У х в а л а

іменем україни

26 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Савченко В.О., Фаловської І.М.,
Парінової І.К.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом державного
підприємства зовнішньоекономічної
діяльності «Укрінтеренерго» до ОСОБА_4
про стягнення інфляційних та 3% річних,
за касаційною скаргою державного
підприємства зовнішньоекономічної
діяльності «Укрінтеренерго» на
рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 23 серпня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 28
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року державне підприємство
зовнішньоекономічної діяльності
«Укрінтеренерго» звернулося до суду із
вказаним позовом, у якому просило суд
ухвалити рішення, яким стягнути із
ОСОБА_4, за період з 29 листопада 2009 року
по 29 листопада 2012 року, на підставі
ст. 625 ЦК України 9 951 грн 47 коп.
інфляційних втрат та 6 103 грн 87 коп. - 3%
річних, посилаючись на невиконання
останнім рішення Мінського районного
суду м. Києва від 21 травня 2001 року про
сплату Державному підприємству
зовнішньоекономічної діяльності
«Укрінтеренерго» 67 697 грн 10
коп. у рахунок компенсації витрат з
відшкодування шкоди, заподіяної з вини
ОСОБА_4 третім особам.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 23 серпня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 28
листопада 2013 року, у задоволенні
позовних вимог - відмовлено.

У касаційній скарзі державне
підприємство зовнішньоекономічної
діяльності «Укрінтеренерго» просить
скасувати ухвалені судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити заявлені позовні вимоги,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції під час
розгляду справи в касаційному порядку
перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й суд апеляційної інстанції,
виходив із відсутності правових
підстав для їх задоволення.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли вірного
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог, оскільки положення ст.
625 ЦК України не поширюється на
правовідносини сторін.

Судами першої та апеляційної
інстанції, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно і всебічно досліджено та
оцінено обставини у справі, а матеріали
справи та доводи касаційної скарги не
свідчать про порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Наведенні у касаційній скарзі доводи
стосуються переоцінки доказів, наданих
сторонами, та не дають підстав для
висновків щодо незаконності та
неправильності оскаржуваних судових
рішень, а тому колегія суддів вважає за
необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу державного
підприємства зовнішньоекономічної
діяльності «Укрінтеренерго»
відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 23 серпня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 28
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Савченко В.О.,
Фаловська І.М.,
Парінова І.К.