АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/1112/2014
інстанції: Склярська І.В.
Доповідач: Капітан І.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року квітня місяця 09 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Капітан
І.А.Суддів:Колісниченка А.Г.
Вадзінського П.О.При секретарі:Грицак
А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на заочне рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 15 вересня
2009 року в справі за позовом
Акціонерного комерційного
інноваційного банку «УкрСиббанк» до
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по
кредиту,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2009 року Акціонерний
комерційний інноваційний банк
«УкрСиббанк», правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
«УкрСиббанк» (далі - Банк), звернувся до
суду з вищезазначеним позовом. В
обґрунтування своїх вимог Банк
зазначав, що 28 липня 2006 року між ним та
ОСОБА_5 було укладено Договір про
надання споживчого кредиту №0,
відповідно до умов якого Банк надав
ОСОБА_5 кредит у розмірі 10 000,00 доларів
США з кінцевим терміном погашення не
пізніше 28 липня 2013 року та зі сплатою
відсотків, передбачених договором. З
метою належного виконання зобов'язання
за кредитним договором 28 липня 2006 року
між Банком та ОСОБА_5 укладено
іпотечний договір (житлового
приміщення), відповідно до умов якого в
іпотеку Банку передано нерухоме майно,
а саме квартира АДРЕСА_1. Оскільки
ОСОБА_5 неналежним чином виконувалися
зобов'язання по поверненню кредитних
коштів, у зв'язку з чим станом на 16
червня 2009 року утворилася
заборгованість в загальному розмірі 73
207,73 грн., Банк просив суд стягнути з
відповідача на його користь
заборгованість за кредитним договором
№0 від 28 липня 2006 року в
зазначеному розмірі, а також судові
витрати.

Заочним рішенням Суворовського
районного суду м. Херсона від 15 вересня
2009 року позов Банку задоволено.
Вирішено: стягнути з ОСОБА_5 на користь
Банку заборгованість за договором про
надання споживчого кредиту №0
від 28 липня 2006 року в сумі 73 207,73 грн. та
984,08 грн. в рахунок відшкодування
судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на незаконність
оскаржуваного рішення, а також на
неправильне застосування судом норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення скасувати і ухвалити
нове, яким у задоволені позову
відмовити.

В письмових запереченнях Банк визнає
технічну помилку в розрахунку
заборгованості і згоден на зміну
рішення.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
внаслідок неналежного виконання
ОСОБА_5 основних зобов'язань за умовами
кредитного договору Банк має право
вимагати дострокового виконання
зобов'язання в повному обсязі від
боржника. Банком вчинено всі дії,
згідно із законом та умовами договорів
кредиту, для досудового врегулювання
спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 28 липня 2006 року
між Банком та ОСОБА_5 було укладено
Договір про надання споживчого кредиту
№0, відповідно до умов якого Банк
надав ОСОБА_5 кредит у розмірі 10 000,00
доларів США з кінцевим терміном
погашення не пізніше 28 липня 2013 року та
зі сплатою відсотків, передбачених
договором. (а.с.15-18,19). Факт отримання
кредиту сторонами не оспорюється.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором 28
липня 2006 року між Банком та ОСОБА_5 було
укладено іпотечний договір (житлового
приміщення) відповідно до умов якого
відповідач в іпотеку Банку передав
нерухоме майно, а саме однокімнатну
квартиру АДРЕСА_1 (а.с.12-14).

Внаслідок неналежного виконання
ОСОБА_5 своїх зобов'язань по
своєчасному і повному погашенню коштів
за Договором про надання споживчого
кредиту №0 від 28 липня 2006 року
виникла заборгованість, загальний
розмір якої станом на 16 червня 2009 року
становить 57 571,02 грн., з яких:
заборгованість за простроченим
кредитом - 6 758,30 доларів США, що
еквівалентно 51 440,12 грн.; заборгованість
по простроченим процентам за
користування кредитом - 721,49 доларів
США, що еквівалентно 5 491,55 грн.; пеня за
несвоєчасне погашення заборгованості
за кредитом - 327,89 грн.; пеня за
несвоєчасне погашення заборгованості
по процентам за користування кредитом -
311,46 грн.(а.с.259-263). Зазначений розрахунок
суми заборгованості здійснений
відповідно до умов укладеного договору
про надання споживчого кредиту №0
від 28 липня 2006 року і вимог чинного
законодавства, який у встановленому
порядку відповідачем не спростований.

Банком вчинено всі дії, згідно із
законом та умовами кредитного
договору, для досудового врегулювання
спірних правовідносин (а.с.10,11).

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

На підставі наведеного колегія суддів
приходить до висновку про зміну
рішення та задоволення позовних вимог
Банку про стягнення кредитної
заборгованості в сумі 57 571,02 грн.,
оскільки встановлені судом обставини
підтверджують, що підставою для
стягнення заборгованості в
примусовому порядку з позичальника
стало неналежне виконання ОСОБА_5 своїх
зобов'язань за вищезазначеним
кредитним договором.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5
стосовно того, що наданий Банком
розрахунок заборгованості не може
слугувати підставою для задоволення
позовних вимог, оскільки розмір
заборгованості в ньому визначено за
іншим кредитним договором, який не є
предметом розгляду по даній справі,
колегією суддів до уваги не
приймаються, оскільки судом першої
інстанції встановлено, що предметом
даного спору є стягнення
заборгованості за кредитним договором
№0 від 28 липня 2006 року, яка
утворилась станом на 16 червня 2009 року
внаслідок неналежного виконання
ОСОБА_5 своїх зобов'язань по
своєчасному і повному погашенню
грошових коштів, і загальна сума якої
підтверджується наданим Банком
розрахунком (а.с.259-263).

З огляду на те, що на час перегляду
рішення суду апеляційною інстанцією
право вимоги за кредитним договором
№0 від 28 липня 2006 року належить
Публічному акціонерному товариству
«Дельта Банк» згідно договору від 08
грудня 2011 року (а.с.270-275), колегія суддів
вважає за необхідне рішення суду
змінити і зазначити, що заборгованість
підлягає стягненню на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк».

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Заочне рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 15 вересня
2009 року змінити.

Зазначити, що підлягає стягненню з
ОСОБА_5 на користь Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
заборгованість за договором про
надання споживчого кредиту №0 від
28 липня 2006 року, яка виникла станом на 16
червня 2009 року, в загальній сумі 57 571,02
грн. і складається з: заборгованості за
кредитом в сумі 6 758,30 доларів США, що
еквівалентно 51 440,12 грн.; заборгованості
по простроченим процентам за
користування кредитом в сумі 721,49
доларів США, що еквівалентно 5 491,55 грн.;
пені за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом в сумі 327,89
грн. та пені за несвоєчасне погашення
заборгованості по процентам за
користування кредитом в сумі 311,46 грн.

Також підлягають стягненню з ОСОБА_5
на користь Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» судовий збір
у розмірі 575,71 грн. та витрати на
інформаційне технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 252,00 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього
часу може бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді