виконати
роботи з виробництва ( вирощування ) та
реалізації сільськогосподарської
продукції - соняшник на зерно, а
замовники зобов'язались прийняти цю
роботу та оплатити її згідно з умовами
договору ( т. 1 а.с.16-18).

Згідно даного договору, вказані
сільськогосподарські роботи ОСОБА_5
повинен був виконати у 2010 році на
вищевказаних земельних ділянках, які
на праві власності належать ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, але оскільки земельні
ділянки позивачів використовувались
Кооперативною агрофірмою «Колос» до
збору нею врожаю 2010 року дані роботи не
були виконані.

У зв'язку з цим 15.03.2010 року ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 з ОСОБА_5 укладена
додаткова угода №1 до вказаного
договору, за якою рік виконання с/г
робіт перенесено на 2011 рік, розмір
винагороди ОСОБА_5 за виконані роботи
протягом кожного місяця збільшено з
700 грн. до 900 грн., які повинні бути
сплачені кожним з позивачів (т.1 а.с. 19-20).

За вказаним договором та додатковою
угодою №1 до нього, ОСОБА_5 у 2011 році
повинен був підготувати грунт до
посіву с/г продукції ( культивації,
коткування), підготувати насіння до
посіву с/г продукції, здійснити посів
с/г продукції, доглядати посіви в
післяпосівний період до збору врожаю,
обробляти у разі необхідності , зібрати
врожай с/г продукції, переробити
зібраний врожай с/г продукції на зерно,
продати зерно с/г продукції тощо.
Вказані зобов'язання ОСОБА_5 повинен
був здійснювати з 01.04.2011 року по 31.09.2011
року, а в частині здійснення реалізації
врожаю - до повного його здійснення.

На виконання вказаного договору
ОСОБА_5 здійснив підготовку грунту до
посіву соняшника (культивації,
коткування), підготував насіння
соняшнику до посіву, посіяв соняшник
та частково виконав роботи по
догляду за посівами, але закінчити
виконання робіт по договору не зміг,
оскільки відповідач Кооперативна
агрофірма «Колос» з 11 по 13 травня 2011
року без згоди чи попередження
позивачів та ОСОБА_5 самовільно знищив
шляхом культивації всі посіви
соняшнику на вказаних земельних
ділянках та посадив кукурудзу, що
підтверджується актами обстеження
земельних ділянок, складених старшим
державним інспектором з контролю за
використанням та охороною земель у
Лохвицькому районі Авраменком Д.І. від
22.06.2011 року за № 22, №18 і № 19 та актом
перевірки дотримання вимог
земельного законодавства від 22.06.20011
року також складеним інспектором з
контролю за використанням та охороною
земель у Лохвицькому районі Авраменком
Д.І, в якому вказано, що діями
відповідача були порушені ст. ст. 125,126
ЗК України ( т.1 а.с.24-27).

Оскільки ОСОБА_5 не міг здійснювати
свої договірні зобов'язання з
позивачами, тому 03.06.2011 року між ним та
позивачами була укладена додаткова
угода №2 до Договору, за якою у травні
2011 року сторони зменшили розмір
винагороди виконавцю до 700 грн. з
кожного замовника (т.1 а.с. 21).

Технічна документація із землеустрою
щодо встановлення меж земельних
ділянок в натурі (на місцевості) ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 була виготовлена ПП
«Меридіан» і 07.05.2011 р. були складені
акти встановлення та погодження меж їх
земеьних ділянок ( т.1 а.с. 169-170,171-174,177).

Розпорядженням голови РДА м. Лохвиці
від 24.06.2011 року № 262 затверджена
технічна документація із землеустрою
щодо встановлення меж земельних
ділянок в натурі (на місцевості) для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва на
території адміністративного
підпорядкування Корсунівської
сільської ради ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
Згідно п. 3 вказаного розпорядження
власникам земельних ділянок можна
приступати до обробітку грунту
(використання земельних ділянок) після
закінчення збору КАФ «Колос» врожаю
сільськогосподарських культур, які
засіяні восени 2010 року та навесні 2011
року (т.1 а.с. 176). Дане розпорядження є
чинним і позивачами не оскаржувалося.

Розпорядженням голови РДА м. Лохвиця
від 14.09.2011 р. № 439 «Про внесення змін до
розпорядження голови РДА вд 24.06.2011 р. №
262» пункт 3 розпорядження викласти в
такій редакції: «Власникам земельних
ділянок (часток (паїв), зазначеним в
пункті 1 цього розпорядження,
приступити до обробітку грунту
(використання земельних ділянок) після
державної реєстрації технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості)» (т.1 а.с. 177).
Вказане розпорядження не оскаржене,є
чинним.

Відмовляючи у задоволенні позову,
місцевий суд виходив з того, що із
договору від 31.12.2009 р. та додаткових
угод до нього від 05.03.2010 р. та від 03.06.2011
р. позивачі та ОСОБА_5 знали про
використання відповідачем спірних
земельних ділянок і мали можливість до
початку періоду здійснення робіт
вчинити дії, які б забезпечили належне
і своєчасне виконання робіт за
договором, запобігши виникненню
збитків, але будь-яких доказів суду на
підтвердження того, що ними
здійснювалися заходи, спрямовані на
запобігання виникненню збитків
позивачі не надали, докази звернення до
суду з позовами про усунення перешкод у
користування їх земельними ділянками
відповідачем у матеріалах справи
відсутні. Технічна документація із
землеустрою щодо встановлення меж
земельних ділянок позивачів у натурі
(на місцевості) для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
була виготовлена вже після укладеного
договору між позивачами та ОСОБА_5 і
додаткової угоди № 1 до неї, що не
заперечується представником позивача.
Крім цього, до п. 3 розпорядження
голови РДА м. Лохвиці від 24.06.2011 р. № 262,
яким затверджена вказана технічна
документація, розпорядженням голови
Лохвицької РДА № 439 від 14.09.2011 р. внесені
зміни, згідно яких дозвіл на обробіток
грунту (використання земеьних ділянок)
власникам спірних земельних ділянок
доволяється лише після державної
реєстрації технічної документації із
землеустрою щодо встановлення меж
земельних ділянок в натурі. Відсутні
підстави вважати, що виникнення
збитків у вигляді упущеної вигоди
спричинене з вини відповідача.
Наведені обставини ставлять під сумнів
можливість отримання позивачами
реального та гарантованого доходу у
завяленому розиірі у випадку
відсутніості порушень з боку
відповідача. Інших доводів на
підтвердження наявності реальної та
гарантованої можливості отримання
доходу позивачами не наведено. Не
підтверджені належними та допустимими
доказами вимоги позивачів про
стягнення збитків у розмірі 6 445,30 грн.
Позивачами не надано доказів на
підтвердження моральних страждань, які
б перебували у причинно-наслідковому
зв»язку з діями відповідача.

Як встановила колегія суддів, такий
висновок місцевого суду є вірним,
оскільки суд дійшов його після повного,
всебічного та об"єктивного з"ясування
фактичних обставин справи, прав та
обов"язків сторін в даних
правовідносинах, з правильним
застосуванням норм матеріального
права.

Як встановила колегія суддів і це
вбачається із матеріалів справи,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та фізична особа
- підприємець ОСОБА_5 є сторонами
договору від 31.12.2009 р. та додаткових
угод до нього від 05.03.2010 р. та від 03.06.2011
р.

У листопаді 2011 р. ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
звернулися до місцевого суду, а
фізична особа - підприємець ОСОБА_5 - до
господарського суду одночасно з
позовами до кооперативної агрофірми
"Колос" про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, спричиненої
неправомірним самовільним
використанням земельних ділянок,
посилаючись на те, що ОСОБА_5 мав
виконати роботи з виробництва
(вирощування) та реалізації
сільськогосподарської продукції,
відповідно до вищевказаного договору
та додаткових угод до нього, але
виконання ним умов договору стало
неможливе внаслідок неправомірних дій
відповідача, який самовільно приступив
до використання земельних ділянок,
знищив шляхом культивації всі посіви
соняшнику на цих земельних ділянках та
посадив кукурудзу.

Рішенням господарського суду
Полтавської області від 06.03.2013 р. у
задоволенні позову фізичної особи -
підприємця ОСОБА_5, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача - ОСОБА_2,
ОСОБА_3 ОСОБА_4 до Кооперативної
агрофірми «Колос» про відшкодування
шкоди в сумі 23 491,90 грн. відмовлено.
Предметом даного спору є стягнення
шкоди у розмірі 12 900,00 грн. у вигляді
упущеної вигоди за період з травня 2011 р.
по вересень 2011 р. на підставі договору
від 31.12.2009 р. та додаткових угод до нього
від 05.03.2010 р. та від 03.06.2011 р. Вказаним
судовим рішенням встановлено, що
відсутні підстави вважати, що
виникнення збитків у вигляді упущеної
вигоди було спричинене виключно з вини
відповідача, встановлені по справі
обставини ставлять під сумнів
можливість отримання позивачами
реального та гарантованого доходу у
заявленому розмірі у випадку
відсутності порушень з боку
відповідача (т.1 а.с. 237-239).

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 19.06.2013 р.
апеляційна скарга фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 с. Корсунівка
залишена без задоволення, рішення
господарського суду Полтавської
області від 06.03.2013 р. - без змін (т.2
а.с.39-45).

Постановою Вищого господарського суду
України від 13.08.2013 р. касаційна скарга
фізичної особи-підприємця ОСОБА_5
залишена без задоволення, а постанова
Харківського апеляційного
господарського суду від 19.06.2013 р. - без
змін (т.2 а.с. 46-53).

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Вище вказані судові рішення, прийняті
у господарській справі, з приводу
спору між тими ж самими сторонами (у
господарській справі : фізична
особа-підприємець є позивачем, а
власники земельних ділянок - третіми
особами і у цивільній справі: власники
земельних ділянок є позивачами, а
фізична особа-підприємець -позивачем),
про той самий предмет і з тих самих
підстав, але з різницею щодо розміру
завданої шкоди у даній цивільній
справі, встановили відсутність вини
відповідача у спричинені шкоди.

Доводи представника позивача про те, що
протиправність дій посадових осіб КАФ
«Колос» підтверджується рядом не
спростованих у судовому засіданні
доказів, не заслуговують на увагу,
оскільки місцевим судом достатньо
повно досліджено докази у справі та при
ухваленні судового рішення мотивовано
підстави відмови у задоволенні
позову. Порушення норм матеріального
права, а саме ч.1 ст. 1166 ЦК України не
вбачається.

Також не заслуговують на увагу доводи
представника позивачів про те, що
судовим рішенням встановлено, що у
період з 11.05.2011 р. до 24.06.2011 р. позивачі не
мали право користування земельними
ділянками, оскільки судове рішення не
містить такого висновку, як і не
містить висновку щодо наявності чи
відсутності межових знаків на
земельних ділянках позивачів, оскільки
вказане не є предметом даного спору та
не впливає на його вирішення.

Доводи представника позивачів про те,
що місцевий суд дійшов помилкового
висновку, що в діях посадових осіб КАФ
«Колос» відсутній склад цивільного
правопорушення, не заслуговують на
увагу, оскільки предметом спору був не
склад цивільного правопорушення, як
стверджує представник позивачів, а
колегія суддів звертає увагу на те, що
згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверенням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Також не заслуговують на увагу доводи
представника позивачів щодо наявності
у діях посадових осіб відповідача
складу цивільного правопорушення за
ст.ст. 125,126 ЗК України, оскільки
виходить за межі позову. Представник
позивача посилаючись на деліктні
правовідносини в частині спричинення
шкоди діями відповідача, при цьому
вважає за необхідне застосувати
наслідки на підставі договірних
правовідносин, оскільки зазначає, що
правовідносини, які є предметом
розгляду в даній справі тривали з 11.05.2011
р.по 13.05.2011 р. (стосовно протиправних дій
відповідача на землях приватної
власності позивачів), а відносини по
відшкодуванню нанесених збитків - з
11.05.2011 р. по сьогоднішній день,
обгрунтовуючи вимоги матеріального
характеру умовами договору та
додаткових угод до нього.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції, тому апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду -
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308
ч.1, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Гадяцького районного суду
Полтавської області від 17 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

С у д д і: