Номер провадження: 22-ц/785/4704/14
Головуючий у першій інстанції Смаглій
Доповідач Косогор Г. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Одеської області в складі :

головуючого
Косогор Г.О.

суддів Ісаєвої
Н.В., Комлевої О.С.

при секретарі
Сілукової В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Одесі цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 19 березня 2014 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
(третя особа - ОСОБА_4) про стягнення
аліментів на повнолітню дитину,

встановила:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на повнолітню
дитину, вказуючи, що сторони перебували
у цивільному шлюбі з 1995 року по 2003 рік,
від якого мають повнолітню дитину -
доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є
студенткою. Дитина знаходиться на
утриманні позивача. Відповідач на
навчання дитини матеріальної допомоги
не надає.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримала.

Відповідач, посилаючись на те, що він
знаходиться в скрутному матеріальному
становищі, просив у позові відмовити.

Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 19 березня 2014 року позовні вимоги
ОСОБА_3 було задоволено частково:

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліменти на час навчання на утримання
повнолітньої дитини - доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини всіх
видів заробітку щомісяця, починаючи з 06
січня 2014 року та до досягнення дитиною
двадцяти трьох років. Право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання.

На дане рішення була принесена
апеляційна скарга ОСОБА_2, в якій
ставиться питання про скасування
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення про відмову у
задоволення позовних вимог ОСОБА_3 у
повному обсязі.

Заслухавши доповідача, який доповів
зміст оскаржуваного рішення, доводи
апеляційної скарги та заперечення на
неї, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
оскаржуваним рішенням
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 19 березня 2014 року позовні вимоги
ОСОБА_3 було задоволено частково:

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліменти на час навчання на утримання
повнолітньої дитини - доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини всіх
видів заробітку щомісяця, починаючи з 06
січня 2014 року та до досягнення дитиною
двадцяти трьох років..

Судова колегія не може погодитись з
таким висновком суду.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з яким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання

Згідно ч.1 ст. 182 СК України, при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментна; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Всупереч вищевказаному, судом першої
інстанції не врахував вказані вимоги
закону, а саме, не було враховано що у
відповідача ОСОБА_2 не має змоги
надавати матеріальну допомогу дитині,
оскільки, як вбачається з матеріалів
справи, відповідач є пенсіонером,
звільнений з військової служби у запас
за пунктом 65 підпунктом "В" - за станом
здоров"я ( а.с.43). та отримує пенсію у
розмірі 1 960 грн. 89 коп.(а.с.48),
знаходиться на «Д» обліку онкології з
тяжким захворюванням(а.с.44-47).

Суд першої інстанції не прийняв
вищевказані докази до уваги, та не
обґрунтував, чому саме суд не приймає
ці доводи до уваги.

Враховуючи вищевикладене, матеріальне
становище сторін, стан здоров'я
відповідача, судова колегія вважає, що
у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів необхідно
відмовити.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду
має бути законним и обґрунтованим, суд
обґрунтовує свої висновки тільки на
тих доказах, які були досліджені в
судовому засіданні.

Однак, в порушення даної норми суд
постановив своє рішення не на доказах,
а на припущеннях, які не відповідають
фактичним обставинам справи а також
матеріалам даної цивільної справи.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень, а суд згідно
ст. 11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну
справу в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Судова колегія вважає, що вказані
порушення призвели до неправильного
вирішення справи, а тому на підставі пп.
3,4 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої
інстанції скасовує та ухвалює нове
рішення.

Керуючись ст. 309 ч.1 пп. 3,4, 313-316 ЦПК
України, судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 19 березня 2014 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 (третя особа -
ОСОБА_4) про стягнення аліментів на
повнолітню дитину - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено на протязі двадцяти днів з
дня проголошення до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
___________________ Г.О. Косогор

Судді
___________________ О.С. Комлева

___________________ Н.В. Ісаєва