Справа № 232/436/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року
м. Кіровське

Кіровський міський суд Донецької
області у складі:

головуючого судді
Артеменко Л.І.,

при секретарі
Євсєєвій Ю.М.

за участю представника
відповідача Цокурової О.М.

розглянув у відкритому судовому
засіданні у залі суду № 2 справу за
заявою Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
місті Кіровське про відстрочку
виконання рішення, стягувач: ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2014 року відповідач звернувся
до суду з вказаною заявою, мотивуючи
тим, що відповідно до пп. 2 п.44 розділу 2
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
із кошторису Фонду виключено
асигнування на відшкодування
моральної шкоди, та внесено зміни до п.
3 розділу Х1 «Прикінцеві положення»
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
(далі - Закон), про припинення з 1 січня
2008 року відшкодування Фондом моральної
шкоди потерпілим незалежно від часу
настання страхового випадку, а тому
бюджетом Фонду на 2014 рік не передбачені
кошти на виконання судових рішень про
стягнення грошових сум на
відшкодування моральної шкоди. З цих
підстав вони не можуть виконати
рішення Кіровського міського суду
Донецької області від 07 березня 2014
року, залишене без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області
від 4 квівтня 2014 року, яким стягнуто на
користь ОСОБА_2 12000 гривень на
відшкодування моральної шкоди. Як
зазначає відповідач, примусове
виконання рішення суду призведе до
порушення законних прав інших
потерпілих на виробництві, щодо яких у
заявника існують певні обов'язки.
Вважаючи вказані обставини виключними,
які виключають можливість виконання
рішення, з метою захисту інтересів
Фонду, просили відстрочити виконання
судового рішення до 1 січня 2015 року.

У судовому засіданні представник
відповідача підтримала заяву в повному
обсязі з наведених в ній підстав та
просила надати відстрочку до 01 січня
2015 року. Суду пояснила, що протягом
останніх років, незважаючи на
постановлені судами рішення про
стягнення моральної шкоди, бюджетами
відділення не передбачались витрати на
відшкодування моральної шкоди за
рішеннями судів. Підтвердила, що
постанова ВДВС про відкриття
виконавчого провадження до відділення
надходила.

Позивач ОСОБА_2 16 квітня 2014 року надав
суду заяву. В якій просив справу
розглянути без його участі, в
задоволенні вимог відмовити.

Заслухав представника відповідача,
дослідивши надані матеріали та
матеріали цивільної справи, судом
встановлені такі факти та відповідні
їм правовідносини.

Рішення по справі постановлено
місцевим судом 7 березня 2014 року,
набуло законної сили 4 квітня 2014 року,
справа повернута з Апеляційного суду
Донецької області 15 квітня 2014 року,
виконавчий лист позивачем не
отриманий, заяву про видачу
виконавчого листа позивач суду станом
на 23 квітня 2014 року не подавав,
відповідно виконавче провадження не
відкрито.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України під
зверненням судового рішення до
виконання розуміються дії по видачі
виконавчого листа для примусового
виконання.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України
суд, який видав виконавчий документ, за
заявою державного виконавця або
сторони, за наявності обставин, що
утруднюють виконання рішення,
розглядає питання про відстрочку або
розстрочку виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання рішення в судовому засіданні
з викликом сторін і у виняткових
випадках може відстрочити або
розстрочити виконання, змінити спосіб
і порядок виконання рішення.

Як встановлено у судовому засіданні,
виконавче провадження по справі не
відкрито, строк для добровільного
виконання рішення не встановлений,
позивач та відповідач не є сторонами
виконавчого провадження, які можуть
звертатись до суду в порядку ст.. 373 ЦПК
України.

Також слід зазначити, що згідно ст. 9
Конституції України діючі міжнародні
договори, згоду на обов'язковість яких
надано Верховною Радою України, є
частиною національного законодавства
України. Законом України від 17 липня 1997
року ратифіковано Конвенцію про
захист прав людини та основних свобод
(далі - Конвенцію). П.1 ст. 6 Конвенції
гарантує кожному право на звернення до
суду з позовом щодо будь-яких його
цивільних прав та обов'язків. Як
зазначено в п.42, 43 рішення
Європейського суду з прав людини по
справі «Ромашов проти України» від 27
липня 2004 року, це право було б
ілюзорним, якби правова система
договірної держави допускала, щоб
остаточне судове рішення, яке має
обов'язкову силу, не виконувалося на
шкоду однієї із сторін. Для цілей ст. 6
виконання рішення, ухваленого
будь-яким судом, має розцінюватись, як
складова частина «суду». Державні
органи не можуть довільно посилатись
на відсутність коштів як на
виправдання невиконання зобов'язань
за боргом, визначеним судовим рішенням.

Таким чином, виконуючи рішення
суду по справі, Фонд виконує функції
держави, а тому, в розумінні ст. 2 b)
Конвенції про доступ до інформації,
участь громадськості в процесі
прийняття рішень та доступ до
правосуддя з питань, що стосуються
довкілля, укладеної в Оргусі (Данія) 25
червня 1998 року, є державним органом.

За таких обставин посилання боржника
на те, що бюджетом Фонду на 2014рік
кошти на здійснення виплат в рахунок
відшкодування моральної шкоди не були
передбачені, суд вважає неспроможними.

П. 43 рішення Європейського суду по
справі «Ромашов проти України»
зазначено, що затримка у виконанні
рішення може бути виправдана за
виключних обставин, але вона не повинна
бути такою, що позбавляє сутності
право, яке захищається п.1ст.6 Конвенції.

На думку суду, отримання грошового
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої втратою здоров'я на
виробництві, яке присуджене за
рішенням суду, з урахуванням стану
здоров'я та віку, є важливим для
позивача, а тому він не може бути
позбавлений можливості найближчим
часом отримати присуджені рішенням
суду кошти через стверджуванні
фінансові труднощі боржника.

В судовому засіданні не встановлені
обставини, що утруднюють або роблять
неможливим виконання рішення.

Отже, законні підстави для задоволення
заявлених вимог відсутні.

Керуючись ст.373 ЦПК України, суд , -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Кіровське
про відстрочку виконання рішення
Кіровського міського суду Донецької
області від 7 березня 2014 року,
залишеного без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області 4
квітня 2014 року, яким стягнуто на
користь ОСОБА_2 12000 гривень на
відшкодування моральної шкоди, до 1
січня 2015 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Л.І. Артеменко