Провадження №2/485/403/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 травня 2014 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області у
складі: головуючого судді - Квєтка І.А.,

при секретарі - Шеремет Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Снігурівка цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2014 року до Снігурівського
районного суду за підсутністю надійшла
вказана цивільна справа.

Позивач -ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся
до суду із зазначеним позовом, який
обгрунтовує тим, що 30.01.2008 року між
банком та ОСОБА_1 укладено кредитний
договір № NKХRRC11950002 за умовами якого
банк надав відповідачу кредит у
розмірі 6062, 60 грн. зі сплатою відсотків
за користування грошовими коштами у
розмірі 12% річних на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Оскільки відповідачка порушила свої
зобов'язання щодо своєчасного
повернення кредитних коштів та сплати
передбачених договором відсотків,
станом на 18.03.2014 року за нею рахується
заборгованість в загальному розмірі
43949,19 грн., яка складається із
заборгованості по тілу кредиту - 6062,62
грн., процентам за користування
кредитом у сумі 1017,58 грн., 2509,99 грн. - по
комісії за користування кредитом, пені
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором в сумі 31 789,99
грн., а також штрафів згідно п.5.3 Умов та
правил надання банківських послуг: 500
грн. фіксована частина, 2069,01 грн.
процентна складова, яку позивач
просить стягнути з відповідача, а також
судові витрати у розмірі 439,49 грн.

В судове засідання належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи представник позивача
не з'явилася, суду надала заяву про
розгляд справи у її відсутність, позов
підтримує, проти заочного рішення не
заперечує.

Відповідачка у судове засідання не
з'явилася, належним чином
повідомлялася про дату, час та місце
розгляду справи, про причини неяки суду
не повідомила, а тому суд, на підставі
ст.224 ЦПК України вважає за можливе
ухвалити заочне рішення по справі.

Дослідивши докази по справі, суд
прийшов до наступного.

Між сторонами склалися договірні
цивільно-правові зобов"язання.

Як встановлено судом, 30.01.2008 року між
ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником
якого є ПАТ КБ "ПриватБанк" (а.с.11) та
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
№ NKХRRC11950002 (далі - договір), за умовами
якого позивач надав відповідачу
строковий кредит у сумі 6062,62 грн. на
придбання товару, а також у розмірі 232,62
грн. на оплату страхового платежі, зі
сплатою за користування кредитом
відсотків у розмірі 1,0 % на місяць на
суму залишку заборгованості,
одноразової винагороди за надання
фінансового інструменту у розмірі 530
грн. та щомісячної винагороди за
надання фінансового інструменту у
розмірі 109.13 грн. строком до 30.01.2011 року в
обмін на зобов'язання з повернення
кредиту, сплати відсотків, винагороди,
комісії в зазначені в Заяві та Умовах
надання споживчого кредиту фізичним
особам ("Розстрочка") (СТАНДАРТ) строки.
Загальний щомісячний платіж для
погашення заборгованості за договором
було встановлено у розмірі 310,98 грн.,
який відповідач зобов'язався
сплачувати з 20 по 25 число кожного
місяця (п.п.1.1. Договору). При порушенні
позичальником зобов'язань із погашення
кредиту, позичальник сплачує Банку
пеню, розмір якої зазначений у п.5.1. Умов
за кожен день прострочки.

Як вбачається з цієї заяви, відповідач
погодився, що дана заява разом з
умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам ("Розстрочка")
(Стандарт) і Тарифами складають між ним
та банком кредитно-заставний договір
(а.с.3).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК
України).

Договір є обов"язковим для виконання
сторонами (ст.629 ЦК України).

Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Згідно ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

У разі порушення зобов"язання настоють
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: зміну
умов зобов"язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди (ст.611 ЦК України).

Порушенням зобов"язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов"язання
(неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов"язання є
прострочення - невиконання
зобов"язання в обумовлений сторонами
строк.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 належним
чином не виконувала зобов'язання по
сплаті щомісячного платежу по
погашенню кредиту у встановленому
розмірі, у зв'язку з чим станом на 18.03.2014
року має заборгованість перед банком
по тілу кредиту - 6062,62 грн., за
відсотками - 1017,58 грн., 2509,99 грн. - по
комісії.

Вказана заборгованість підтверджена
розрахунком (а.с. 2-3).

За такого, суд приходить до висновку
про обґрунтованість позовних вимог у
цій частині.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.546 та
ст..549 ЦК України зобов'язання
забезпечується, зокрема, неустойкою,
яка визначається як пеня і штраф і є
грошовою сумою чи іншим майном, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення зобов'язання. Сплата
неустойки є правовим наслідком у разі
порушення зобов'язання (п.3 ч.1 ст.611 ЦК).

Згідно з 5.1 Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам ("Розстрочка")
(Стандарт), у випадку несвоєчасного
погашення заборгованості по кредиту,
відповідач зобов'язався сплатити
позивачу пеню у розмірі 1,25 % від суми
простроченої заборгованості по
кредиту за кожний день прострочки, але
не менше 1 гривні.

Відповідно до п.5.3 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
("Розстрочка") (Стандарт), при порушенні
відповідачем строків платежів по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбачених договором більш ніж на 30
днів, відповідач зобов'язаний сплатити
позивачу штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від
суми заборгованості.

Таким чином є правомірним стягнення з
відповідача пені та штрафу, як наслідок
невиконання покладеного зобов'язання,
однак в іншому розмірі, ніж просить
позивач, виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Конституційний суд у своєму рішенні
від 11.07.2013 року № 7-рп/2013 у справі за
конституційним зверненням громадянина
ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення
положень другого речення преамбули
Закону України "Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" (справа №1-12/2013) виходив з
того, що вимога про нарахування та
сплату неустойки за договором
споживчого кредиту, яка є явно
завищеною, не відповідає передбаченим
у пункті 6 статті 3, частині третій
статті 509 та частинах першій, другій
статті 627 Кодексу засадам
справедливості, добросовісності,
розумності як складовим елементам
загального конституційного принципу
верховенства права. Наявність у
кредитора можливості стягувати із
споживача надмірні грошові суми як
неустойку спотворює її дійсне правове
призначення, оскільки із засобу
розумного стимулювання боржника
виконувати основне грошове
зобов'язання неустойка перетворюється
на несправедливо непомірний тягар для
споживача та джерело отримання
невиправданих додаткових прибутків
кредитором.

Як встановлено судом, основна сума
заборгованості відповідача перед
банком (тіло, проценти, комісії) складає
9590,19 грн., розмір неустойки, яку просить
стягнути банк з відповідача, крім
штрафу, 31789,99 грн., що не відповідає вище
зазначеним засадам розумності та
справедливості, співмірності розміру
збитків до суми заборгованості за
основним зобов'язанням, тому суд вважає
за необхідне зменшити розмір пені, що
підлягає стягненню до 10 000 грн., а також
стягнути штраф у розмірі 500 грн.
(фіксована частина) та 2069,01 грн.
(процентна складова).

Ураховуючи наведене, суд приходить до
висновку про задоволення позову в
частині стягнення з відповідача
заборгованості по кредитному договору
в сумі 22 159, 2 грн., з яких заборгованість
по тілу кредиту - 6062,62 грн., процентам -
1017,58 грн., 2509,99 - комісія, штрафи - 500 грн.
фіксована частина, 2069,01 грн. процентна
складова, а також 10 000 грн. пені.

Відповідно до статті 88 ЦПК України на
користь позивача з відповідача
підлягає стягненню судовий збір в
розмірі 433, 30 грн.

Керуючись ст.57-60, 212-215, 224-232 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк" () 22159 грн. 2
коп. заборгованості за кредитним
договором №NKХRRC11950002 від 30.01.2008 року, а
саме: 6062 грн. 62 коп. заборгованості за
кредитом, 1017 грн. 58 коп. заборгованості
по процентам за кредитом, 2509 грн.99 коп.
заборгованості по комісії за
користування кредитом, 500 грн. штраф
(фіксована частина), 2069 грн.01 коп.штраф
(процентна складова), 10 000 грн. пені, та 433
грн. 30 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана позивачем протягом 10 днів з
дня отримання його копії, через
Снігурівський районний суд.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом за письмовою заявою відповідача
до суду, що його ухвалив, з поданням
такої заяви у десятиденний термін з дня
отримання копії рішення.

СУДДЯ