АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 - 4935 /2014 року
Головуючий у 1 інстанції Сіромашенко
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року Колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

Головуючого Котули Л.Г.

Суддів Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

При секретарі Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 16 січня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Комунального підприємства
"Центр обслуговування споживачів
Шевченківського району", Комунального
підприємства "Керуюча дирекція
Шевченківського району ", треті особи:
Шевченківська районна у м. Києві
державна адміністрація, Відділ
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м.
Києві, Комунальне підприємство "ЖЕК
"Михайлівська" Шевченківської районної
у місті Києві державної адміністрації
про визнання права власності на
квартиру за набувальною давністю та
визнання права власності на
новостворену квартиру,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 16 січня 2014 року в
задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Комунального підприємства "Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району", Комунального
підприємства "Керуюча дирекція
Шевченківського району ", треті особи:
Шевченківська районна у м. Києві
державна адміністрація, Відділ
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м.
Києві, Комунальне підприємство "ЖЕК
"Михайлівська" Шевченківської районної
у місті Києві державної адміністрації
про визнання права власності на
квартиру за набувальною давністю та
визнання права власності на
новостворену квартиру відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення , яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі,
оскільки судом неповно з'ясовані
обставини справи та порушені норми
матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення
ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_3, які
підтримали апеляційну скаргу та
просили її задовольнити з підстав,
викладених у ній, представника ОСОБА_2
ОСОБА_4, який заперечував проти
задоволення апеляційної скарги , як
безпідставної, представника КП" Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району Поліщук Л.П. та
представника КП " Керуюча дирекція
Шевченківського району " Мосенцевої
А.Ю. , які заперечували проти
задоволення апеляційної скарги,
вказуючи на те, що суд обґрунтовано
відмовив у задоволені позову,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені у апеляційній
скарзі доводи, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право
власностінабувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа,
яка добросовісно заволоділа чужим
майномі продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим
майномпротягом десяти років або
рухомим майном- протягом п'яти років,
набуває право власностіна це майно
(набувальна давність), якщо інше не
встановлено цим Кодексом.

Набуття права власності на земельну
ділянку за набувальною
давністюрегулюється законом.

Право власності на нерухоме майно,
що підлягає державній реєстрації,
виникає за набувальною давністю з
моменту державної реєстрації.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у п.9 постанови " Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав "
відповідно до частини першої статті 344
ЦК особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із
набуттям права власності за
набувальною давністю, суди повинні
враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа
при заволодінні чужим майном не знала і
не могла знати про відсутність у неї
підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо
особа не приховувала факт знаходження
майна в її володінні. Вжиття звичайних
заходів щодо забезпечення охорони
майна не свідчить про приховування
цього майна;

- володіння визнається безперервним,
якщо воно не переривалось протягом
всього строку набувальної давності. У
разі втрати не із своєї волі майна його
давнісним володільцем та повернення
цього майна протягом одного року або
пред'явлення протягом цього строку
позову про його витребування
набувальна давність не переривається
(частина третя статті 344 ЦК). Не
переривається набувальна давність,
якщо особа, яка заявляє про давність
володіння, є сингулярним чи
універсальним правонаступником,
оскільки в цьому разі вона може
приєднати до часу свого володіння
увесь час, протягом якого цим майном
володіла особа, чиїм спадкоємцем
(правонаступником) вона є (частина
друга статті 344 ЦК).

Судом встановлено, що 20.02.1996 року між
ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_1 укладено
договір, за яким остання купила 21/100
частину квартири АДРЕСА_1, яка
складається з двох кімнат загальною
площею 35, 2 кв.м., жилою площею 22, 5 кв.м. ,
що підтверджується договором
купівлі-продажу , зареєстрованому в
реєстрі за №5-806.(том 1, а.с.12-13).

20.04.1996 року ОСОБА_10 , який діяв від
свого імені та від імені свого
неповнолітнього сина ОСОБА_11, ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13, ОСОБА_14 продали ОСОБА_1 79/100
частини вищезазначеної квартири, що
складається з трьох кімнат загальною
площею 130, 6 кв.м, жилою площею 70, 4 кв.м.,
що підтверджується договором
купівлі-продажу, який зареєстрований в
реєстрі за № 5-1485 (том 1 , а.с.14-15).

14 вересня 2000 року Акціонерне
товариство закритого типу "Корпія" в
особі директора Обіхода В.Д. та ОСОБА_2
уклали договір купівлі-продажу
квартири згідно якого АТЗТ " Корпія"
продало , а ОСОБА_16 купив належну на
праві власності продавцю квартиру
АДРЕСА_1 , яка складається з п'яти жилих
кімнат , житловою площею 92,90 кв.м,
загальною площею 165,80 кв.м ( т.1 а.с.49).

08 квітня 2011 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до Обіхода  В.Д. та
ОСОБА_2 про визнання недійсним
договору купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 укладеного 14 вересня 2000 року
між АТЗТ " Корпія" та ОСОБА_16

Рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 26 грудня 2011
року позов ОСОБА_1 до ОбіходаВ.Д., ОСОБА_2
про визнання правочину недійсним та
визнання права власності на об'єкт
нерухомого майна задоволено.( т.1
а.с.190-198).

Ухвалою колегії суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва від 29
березня 2012 року зазначене рішення суду
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у задоволені позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання правочину
недійсним та визнання права власності
відмовлено.( т.1 а.с.213).

При цьому судом апеляційної
інстанції встановлено, що в 1997 році
позивачка внесла спірну квартиру до
статутного фонду АТЗТ " Корпія" , а тому
після внесення її до статутного фонду
підприємства право власності на неї у
позивачки припинилося і перейшло до
АТЗТ " Корпія" і на час укладення
договору купівлі-продажу 14.09.2000 року
квартира АДРЕСА_1 ОСОБА_1 не була
власником цієї квартири.

Рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 04 березня 2013
року, яке ухвалою Апеляційного суду м.
Києва від 20 травня 2013 року залишено без
змін, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ,
третя особа , Шевченківське РУ ГУ МВС
України в м. Києві про усунення
перешкод в користуванні власністю та
відшкодуванні шкоди задоволено
частково.

Виселено ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1
, яка належить на праві власності
ОСОБА_2І.( т.1 а.с.214-216).

Наведені обставини свідчать про те ,
що ОСОБА_1 знала про відсутність у неї
підстав для набуття права власності на
квартиру АДРЕСА_1 в м. Києві . Вона
оспорювала в установленому законом
порядку підстави набуття ОСОБА_2 право
власності на квартиру АДРЕСА_1,
рішенням суду їй відмовлено у визнанні
за нею права власності на зазначену
квартиру і виселено її з цієї квартири,
а відтак суд дійшов обґрунтованого
висновку про відсутність правових
підстав передбачених ст.344 ЦК України
до визнання за позивачкою права
власності на квартиру за набувальною
давністю.

В силу ч. 1, 2 ст. 331 ЦК України, право
власностіна нову річ, яка виготовлена
(створена) особою, набувається нею, якщо
інше не встановлено договоромабо
законом.

Особа, яка виготовила (створила) річ
зі своїх матеріалів на підставі
договору, є власником цієї речі.

Право власності на новостворене
нерухоме майно(житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна).

Якщо договоромабо законом
передбачено прийняття нерухомого
майна до експлуатації, право власності
виникає з моменту його прийняття до
експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме
майно відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ " Про судову практику в справах
про захист права власності на інших
речових прав" до завершення
будівництва (створення) майна, а якщо
договором або законом передбачено
прийняття нерухомого майна до
експлуатації, то до моменту прийняття
його до експлуатації, або якщо право
власності на таке нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, то до моменту
державної реєстрації право власності
на новостворене майно та об'єкт
незавершеного будівництва не виникає
(стаття 331 ЦК).

У зв'язку із цим до виникнення права
власності на таке майно право
власності існує лише на матеріали,
обладнання тощо, які були використані в
процесі цього будівництва (створення)
майна. Отже, законом не передбачено
можливість визнання права власності на
новостворене майно та об'єкт
незавершеного будівництва в судовому
порядку, якщо право власності на таке
майно не було зареєстроване раніше в
установленому законодавством порядку.

Розпорядженням Шевченківської
районної у м. Києві державної
адміністрації від 29 травня 1997 року № 552
"Про передачу в орендне користування
нежитлових приміщень" було надано в
оренду АТЗТ "Корпія " під творчу
майстерню горище по АДРЕСА_1 площею 160
кв.м. (том 1, а.с. 34).

Згідно Витягу з розпорядження
Київської міської державної
адміністрації від 23.11.1998 року № 2289 "Про
залучення інвесторів до
переобладнання горищ будинків та
заміни дахів на мансардні поверхи у м.
Києві" надано право АТЗТ"Корпія" та
громадянці ОСОБА_18 виступити
інвестором переобладнання орендованої
частини горища на мансардний поверх
будинку АДРЕСА_1 для розміщення житла
за умови передачі 30% площі мансарди для
забезпечення житлом громадян району,
які знаходяться на квартобліку або
перерахування на соціальний розвиток
району 30 % вартості площі мансарди( п.4
розпорядження) (том1, а.с. 35).

29.03. 1999 року ДКП Управління житлового
господарства Шевченківського району м.
Києва уклало з Генеральним директором
АТЗТ "Корпія" Обіходом В.Д., як
інвестором, на підставі статут
АТЗТ"Корпія" та керуючись
розпорядження Київської міської
державної адміністрації від 07. 03.1997
року № 273 "Про затвердження порядку
переобладнання горищ будинків та зміни
дахів на мансардні поверхи в
Шевченківському районі м. Києва",
розпорядженням міської державної
адміністрації про призначення
інвесторів, Положення "Про
переобладнання горищ будинків та
заміну на мансардні поверхи в
Шевченківському районі м. Києва",
затвердженого розпорядженням
Шевченківської районної державної
адміністрації від 23.02.1998 року № 249, було
укладено Інвестиційний контракт №17
про переобладнання горища будинку та
заміну даху на мансардний поверх
(далі-Контракт), за умовами якого УЖХ
передає інвестору площу горищного
приміщення 190 кв.м будинку АДРЕСА_1 з
метою її переобладнання під мансардний
поверх ( п.п. 1.1. Контракту )( том 1 а.с. 18-27,
38-40).

Згідно Витягу з розпорядження КМДА
від 03.03.2001 року № 379 "Про надання дозволу
на виготовлення проектно-кошторисної
документації на реконструкцію горищ та
забудову мансардних поверхів деяких
будинків в м. Києві ", внесено зміни до
розпорядження КМДА від 23.11.1998 року №2289
"Про залучення інвесторів до
переобладнання горищ будинків та
заміни дахів на мансардні поверхи у м.
Києві ", а саме: замінено АТЗТ "Корпія" та
надано право ОСОБА_1 виступати
інвестором реконструкції горища над
квартирою АДРЕСА_1.

30.05.2001 року між УЖГ та ОСОБА_1 було
укладено Інвестиційний контракт № 67/17
про реконструкцію горища АДРЕСА_1 , за
умовами якого УЖГ передає інвестору
площу горищного приміщення 147, 03 кв.м. в
будинку АДРЕСА_1 (а.с.45).

Висновком експерта № 1383від 26.06.2013
року за результатами проведення
експертного будівельно-технічного
дослідження квартири АДРЕСА_1
встановлено, що Об'ємно-планувальне
рішення квартири за фактом не
відповідає даним технічного паспорту
БТІ , що міститься в томі проекту "
Реконструкція орендованої частини
даху в межах квартири АДРЕСА_1 для
розміщення житла.

З порівняльних даних проектної
документації та результатів
візуального огляду встановлено
влаштування нових ( тих , що не існували
до реконструкції) конструктивних
елементів в обсязі даху - мансардного
поверху, а саме , балкону , внутрішніх
перегородок, санітарного-технічного та
електротехнічного обладнання,
віконних та дверних отворів,
опорядження стін, стель по покриття
підлог. Сполучення між четвертим та
мансардним поверхом здійснюється
через сходи.(1 а.с.141-161).

10 липня 2013 року відмовлено державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1 у
державній реєстрації права власності
на житлове приміщення , мансардний
поверх над квартирою 20 , що
розташоване : АДРЕСА_1 .т.1 а.с.162) .

За таких обставин, законом не
передбачено визнання права власності
на новостворене майно в судовому
порядку , оскільки таке майно не було
зареєстроване раніше в установленому
законодавством порядку.

Крім того , квартира АДРЕСА_1, яку
позивачка разом з жилим приміщенням
мансардного поверху над цією
квартирою просить визнати
новоствореним майном належить на праві
власності ОСОБА_2 , а не позивачці.

Посилання в апеляційній скарзі на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права є
необґрунтованим , оскільки колегія
суддів такого з матеріалів справи не
вбачає.

Судом з'ясовані обставини , що мають
значення для правильного вирішення
справи, висновки суду відповідають
вимогам закону та обставинам справи , а
тому колегія суддів дійшла висновку
про відсутність підстав до
задоволення апеляційної скарги та
скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК
України,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити, а рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 16 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів шляхом подання
до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: