АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/834/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 27 Степаненко О. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
Нерушак Л. В. УХВАЛА
13 травня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоНерушак Л. В. суддівЄльцова
при секретаріВолвенко А.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 11 лютого 2014 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_6 про звернення стягнення
на предмет іпотеки ,-
в с т а н о в и л а :
Публічне акціонерне товариство
«УкрСиббанк» в особі Черкаського
управління Центрального регіонального
департаменту публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6
про звернення стягнення на предмет
іпотеки, посилаючись на те, що 30 січня
2007 року між АКІБ «УкрСиббанк»,
правонаступником якого по всіх правах
та зобов'язаннях виступає ПАТ
«УкрСиббанк», та ОСОБА_7 було укладено
договір про надання споживчого кредиту
Згідно з кредитним договором позивач
надав відповідачу ОСОБА_7 кредит у
формі поновлюваної кредитної лінії в
дол. США, на строк користування з 30
січня 2007 року до 29 січня 2018 року (п. 1.2.1.,
п.1.2.2. кредитного договору), зі сплатою
процентів за користування кредитом, з
розрахунку 12,3 % річних протягом перших
30-и календарних днів з дати видачі
кредиту (п. 1.3.1. кредитного договору), за
користування кредитними коштами в
межах графіку кредитування.
В якості забезпечення виконання ОСОБА_7
зобов'язань за кредитним договором, між
позивачем та відповідачами ОСОБА_8 та
ОСОБА_6 було укладено договір іпотеки №
якого було визначено, що відповідачі
ОСОБА_8 та ОСОБА_6 передали в іпотеку
позивачу нерухоме майно - житловий
будинок, загальною площею 80,7 кв.м ,
заставною вартістю 420 350,00 грн., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який є
їх власністю на підставі договору
дарування частини будинку від 23
листопада 1999 pоку, договору
купівлі-продажу від 23 серпня 2001 року.
Згідно Розділу 11, п. 5.5. кредитного
договору позивач має право вимагати
дострокового повернення кредиту,
нарахованих процентів та комісій у
випадку порушення ОСОБА_7 умов щодо
термінів сплати кредиту та процентів
за кредитним договором.
Позивач вказує, що відповідач ОСОБА_7 з
березня 2009 року систематично, всупереч
умовам кредитного договору, порушує
умови кредитування, графіку погашення
не дотримується, предмет іпотеки не
страхує, тому позивач скористався
своїм, передбаченим кредитним
договором правом на дострокове
стягнення кредиту, процентів та пені.
Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 21 грудня 2010 року
позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено,
стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПАТ
«УкрСиббанк» заборгованість за
кредитним договором у сумі 50035,43
доларів США, що еквівалентно 395760,24 грн.;
500 грн. неустойки та 1820,00 грн. судових
витрат. З метою стягнення коштів у
зазначеній сумі, звернуто стягнення на
переданий в іпотеку ПАТ «УкрСиббанк»
відповідачами ОСОБА_9, ОСОБА_6, житловий
будинок, згідно договору іпотеки, який
знаходиться у АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Черкаської
області від 06 червня 2011 року рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 21 грудня 2010 року змінено,
виключено з резолютивної частини
вказівку про звернення стягнення на
предмет іпотеки - житловий будинок у
АДРЕСА_1 який належить на праві
власності ОСОБА_9 та ОСОБА_6 та передано
в іпотеку згідно договору № 45805 від 30
січня 2007 року та відмовлено ПАТ
«УкрСиббанк» в даній частині позовних
вимог. В іншій частині рішення суду
першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 28 вересня 2011
року рішення Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 21 грудня
2010 року та рішення апеляційного суду
Черкаської області від 06 червня 2011 року
скасовано в частині вирішення питання
про звернення стягнення на предмет
іпотеки, а справу в цій частині
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції. Рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 21 грудня 2010 року та рішення
апеляційного суду Черкаської області
від 06 червня 2011 року в частині
стягнення заборгованості за кредитним
договором та неустойки залишено без
змін.

Ухвалою Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 07 травня 2012 року
змінено процесуальний статус ПАТ
«УкрСиббанк» - як позивача у справі, а
саме: замість Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» залучено до
участі у справі правонаступника
позивача - ПАТ «Дельта Банк» - як нового
позивача.

Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 11 лютого 2014 року
позов Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_6 про звернення стягнення
на предмет іпотеки задоволено.

В рахунок погашення заборгованості по
договору про надання споживчого
кредиту № 0 від 30 січня 2007
року в розмірі 50035,43 дол. США, що в
гривневому еквіваленті по курсу НБУ
7,9096 грн. за 1 дол. США становить 395760,24
грн., звернено стягнення на предмет
іпотеки - житловий будинок за адресою:
АДРЕСА_1 загальною площею - 80,7 кв. м,
житловою площею - 28,4 кв. м з прибудовою,
позначеною на плані літ. А-1, літню кухню
- літ. Б, вбиральню - літ. В, огорожу - літ.
1,2,4, свердловину - літ. 3, що належить
ОСОБА_8, ОСОБА_6 на підставі договору
дарування частини жилого будинку від 23
листопада 1999 року, посвідченого
приватним нотаріусом Черкаського
міського нотаріального округу
Черкаської області ОСОБА_12. (
реєстраційний № 3823); договору
купівлі-продажу від 23 серпня 2001 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Черкаського міського нотаріального
округу Черкаської області ОСОБА_11 (
реєстраційний № 2731); рішення
Соснівського районного суду м. Черкаси
№ б/н 28 грудня 2006 року, шляхом
реалізації його на прилюдних торгах,
визначивши початкову ціну предмета
іпотеки суб'єктом оціночної діяльності
в рамках виконавчого провадження.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_6 подала на рішення
апеляційну скаргу. В апеляційній
скарзі апелянт посилається на те, що
рішення суду є неправильним, прийнято з
порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права. Просить рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 11 лютого 2014 року скасувати,
а справу направити до того ж самого
суду на новий розгляд в іншому складі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, які з'явилися в судове
засідання, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду першої
інстанції залишенню без змін, виходячи
з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що оскільки відповідач ОСОБА_7
зобов'язання за кредитним договором не
виконав, як і не виконав рішення судів,
в зв'язку з чим в рахунок погашення
заборгованості по договору про надання
споживчого кредиту № від 30 січня
2007 року в розмірі 50035,43 доларів США, що в
гривневому еквіваленті по курсу
Національного Банку України 7,9096 грн. за
1 долар США становить 395760,24 грн.,
звернуто стягнення на предмет іпотеки,
яке належить ОСОБА_9, ОСОБА_6 - майновим
поручителям відмінним від
позичальника, шляхом його реалізації
на прилюдних торгах, з можливим
визначенням початкової ціни предмета
іпотеки суб'єктом оціночної діяльності
в рамках виконавчого провадження.

Колегія суддів вважає, що висновки суду
першої інстанції є обґрунтованими і
відповідають обставинам справи та
вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи, що
між АКІБ «УкрСиббанк»,
правонаступником якого по всіх правах
та зобов'язаннях виступає ПАТ
«УкрСиббанк», та ОСОБА_7 30 січня 2007 року
було укладено договір про надання
споживчого кредиту № 0.

30 січня 2007 року в забезпечення
виконання зобов'язань за даним
кредитним договором між ОСОБА_8, ОСОБА_6
та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено
договір іпотеки № 45805, згідно якого
іпотекодавець передав в іпотеку
нерухоме майно - житловий будинок, який
знаходиться в АДРЕСА_1

Відповідно до Розділу 4 договору
іпотеки, у разі невиконання
відповідачем ОСОБА_7 своїх
зобов'язань по кредитному договору чи
договору іпотеки, позивач має право
звернути стягнення на предмет іпотеки,
та задовольнити за рахунок нього свої
вимоги у повному обсязі, включаючи
відсотки, відшкодування збитків,
завданих простроченням виконання,
включаючи пеню та інші штрафні санкції,
а також витрати, пов'язані зі
зверненням стягнення на предмет
іпотеки.

Із матеріалів справи вбачається, що 21
грудня 2010 року Придніпровським
районним судом м. Черкаси винесено
рішення про стягнення з ОСОБА_7 на
користь ПАТ «УкрСиббанк»
заборгованості за кредитним договором
у сумі 50035,43 доларів США, що
еквівалентно 395760,24 грн.; 500 грн.
неустойки та 1820,00 грн. судових витрат.
Дане рішення вступило в законну силу,
оскільки апеляційним судом Черкаської
області від 06 червня 2011 року та ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України
від 28 вересня 2011 року залишено без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України
«Про іпотеку» за рахунок предмета
іпотеки іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Згідно ст. 33 даного Закону, у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про
іпотеку», у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки у рішенні суду
зазначаються: загальний розмір вимог
та всі його складові, що підлягають
сплаті іпотекодержателю з вартості
предмета іпотеки; опис нерухомого
майна, за рахунок якого підлягають
задоволенню вимоги іпотекодержателя;
заходи щодо забезпечення збереження
предмета іпотеки або передачі його в
управління на період до його
реалізації, якщо такі необхідні; спосіб
реалізації предмета іпотеки шляхом
проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу,
встановленої статтею 38 цього Закону;
пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації.

Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Так, зобов'язання припиняється з
підстав, передбачених договором або
законом (частина перша статті 598 ЦК).
Такі підстави, зокрема, зазначені у
статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК.

Наявність судового рішення про
задоволення вимог кредитора, яке не
виконано боржником, не припиняє
правовідносин сторін кредитного
договору, не звільняє останнього від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання сум,
передбачених частиною другою статті 625
ЦК, оскільки зобов'язання залишається
невиконаним належним чином відповідно
до вимог статей 526, 599 ЦК.

Виходячи із вищевикладеного, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку, задовольнивши позовні вимоги
ПАТ «Дельта Банк», та звернув стягнення
на предмет іпотеки.

Доводи апелянта про те, що суд
неналежним чином повідомив її про час
та дату розгляду справи, в зв'язку з чим
вона не змогла з'явитися до суду не
підлягають до задоволення, оскільки не
впливають на висновки суду про
обґрунтованість позовних вимог і не
спростовують доведеність вимог
позивача.

Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, зобов'язані повідомити
суд про зміну свого місця проживання
(перебування, знаходження) або
місцезнаходження під час провадження
справи. У разі відсутності заяви про
зміну місця проживання або
місцезнаходження судова повістка
надсилається на останню відому судові
адресу і вважається доставленою,
навіть якщо особа за цією адресою не
проживає або не знаходиться.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, зобов'язані
повідомляти суд про причини неявки у
судове засідання. У разі
неповідомлення суду про причини неявки
вважається, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, не з'явилися
в судове засідання без поважних причин.

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідачу ОСОБА_6 судом першої
інстанції неодноразово направлялися
судові повістки, про отримання яких,
свідчать підписи на повідомленнях про
вручення рекомендованих поштових
відправлень. Також їй була направлена
повістка на судове засідання,
призначене на 11 лютого 2014 року, та
згідно розписки з приміткою про дату
вручення, дана повістка отримана
адресатом в строки визначені ЦПК
України. В розгляді справи також
приймав участь її чоловік - відповідач
ОСОБА_8, який був належним чином
повідомлений про дату та час розгляду
справи та мав можливість повідомити
дружині про рух справи і прийняті
рішення.

Інших доводів, які б спростовували
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції, апеляційна
скарга не містить.

Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції повно та всебічно з'ясовано
всі обставини справи, доказам дана
належна правова оцінка, а постановлене
рішення є законним та обґрунтованим,
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права.

Виходячи з викладеного, доводи
апелянта носять суб'єктивний характер,
не знайшли свого підтвердження в
матеріалах справи та не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Посилання апелянта, що рішення суду
першої інстанції є незаконним не
підтверджено доказами та не наведено
підстав, визначених у ст. 309 ЦПК
України, які б давали підстави для
скасування рішення суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
по справі.

Судова колегія приходить до висновку,
що доводи апеляційної скарги не є
суттєвими і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
тому підстави для скасування
оскаржуваного рішення суду першої
інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 11 лютого 2014 року у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 про звернення
стягнення на предмет іпотеки - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :