Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року Будьоннівський
районний суд міста Донецька у складі:

головуючого судді Грачова
Р.Р.,

при секретарі Тімончук
Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа - орган опіки та піклування
Кіровської районної в м. Донецьку ради
про надання дозволу на виїзд дитини за
кордон, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2, третя особа - орган
опіки та піклування Кіровської
районної в м. Донецьку ради про надання
дозволу на виїзд дитини за кордон,
посилаючись на наступні обставини.

Позивачка є матір'ю неповнолітньої
дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а
відповідач - батьком дитини.

Шлюб з відповідачем вона не
укладала, дитина на теперішній час
мешкає разом із позивачкою. Вона має
намір виїхати на тимчасове проживання
за кордон до РФ до своїх рідних, але
відповідач добровільно не дає згоду
на виїзд дитини.

Згідно зі ст. 4 ЗУ «Про порядок
виїзду з України та в'їзду в Україну
громадян України», оформлення
проїзного документа дитини
проводиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або
законних представників батьків. За
відсутності згоди одного з батьків,
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

У статті 6 цього закону зазначено
підстави для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадян України за
кордон, яких на теперішній час не існує.

Просить суд надати дозвіл на
тимчасовий виїзд за межі України
малолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди батька - ОСОБА_2
до РФ в супроводі матері - ОСОБА_1.

Позивачка в судове засідання не
з'явилась надала суду заяву про розгляд
справи без її участі, просила позов
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, був повідомлений належним
чином про час та місце розгляду справи.

Згідно вимог ст. 224 ЦПК України у
випадку неявки в судове засідання
відповідача, належним чином
повідомленого та від якого не надійшло
заяви про розгляд справи у його
відсутність, якщо вказані ним причини
неявки визнані неповажними, суд може
прийняти заочне рішення на підставі
доказів, які є в матеріалах справи, якщо
позивач не заперечував проти такого
розгляду справи.

В зв'язку, з чим суд вважає можливим
розглянути справу у відсутності
відповідача, що відповідає положенням
ст.224 ЦПК України.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву
про розгляд справи без їх участі, щодо
задоволення позовних вимог
покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах позовних
вимог, суд вважає, що вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено наступні
обставини.

Батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 є
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується
свідоцтвом про народження, серії
НОМЕР_1, актовий запис №659.

Судом встановлено, що сторони не
перебували між собою в зареєстрованому
шлюбі.

Статтею 313 ЦК України визначено, що
фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними. Водночас
фізична особа, яка досягла шістнадцяти
років має право на вільний самостійний
виїзд за межі України.

Порядок виїзду за кордон дітей
громадян України визначено Законом
України «Про порядок виїзду з України
і в'їзду в Україну громадяни України»
від 21.01.1994 року №3857-ХІІ, постановою КМУ
від 27.01.1995 року №57 «Про затвердження
Правил перетинання державного кордону
громадянами України», Правилами
оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затверджених постановою КМУ від 31.03.1995
року №231 (із змінами).

Правила перетинання державного
кордону громадянами України
затверджені Постановою Кабінету
Міністрів України від 27.01.1995 року №57 із
змінами та доповненнями, передбачають,
що перетинання державного кордону для
виїзду за межі України громадянами,
які не досягли 16 річного віку,
здійснюється лише за згодою обох
батьків (усиновлювачів) та в їх
супроводі або в супроводі осіб,
уповноважених ними, які на момент
виїзду з України досягли 18 річного
віку. Виїзд за межі України громадян,
які не досягли 16 річного віку, в
супроводі одного з батьків або інших
осіб, уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою, згода
другого з батьків не вимагається у разі
пред'явлення рішення суду про надання
дозволу на виїзд з України громадянину,
який не досяг 16 річного віку, без згоди
та супроводу другого з батьків.

Правила оформлення і видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон і проїзного документа
дитини, їх тимчасового затримання та
вилучення, затверджених постановою КМУ
від 31.03.1995 року №231 (із змінами)
визначено, зокрема, що виїзд
неповнолітніх громадян за межі
території України здійснюється за
одним із таких документів: паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон, виданий дітям громадянам
України згідно з цими правилами;
проїзний документ дитини, виданий
відповідно до Правил; паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон одного з батьків, у який,
відповідно до Правил, записано дитину,
яка прямує у його супроводі через
державний кордон.

Статтею 18 цих Правил передбачено, що
оформлення паспорта/ проїзного
документа здійснюється на підставі
заяви батьків (законних представників
батьків чи дітей), а у разі коли батьки
не перебувають у шлюбі між собою, - того
з них, з ким проживає дитина,
справжність підпису яких засвідчено
нотаріально. За наявності заперечень
одного з батьків документ може бути
оформлено на підставі рішення суду.

Виїзд за межі України громадян, які
не досягли 16 річного віку, у супроводі
одного з батьків або в супроводі осіб,
які уповноважені одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою
здійснюється:

1) за нотаріально посвідченою
згодою другого з батьків із
зазначенням держави прямування та
відповідного часового проміжку
перебування у цій державі, якщо другий
з батьків не перебуває у пункті
пропуску через державний кордон;

2) без нотаріально посвідченої
згоди другого з батьків: коли другий з
батьків є іноземцем або особою без
громадянства, що підтверджує запис про
батька у свідоцтві про народження
дитини, і він відсутній у пункті
пропуску; коли у паспорті громадянина
України для виїзду за кордон, з яким
прямує громадянин, який не досяг 16
річного віку,або проїзному документі є
відповідний запис про вибуття на
постійне місце проживання за межі
України чи відмітка про взяття на
консульський облік в дипломатичному
представництві України за кордоном;

3) у разі пред'явлення оригіналів
документів або їх нотаріально
посвідчених копій:

- свідоцтва про смерть другого з
батьків;

- рішення суду про позбавлення
батьківських прав другого з батьків;

- рішення суду про визнання
другого з батьків безвісно відсутнім;

- рішення суду про визнання
другого з батьків недієздатним;

- рішення суду про надання дозволу
на виїзд за межі України громадянина,
який не досяг 16 річного віку, без згоди
та супроводу другого з батьків;

- довідки про народження дитини,
виданої ВДВС із зазначенням підстав
внесення відомостей про батька
відповідно до частини першої статті
135 СК України (під час виїзду за кордон у
супроводі одинокої матері).

Таким чином, діючим законодавством
не встановлено обмеження щодо виїзду
неповнолітньої дитини за кордон, а лише
встановлено певний порядок її виїзду
за кордон за згодою батьків або
дозволу суду при відсутності згоди
одного з батьків.

У відповідності із статтею 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
доказати ті обставини, на які вона
посилається як на підставу свої вимог
та заперечень.

Так, суду не надано жодних належних
та допустимих доказів, які б
підтверджували відмову батька дитини,
яким є відповідач, надати згоду у
встановленому законом порядку на виїзд
дитини ОСОБА_3 за кордон, рівно як і не
наведено обставин, які б
унеможливлювали оформити виїзд дитини
за кордон через встановлену законом
процедуру, що свідчить про те, що
підстави для надання суду дозволу на
виїзд дитини за кордон відсутні.

Крім того, доводи позивачки стосовно
того, що дитині потрібно перебувати на
території РФ, з метою спілкування з
родичами, що неможливо здійснити на
території України не можуть вважатися
достовірно встановленими, оскільки не
підтверджуються належними та
допустимими доказами.

Разом з тим, позивачкою не надано
жодного доказу, який би підтверджував
необхідність виїзду дитини за кордон,
не вказано мети такого виїзду та
конкретний час.

Відповідно до ч. 3 статті 10 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

На підставі викладеного, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа - орган опіки та піклування
Кіровської районної в м. Донецьку ради
про надання дозволу на виїзд дитини за
кордон необхідно відмовити.

Керуючись ЗУ «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України», статтями 141, 155 СК України, ст.
313 ЦК України, 10,11,15,57-60,213-224 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та
піклування Кіровської районної в м.
Донецьку ради про надання дозволу на
виїзд дитини за кордон - відмовити.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданої
протягом десяти днів з дня отримання
його копії. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом 10 днів
з дня його проголошення в Апеляційний
суд Донецької області, через даний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя: