overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 359/4146/14-ц
Провадження № 6/359/167/2014
У Х В А Л А

16 травня 2014 року м.
Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Ткаченко Д.В.

розглянувши подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до виконання ним зобов'язань, -

в с т а н о в и в:

Старший державний виконавець відділу
ДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області
А.В. Вовк за погодженням з начальником відділу ДВС Л.Г. Муцька звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_1 до виконання ним зобов'язань на підставі виданого судом виконавчого листа № 2-1439 2006 р. від 20.07.2006 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини.

Подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

За змістом пункту 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

В «Узагальненні судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі
України» за 2014 рік, Верховний Суд
України зазначив про те, що під ухиленням від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.
Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12
Закону № 606-XIV.

Враховуючи те, що належні та допустимі докази ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням в матеріалах справи відсутні, в задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі
України слід відмовити.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до виконання ним зобов'язань - відмовити.

В разі оскарження ухвали суду апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з моменту отримання копії ухвали до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя
Д.В.
Ткаченко
Справа № 526/489/14-ц
Провадження № 2/526/391/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 квітня 2014 року Гадяцький районний суд
Полтавської області в складі:

головуючого - Киричка С.А.,

з участю секретаря -
Широколави О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 жовтня 1986 року у
Автозаводському відділі ДРАЦС
Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавської області серія
НОМЕР_1.

В обґрунтування позову зазначив, що він з відповідачкою припинив сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства.

Позивач у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надавши письмову заяву про розгляд справи за її відсутності.
Позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість доказів в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як сім'я розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Зберегти сім'ю в подальшому неможливо, так як сторони не вбачають можливості примирення.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_1, позивач та відповідачка зареєстрували шлюб 25 жовтня 1986 року у Автозаводському відділі ДРАЦС Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавської області.

Спільне життя не склалося у зв'язку з різними поглядами на життя. Подружні відносини припинені з липня 2013 року.

Від шлюбу мають повнолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає окремо від них.

На даний час сторони не проживають однією сім'єю і не ведуть спільне господарство.

Сторони не заявляють позову про розподіл майна.

Після розірвання шлюбу відповідачка прохає залишити прізвище ОСОБА_2.

Керуючись п. 2 ст. 104, ст.ст. 110, 112 СК
України, ст.ст. 10, 208, 209, 214, 215, 218 ЦПК
України, -

вирішив :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 25 жовтня 1986 року у Автозаводському відділі ДРАЦС Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавської області серія НОМЕР_1.

Після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий: підпис

Копія: вірно

Суддя Гадяцького районного суду

Полтавської області
С. А. Киричок
Справа № 526/613/14-ц
Провадження № 2/526/432/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 травня 2014 року Гадяцький районний суд
Полтавської області в складі:

головуючого - Киричка С.А.,

з участю секретаря - Широколави О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

встановив :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку
(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття, та про стягнення судових витрат.

Позивачка у судове засідання надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю і прохає їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю та проти задоволення позову не заперечує.

Згідно ч. 4. ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 08.07.2005 року позивачка та відповідач є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, відповідач згідно пояснень позивачки матеріальну допомогу на утримання дитини в необхідному розмірі не надає.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Оскільки позивачка за даним позовом звільнена від сплати судових витрат, то згідно ст. 88 ЦПК України суд стягує їх з відповідача на користь держави в сумі 243,60 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212 ЦПК України, ст.ст. 180, 182
СК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 10 квітня 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір - 243,60 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий: підпис

Копія:вірно

Суддя Гадяцького районного суду

Полтавської області
С. А. Киричок
Справа № 526/645/14-ц
Провадження № 2/526/448/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 травня 2014 року Гадяцький районний суд
Полтавської області в складі:

головуючого - Киричка С.А.,

з участю секретаря - Широколави О.В.,

позивачки - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

встановив :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку
(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття, та про стягнення судових витрат.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, мотивуючи тим, що неповнолітня дитина знаходиться на її утриманні.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю.

Згідно ч. 4. ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 02.06.2012 року позивачка та відповідач є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, відповідач згідно пояснень позивачки матеріальну допомогу на утримання дитини в необхідному розмірі не надає.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Оскільки позивачка за даним позовом звільнена від сплати судових витрат, то згідно ст. 88 ЦПК України суд стягує їх з відповідача на користь держави в сумі 243,60 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212 ЦПК України, ст.ст. 180, 182
СК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер, НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17квітня 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір - 243,60 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий: підпис

Копія:вірно

Суддя Гадяцького районного суду

Полтавської області
С. А. Киричок
Справа № 526/649/14-ц
Провадження № 2-о/526/43/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 травня 2014 року Гадяцький районний суд
Полтавської області в складі:

головуючого - Киричка С.А.,

з участю секретаря - Широколави О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадячі справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану
Гадяцького районного управління юстиції про встановлення факту належності документів, -

встановив :

Заявниця звернулася до суду з заявою, в якій прохає встановити факт належності їй свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1.

Заява обґрунтована тим, що дошлюбне прізвище заявниці «ОСОБА_1». 02.06.1991 року вона уклала шлюб на підставі чого змінила прізвище на «ОСОБА_1». На даний час заявниця бажає розлучитися, але невідповідність прізвища в документах унеможливлює це здійснити, тому вона змушена звернутися до суду.

В судове засідання заявниця не з'явилася, надала суду заяву, в якій прохає розглянути справу за її відсутності, заяву підтримує повністю.

Представник зацікавленої особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Гадяцького районного управління юстиції в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за відсутності представника.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

В судовому засіданні досліджено копію паспорта заявниці, згідно якого її прізвище «ОСОБА_1», вона народилася
ІНФОРМАЦІЯ_1, в м. Гадяч Полтавської області. (а.с. 5-6)

При цьому зазначене в картці фізичної особи - платника податку прізвище теж вказано «ОСОБА_1», (а.с. 7)

Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе встановити факт належності ОСОБА_1 свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1.

Керуючись ст.ст. 214-215, 256-259 ЦПК України, суд ,-

вирішив :

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Гадяцького районного управління юстиції про встановлення факту належності документів задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтва про шлюб серії
НОМЕР_1, яке видано 25.03.2014 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через
Гадяцький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: підпис

Копія: вірно

Суддя Гадяцького районного суду

Полтавської області
С. А. Киричок
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 травня 2014 року смт. Млинів Рівненської області

Млинівський райсуд Рівненської області

в складі : головуючого судді Феськова
П.В.

при секретарі : Шендері Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2013 року ОСОБА_1 пред'явив в суд позов до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Зазначив, що з відповідачем по справі шлюб зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Млинівського районного управління юстиції у
Рівненській області 04 грудня 2000 року про що в книзі реєстрації актів зроблено запис за № 10. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з відповідачем.
Основною причиною розірвання шлюбу називає виникнення непорозумінь та конфліктів. Сім'я розпалась остаточно, примирення неможливе, з жовтня 2013 року разом не проживають. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Млинівського районного управління юстиції у
Рівненській області 04 грудня 2000 року.
Неповнолітніх дітей залишити на вихованні відповідача.

В судове засідання позивач не з»явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю з підстав зазначених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання повторно не з»явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. (а.с.20,23)

Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).

Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Протягом тривалого часу подружжя не проживає разом. Спроб до відновлення сімейних стосунків ніхто з подружжя не робить.

З викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача.

Враховуючи наведене, на підставі статей 105,110,112 Сімейного кодексу
України, керуючись статтями 10,60, ч.4 ст.169,212,213,214,215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 04 грудня 2000 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби
Млинівського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №10 - розірвати.

Неповнолітніх дітей : ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити на вихованні відповідача.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя :

П.В.Феськов
Справа № 639/3189/14-ц
Провадження № 2/639/1202/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Шиянова Л.О., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно ст.109 ЦПК України позови до фізичних осіб пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем їх проживання або за зареєстрованим у встановленому порядку місцем їх перебування.

З довідки відділу АДБ роботи ГУМВС
України у Харківській області вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, що не відноситься до Жовтневого району м.
Харкова.

Як вбачається із позовної заяви, відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, що не відноситься до
Жовтневого району м. Харкова.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що позовна Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі п.4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України підлягає поверненню позивачеві для подання до належного суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача у зв'язку з непідсудністю справи Жовтневому районному суду м. Харкова.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 7 Закону України
"Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви.

З огляду на вищевикладене суд вважає за необхідне повернути позивачеві
Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» сплачений судовий збір у сумі 3654,00 грн.

Керуючись ст. 109, ст. 115, п. 4 ч.3 ст. 121 ЦПК
України, п.2 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - повернути позивачеві.

Зобов'язати Управління державного казначейства СУ у Жовтневому районі м.
Харкова повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» сплачений за платіжним дорученням № 271 від 16.01.2014 року (Платник ТОВ «ОТП Факторинг
Україна», код 36789421, Банк платника АТ
«ОТП Банк», код банку 300528, Отримувач
УДКСУ у Жовтневому районі м. Харкова, код 37999612, МФО 851011) судовий збір у сумі 3654,00 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. 00 коп., відповідно платіжного доручення № 271 від 16.01.2014 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
Л.О. Шиянова
Комінтернівський районний суд м.
СУДОВИЙ НАКАЗ
Провадження № 2-н/641/1126/2014
Справа № 641/4721/14-ц 19 травня 2014 року
Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Колодяжна
І.М., розглянувши заяву Комунального підприємства "Харківводоканал" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення з
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІІН НОМЕР_1, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ІІН НОМЕР_2, що мешкають за
Встановлено, що в порушення вимог п. 3 ст. 5 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 1875-IV від 24.06.2004 та п. 18 ч. 1 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених
Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005, боржник(и) не сплачує (ють) в повному обсязі за надані послуги водовідведення та водопостачання, внаслідок чого утворилась - за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.08.2003 по 31.03.2014 року в сумі 5276,31 - за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.10.2009 року по 31.03.2014 року в - з урахуванням індексу інфляції за час прострочення в розмірі 163,46 грн. - з урахуванням 3 % річних від простроченої суми в розмірі 141,93 грн..
Згідно положень ст. 96 ЦПК
України судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 68 ЖК
України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за
Керуючись ст.ст. 96, 102, 103, 104 ЦПК
України, ст.ст. 64, 67, 68, 162 ЖК України, -
Стягнути солідарно з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ІІН НОМЕР_1, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ІІН НОМЕР_2, що мешкають за адресою: АДРЕСА_1 на користь
Комунального підприємства
"Харківводоканал", розташованого за
МФО 351931, код ОКПО 03361715) заборгованість за надані послуги централізованого водовідведення та водопостачання в загальному розмірі 7104,39 грн. та судовий збір в розмірі 121,80 грн .
Суддя -
Згідно зі ст. 105 ЦПК України боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.
Судовий наказ набув чинності "___" ________________ 2014 року
Судовий наказ видано «_____»
______________________2014 року
Строк пред,явлення до виконання 1
Суддя: І. М. Колодяжна
Відмітки про виконання судового наказу
Дата надходження судого наказу на виконанняПовне найменування усанови, підприємства, організації, в якому знаходився судовий наказ на виконанніЗагальна сума, відрахована за судовим наказомДата повернення судового наказу до ВДВС чи стягувачевіПідстава повернення судового наказуПідпис керівника установи, підприємства, організації / з прикладанням печатки/
Строк пред'явлення судового наказу до
Інші відмітки _______________________________________