РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 453/1653/13-ц

№ провадження 2/453/45/14

07.03.2014 року
м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської
області

у складі: головуючого - судді
Брони А.Л.,

при секретарі
Павкевич Н.Я.,

з участю позивача
ОСОБА_1,

відповідача
Сидорака О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за позовом
ОСОБА_1 до ліквідатора - арбітражного
керуючого Сидорака Олексія
Олексійовича про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
компенсації за її несвоєчасну виплату
та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ліквідатора - арбітражного керуючого
Сидорака О.О. про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
компенсації за її несвоєчасну виплату
та відшкодування моральної шкоди. У
обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що з 01.05.2012 року по
31.01.2013 року працював у Сколівському
державному підприємстві комунального
господарства Сколівської РДА, яке було
визнано банкрутом та відносно якого
відкрито ліквідаційну процедуру.
Вказав, що на день звільнення йому не
було виплачено всіх сум, що належали
йому від підприємства згідно трудового
договору. Вважає, що такими діями
відповідача йому було завдано
моральної шкоди, розмір якої становить
5000 гривень, яку він просить стягнути у
судовому порядку разом з
заборгованістю по заробітній платі в
сумі 14 352,70 гривень та компенсацією за
її несвоєчасну виплату у розмірі 23 653,60
гривень.

Під час судового розгляду справи
позивач уточнив позовні вимоги,
зокрема просив суд стягнути з
відповідача компенсацію за
невикористану відпустку в сумі
1 334,50 гривень, компенсацію за
несвоєчасну виплату заробітної плати в
розмірі 36 301 гривень, моральну шкоду в
розмірі 8 000 гривень та нарахувати
надбавку за статус гірської
місцевості.

У судовому засіданні позивач уточнені
позовні вимоги підтримав з
вищенаведених підстав, просив їх
задовольнити у повному обсязі.

Відповідач подав до суду заперечення
проти позову, в якому зазначив, що
згідно ухвали Господарського суду
Львівської області від 29.05.2013 року з
позивачем було досягнуто домовленість
про виплату йому заборгованості по
заробітній платі в сумі 10 723,76 гривень,
яка буде виплачена позивачу за рахунок
грошових коштів, отриманих від
реалізації наявного майна
підприємства-банкрута.

У судовому засіданні відповідач проти
задоволення позовних вимог заперечив,
посилаючись на вищевказані обставини,
у задоволенні позову просив відмовити
в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні
пояснила, що позивач на підставі
строкового трудового договору
працював з 01.05.2012 року по 31.01.2013 року
працював у Сколівському ДПКГ
Сколівської РДА, яке було визнано
банкрутом та відносно якого відкрито
ліквідаційну процедуру. Зазначила, що
за умовами даного договору ОСОБА_1
нараховувалась заробітна плата в
розмірі законодавчо визначеного
розміру мінімальної заробітної плати.
При цьому також вказала, що нарахування
відпускних не проводилось, оскільки
такі нараховуються за основним місцем
праці, а не за трудовим договором,
укладеним з підприємством-банкрутом.

Заслухавши пояснення позивача,
відповідача, свідка, дослідивши
матеріали справи, всебічно і повно
з`ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об`єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд вважає,
що у задоволенні позову слід відмовити
з наступних підстав.

Постановою Господарського суду
Львівської області від 27.08.2009 року
Сколівське державне підприємство
комунального господарства Сколівської
РДА визнано банкрутом та відкрито
ліквідаційну процедуру, ліквідатором у
справі призначено арбітражного
керуючого Сидорака О.О.

На день розгляду даної справи
ліквідаційна процедура вказаного
підприємства за клопотанням
відповідача продовжена ухвалою
Господарського суду Львівської
області від 22.01.2014 року на три місяці.

З матеріалів справи вбачається, що
01.05.2012 року між Сколівським ДПКГ
Сколівської РДА в особі ліквідатора -
арбітражного керуючого Сидорака О.О. та
ОСОБА_4 було укладено трудовий договір
№ 03, умовами якого передбачено, що за
виконання обов`язків працівнику
щомісячно виплачується заробітна
плата за рахунок коштів
підприємства-банкрута, розмір
посадового окладу складає розмір
мінімальної заробітної плати, яка
встановлена в даному періоді
нарахування працівнику
підприємства-банкрута у відповідності
до вимог чинного законодавства
України.

Згідно копії довідки № 214 від 29.05.2013
року, наданої Сколівським ДПКГ
Сколівської РДА розмір заробітної
плати позивача відповідно до вказаного
трудового договору становить 10 723,76
гривень, про виплату якої між сторонами
було досягнуто домовленість, що
вбачається з ухвали Господарського
суду Львівської області від 29.05.2013 року.

В судовому засіданні встановлено, що
22.01.2014 року позивач звернувся до
Господарського суду Львівської
області з заявою про стягнення
заборгованості по заробітній платі в
сумі 10 770 гривень, розрахункових
відпускних, що становлять 1 334,50 гривень,
1 474,70 гривень надбавки за статус
гірської місцевості, 36 301 гривень
компенсації за несвоєчасну виплату
заробітної плати та відшкодування
моральної шкоди в сумі 8 000 гривень.

Ухвалою Господарського суду
Львівської області від 22.01.2014 року
вимоги позивача в сумі 10 723,76 гривень
були визнанні, в задоволенні решти
вимог - відмовлено.

Оскільки ліквідаційна процедура
підприємства-банкрута Сколівського
ДПКГ Сколівської РДА триває, визнана
заборгованість по заробітній платі в
сумі 10 723,76 гривень буде
виплачена позивачу за рахунок грошових
коштів, отриманих від реалізації
наявного майна підприємства-банкрута.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Суд не бере до уваги твердження
позивача про те, що відповідач не мав
права на укладення строкового
трудового договору, у зв`язку з цим, що в
ліквідаційній процедурі трудові
відносини не виникають, оскільки таке
спростовується нормою ч. 4 ст. 3-1 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (в редакції до
19.01.2013 року, яка діяла на момент
укладення трудового договору),
відповідно до якої арбітражний
керуючий має право залучати для
забезпечення виконання своїх
повноважень на договірних засадах
інших осіб та спеціалізовані
організації з оплатою їх діяльності за
рахунок боржника, якщо інше не
встановлено цим Законом чи угодою з
кредиторами.

Ураховуючи наведене, суд дійшов
висновку про те, що відповідачем,
правомірно, для забезпечення виконання
своїх повноважень на договірних
засадах було залучено позивача з
оплатою його діяльності за рахунок
боржника, яким є Сколівське державне
підприємство комунального
господарства Сколівської РДА, а тому
позовні вимоги ОСОБА_1 до ліквідатора -
арбітражного керуючого Сидорака О.О.
про стягнення заборгованості по
заробітній платі, компенсації за її
несвоєчасну виплату і невикористану
відпустку, відшкодування моральної
шкоди та нарахування надбавки за
статус гірської місцевості є
безпідставними, такими, що не
підлягають задоволенню та з приводу
яких Господарським судом Львівської
області 22.01.2014 року у справі про
банкрутство Сколівського державного
підприємства комунального
господарства Сколівської РДА було
постановлено ухвалу.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212, 213, 215 ЦПК
України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
ліквідатора - арбітражного керуючого
Сидорака Олексія Олексійовича про
стягнення заборгованості по
заробітній платі, компенсації за її
несвоєчасну виплату та відшкодування
моральної шкоди відмовити за
безпідставністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через місцевий
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя