Справа № 2/487/1234/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2014 року Заводський районний суд
м.Миколаєва у складі головуючого судді
Притуляк І.О., при секретарі Будикіній
А.Л., розглянувши у відкритому судовому
засіданні м.Миколаєва цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа приватний нотаріус
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 про визнання договору
дарування недійсним,

В С Т А Н О В И В

14.02.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_2 про
визнання недійсним договору дарування
квартири АДРЕСА_1 від 31.07.2013 року.

Свої вимоги позивачка мотивувала тим,
що при укладанні договору дарування
від 31.07.2013 року вважала наслідками
укладення цього договору здійснення
догляду відповідачкою ОСОБА_2 за нею.
Після укладення вищезазначеного
договору відповідачка повинна була зі
своєю сім'єю зареєструватися у
квартирі позивачки, поселитися та
почати виконувати умови домовленості
між ними. Посилаючись на норми діючого
законодавства, просила суд визнати
вище вказаний договір недійсним,
оскільки при його укладенні помилилася
щодо обставин, які мають істотне
значення та вважала, що укладаю з
відповідачем договір довічного
утримання.

У судове засідання позивачка не
з'явилася, надала суду заяву про
розгляд справи за її відсутності,
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі.

В судове засідання відповідачка не
з'явилася, надала суду заяву,
відповідно до якої просила слухати
справу за її відсутності, позовні
вимоги визнала у повному обсязі.

Третя особа приватний нотаріус
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, не з'явилася, надала
суду заяву, відповідно до якої просила
слухати справу за її відсутності,
рішення просила ухвалити рішення на
розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 31
липня 2013 року між позивачкою ОСОБА_1 та
відповідачкою ОСОБА_2 було укладено
договір дарування квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до вказаного Договору
ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_2
вище вказану квартиру, договір був
посвідчений приватним нотаріусом
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 та зареєстрований у
реєстрі за №2240.

У позові ОСОБА_1 вказала, що даний
договір було укладено внаслідок того,
що вона як людина похилого віку
потребувала допомоги та догляду, і
внаслідок своєї правової
неграмотності уклав спірний договір
вважаючи, що укладає з відповідачем
договір довічного утримання. У
подальшому в результаті невиконання
відповідачем обов'язків по утриманню
та догляду за позивачкою, остання
виявила, що між ними було укладено не
договір довічного утримання, а спірний
договір, внаслідок якого вона
безпідставно була позбавлена права
власності на майно, тому з метою
захисту своїх прав ОСОБА_1 змушена була
звертатися до суду з даним позовом.

Згідно статті 229 ЦК України, якщо особа,
яка вчинила правочин, помилилася щодо
обставин, які мають істотне значення,
такий правочин може бути визнаний
судом недійсним.

Відповідно до ст.174 ЦПК України, позивач
може відмовитися від позову, а
відповідач - визнати позов протягом
усього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву. Якщо відмову
позивача від позову, визнання позову
відповідачем викладено в адресованих
суду письмових заявах, ці заяви
приєднуються до справи.

Так, 11.03.2014р. відповідачка подала до
суду письмову заяву про визнання нею
позовних вимог.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Таким чином, враховуючи вище викладене,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Також на підставі ст.88ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір у
розмірі 813,36 грн.

Керуючись ст.ст. 10,60,212,213,215 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати договір дарування квартири
АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1, з однієї
сторони, та ОСОБА_2, з другої сторони,
посвідчений приватним нотаріусом
Миколаївського міського нотаріального
округу 31 липня 2013 року та
зареєстрований у реєстрі за №2240 -
недійсним.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 813,36
грн. судового збору.

Рішення вступає в законну силу через 10
днів після його оголошення. Рішення
може бути оскаржене в апеляційний суд
Миколаївської області через
Заводський районний суд м.Миколаєва у
порядку та строки, передбачені ст.294, 296
ЦПК України.

СУДДЯ: І.О.ПРИТУЛЯК