Номер провадження 22-ц/775/3232/2014
Номер апеляційного провадження
22ц/775/3232/2014 Головуючий I інстанції
Суддя доповідач Кішкіна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2014 року Апеляційний
суд Донецької області в складі:

головуючого судді Біляєвої
О.М.,

суддів
Алексєєва А.В., Кішкіної І.В.,

при секретарі Козаку
І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Донецьку справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» на рішення
Єнакіївського міського суду Донецької
області від 27 лютого 2014 року по
цивільній справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Рішенням Єнакіївського міського суду
Донецької області від 27 лютого 2014 року
у задоволенні позову публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості відмовлено.

З вказаним рішенням не погодився
позивач ПАТ КБ «Приватбанк» та
оскаржив його в апеляційному порядку, в
апеляційній скарзі просить скасувати
рішення, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
ухвалити нове, яким задовольнити позов.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що при укладанні 04
жовтня 2007 року між позивачем та
відповідачем договору, відповідач
надав згоду щодо умов надання
банківських послуг та правил
користування платіжною карткою та
тарифами банку. Вищезазначену згоду
позивач особисто засвідчив своїм
підписом. Відповідно до п. 9.12.
кредитного договору договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього строку
жодна із сторін не проінформує іншу
сторону про припинення дії договору,
він автоматично пролонговується на той
же строк. Відповідач не звертався до
позивача із заявою про припинення дії
договору, у зв'язку із чим на підставі
умов, передбачених п. 9.12 договір не
припинив свою дію. На даний час, термін
дії договору продовжено на новий
термін. Крім того, судом не було
враховано, що строк дії картки та строк
дії кредитного договору поновлюється
кожного разу зі спливом терміну дії
картки. З моменту укладання кредитного
договору ніхто із сторін до цього часу
не заявив про намір його припинити. У
свою чергу, відповідач не надав банку
письмової заяви про закриття
картрахунку.

Представник позивача ПАТ КБ
«Приватбанк» Чумак С.О., який діє на
підставі довіреності, в судовому
засіданні апеляційного суду підтримав
доводи апеляційної скарги та просив її
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
апеляційного суду не з'явився, про час
та місце розгляду справи повідомлений
належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_3, яка
діє на підставі довіреності, в судовому
засіданні апеляційного суду просила
апеляційну скаргу відхилити, рішення
суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що 04 жовтня 2007 року між ЗАТ
КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був
укладений договір №SAMDN00246595,
відповідно до якого банк видав ОСОБА_1
кредитну картку «Універсальна» НОМЕР_1,
кредитний ліміт за якою складає 7000 грн.,
базова процентна ставка за кредитним
лімітом у розмірі 3 % в місяць на суму
залишку заборгованості за кредитом із
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

Згідно пункту 9.12 умов і правил надання
банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він пролонговується на такий
самий термін.

Крім того, відповідно до пункту 6.4 умов
і правил надання банківських послуг
уразі незгоди зі змінами правил чи
тарифів обов'язок клієнта пред'явити
банку письмову заяву про розірвання
цього договору та погасити
заборгованість, яка утворилась перед
банком, у тому числі й заборгованість,
яка утворилась упродовж 30 днів з
моменту повернення карт, виданих
держателю і його довіреним особам.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ
КБ «ПриватБанк» про стягнення з
ОСОБА_1 заборгованості за кредитним
договором, суд першої інстанції
виходив із того, що з урахуванням п. 9.12
розділу 9 Умов та Правил надання
банківських послуг, кредитний договір
пролонговується автоматично до 04
жовтня 2009 року, з позовом до суду
позивач звернувся 11 листопада 2013 року,
відповідач та його представник заявили
про застосування позовної давності,
відповідачем не здійснювалося жодних
дій, які б свідчили про переривання
строку позовної давності, а позивач не
зазначив поважні причини пропуску
строку давності і не надав суду
доказів, що підтверджують поважність
причини пропуску, суд застосував строк
позовної давності.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Згідно із ст. 266 ЦК України зі спливом
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до правил користування
платіжною карткою граничний строк дії
картки (місяць і рік) указано на ній і
вона дійсна до останнього календарного
дня такого місяця, строк погашення
процентів за кредитом визначено
щомісячними платежами, а строк
погашення кредиту в повному обсязі
визначено останнім днем місяця
вказаного на картці.

З матеріалів справи вбачається, що
останній платіж відповідачем
здійснено в березні 2008 року, а дія
картки з урахування пролонгації на
один рік закінчилась 04 жовтня 2009 року.

Судом першої інстанції обґрунтовано
відмовлено в задоволенні позову з
застосуванням строку позовної
давності відповідно до статті 256 ЦК
України, частин першої та п'ятої статті
261 ЦК України, частини четвертої статті
267 ЦК України, з урахуванням цих
обставин та факту пред'явлення позову
тільки 11 жовтня 2013 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що
відповідач не звертався до позивача із
заявою про припинення дії договору, у
зв'язку із чим на даний час термін дії
договору продовжено на новий термін і
строк дії картки та строк дії
кредитного договору поновлюється
кожного разу зі спливом терміну дії
картки не ґрунтується на умовах
договору та обставинах справи.

Крім того, суд не приймає до уваги
надані представником позивача в судове
засідання апеляційної інстанції наказ
від 13 вересня 2007 року і умови та правила
надання банківських послуг до
зазначеного наказу, оскільки в суді
першої інстанції представниками
позивача не заявлено вказаного
клопотання, пояснень щодо поважних
причин про неможливість заявити таке
клопотання не надав, а пояснення
представника позивача про те, що не він
надав позов та докази до нього до суду
першої інстанції не є поважними, крім
того, в матеріалах справи є умови та
правила надання банківських послуг
(а.с.7-10), з якими як вбачається з
тверджень позивача відповідача було
ознайомлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
про не відповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, не
знайшли свого підтвердження та не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
помилкового судового рішення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Оскільки апеляційним судом не
встановлено порушень судом першої
інстанції при розгляді цієї справи
вимог матеріального чи процесуального
законів або неправильної оцінки
досліджених по справі доказів, то
підстав для задоволення апеляційної
скарги і скасування судового рішення
немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Єнакіївського міського суду
Донецької області від 27 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання чинності.

Головуючий

Судді