Справа № 583/1117/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року
м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської
області в складі:

головуючого
Мовчан Н.В.,

за участі секретаря
Статівки О.В.,

позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Охтирського
міськрайонного суду Сумської області
цивільну справу

за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

до ОСОБА_4, Охтирського міськрайонного
сектору Управління державної
міграційної служби України в Сумській
області

про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням та зняття з реєстраційного
обліку, -

встановив:

31 березня 2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4,
Охтирського міськрайонного сектору
УДМС України в Сумській області, в
якому просять визнати ОСОБА_4 таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням за адресою АДРЕСА_1
внаслідок добровільного припинення
права приватної власності на належну
йому частину квартири, позбавлення
його права користування житловим
приміщенням з підстав припинення права
володіння та користування житловим
приміщенням із зняттям ОСОБА_4 з
паспортної реєстрації в зазначеній
квартирі.

В обґрунтування своїх вимог позивачі
посилаються на те, що їм та ОСОБА_4 на
праві спільної сумісної власності
належала квартира АДРЕСА_1. Квартира
була приватизована і при державній
реєстрації визнано за кожним власником
по 1/4 ідеальній частці квартири. ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ОСОБА_4 продав свою
частку в квартирі ОСОБА_3, яка є його
рідною сестрою, на підставі до договору
купівлі-продажу від 03.03.2014року.

У 2008 році ОСОБА_4 засуджений за скоєння
злочину і на теперішній час відбуває
покарання у виді позбавлення волі у
Сумській виправній колонії № 116
Держдепартаменту України з питань
виконання покарань.

На думку позивачів, з припиненням права
власності на частку квартири у зв'язку
з відчуженням її своїй сестрі, членом
сім'ї якої він не являється, ОСОБА_4
втратив право на користування
квартирою АДРЕСА_1 без наявності на те
інших правових підстав з
співвласниками квартири для
користування нею, а перебування
відповідача в місцях позбавлення волі
позбавляє можливості по вчиненню дій
по скасуванню паспортної реєстрації
без його участі, що і стало причиною
звернення до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримав позовні вимоги і просив їх
задовольнити з підстав, викладених в
ньому. Додатково пояснив, що наявність
реєстрації у квартирі ОСОБА_4 позбавляє
власників квартири можливості її
продати та виїхати в інше місце
проживання.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилися, подали
клопотання про розгляд справи за їх
відсутності.

ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився,
копію позовної заяви та додані до неї
документи отримав через адміністрацію
Сумської виправної колонії № 116, про що
свідчить його розписка від 18 квітня
2014року. Письмових заперечень чи
будь-яких пояснень зі сторони
відповідача до суду не надано.

Відповідач Охтирський МС УДМС України
в Сумській області про дату, час і місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, представник в судове засідання
не зявився про причини неявки суд не
повідомив.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку позов не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що відповідно до
свідоцтва про право власності на житло
від 25.07.1994р. квартира АДРЕСА_1 була
приватизована та належала на праві
спільної сумісної власності ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що
підтверджується матеріалами справи. (
а.с. 7).

01 серпня 1994 року зазначена квартира
зареєстрована Охтирським міжрайонним
бюро технічної інвентаризації на праві
приватної власності за ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з зазначенням по 1/4
частини квартири кожному. ( а.с.7 на
звороті).

На підставі договору купівлі-продажу
частини квартири від 03 березня 2014року,
посвідченого приватним нотаріусом
Охтирського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 за реєстровим № 161,
ОСОБА_4 продав ОСОБА_3 належну йому 1/4
частини квартири АДРЕСА_1, що
підтверджується копією договору. (а.с.
10-11)

Встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є
сином позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження серія НОМЕР_1 від 15.04.1987р.,
яка знаходиться в матеріалах
справи.(а.с. 40)

Встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 зареєстровані в АДРЕСА_1 з
22.08.1989р., відповідач народився
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 ЦК України (1963р.),
місцем проживання неповнолітніх, що не
досягли п'ятнадцяти років, визнається
місце проживання їх батьків.

На даний час в квартирі зареєстровані
ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що
підтверджується матеріалами справи.
(а.с. 14, 16, 33, 35)

Таким чином, відповідач був
зареєстрований у АДРЕСА_1, як член сім'ї
наймача квартири, до того, як квартира
була приватизована та він продав свою
частку квартири сестрі, та на даний час
залишається зареєстрованим у спірній
квартирі, в якій також зареєстровані
члени його сім'ї, а саме: мати та батько.

В судовому засіданні позивач пояснив,
що з моменту взяття під варту його сина
- ОСОБА_4, тобто з 2007року, останній у
спірній квартирі не проживає.

Згідно ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може
бути виселений із займаного приміщення
або обмежений у праві користування
жилим приміщенням інакше як із підстав
і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст. 405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Відповідно до ч. 1, п. 7 ч.3 ст. 71 ЖК України
при тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. Жиле приміщення зберігається
за тимчасово відсутнім наймачем або
членами його сім'ї понад шість місяців
у випадку взяття під варту або
засудження до арешту, обмеження волі,
позбавлення волі на певний строк чи
довічне позбавлення волі протягом
усього часу перебування під вартою або
відбування покарання, якщо в цьому
будинку, квартирі залишилися проживати
інші члени сім'ї.

Згідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів
сім'ї власника будинку належать особи,
зазначені в частині другій статті 64
цього Кодексу (дружина наймача, їх діти
і батьки). Припинення сімейних відносин
з власником будинку не позбавляє їх
права користування займаним
приміщенням.

ОСОБА_4 на теперішній час відбуває
покарання у Сумській виправній колонії
№ 116 , що підтверджується матеріалами
справи.

З огляду на викладене, суд вважає, що
ОСОБА_4 відсутній у квартирі АДРЕСА_1 з
поважної причини, його право на
користування вказаною квартирою, в
якій залишилися проживати члени сім'ї
відповідача, за ним зберігається
протягом усього часу відбування
покарання, тому позов не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 215 ЦПК
України, ст. 405 ЦК України, ст. ст. 64, 71, 72,
156 ЖК України, суд-

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Охтирського
міськрайонного сектору Управління
державної міграційної служби України в
Сумській області про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, та зняття з
реєстраційного обліку, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
Апеляційний суд Сумської області через
Охтирський міськрайонний суд
Сумської області протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 19 травня
2014року.

Суддя

Охтирського міськрайонного суду

Сумської області
Н.В.Мовчан