Справа № 199/3280/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

20 травня 2014 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.,

при секретарі Голубніченко
В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську цивільну справу
окремого провадження за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа - Відділ
реєстрації прав на нерухоме майно
реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції в
Дніпропетровської області, про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року заявник ОСОБА_1
звернулася до суду із заявою про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу,
зазначивши, що згідно із договором
купівлі-продажу від 24 жовтня 1996 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2
зареєстрованого в реєстрі за №1258,
заявнику належить квартира АДРЕСА_1
війни в місті Дніпропетровську.

У зв'язку з втратою оригіналу договору
купівлі-продажу від 24 жовтня 1996 року
заявником був отриманий дублікат
вищезазначеного договору, що має силу
оригіналу, дублікат договору
купівлі-продажу від 24 жовтня 1996 року
був посвідчений державним нотаріусом
державного нотаріального архіву
Дніпропетровської області Титовою Г.М.
та зареєстрований в реєстрі під №1258.

20 березня 2013 року заявник звернулася до
Відділу реєстрації прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції в
Дніпропетровської області з заявою про
державну реєстрацію прав на квартиру
АДРЕСА_1 війни в місті
Дніпропетровську, однак отримала
відповідь від 09 квітня 2013 року про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень, оскільки в зазначеному
договорі купівлі-продажу по батькові
заявника вказано як - «ОСОБА_1», тоді як
згідно паспорту по батькові заявника
зазначено як - «ОСОБА_1».

У зв'язку з викладеним заявник просить
визнати, що договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 війни в місті
Дніпропетровську, посвідчений
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 та
зареєстрований в реєстрі за №1258
належить - «ОСОБА_1».

В судове засідання заявник не
з'явилася, надавши заяву з проханням
слухати справу в її відсутності, на
задоволені заяви наполягала.

Представник заінтересованої особи -
Відділу реєстрації прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції в
Дніпропетровської області в судове
засідання не з'явився, про день та час
розгляду справи сповіщений належним
чином, про причини не явки суду не
повідомив.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у
зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено, що згідно із договором
купівлі-продажу від 24 жовтня 1996 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2
зареєстрованого в реєстрі за №1258,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 продали ОСОБА_1
квартиру АДРЕСА_1 війни в місті
Дніпропетровську.

Заявником ОСОБА_1 був отриманий
дублікат договору купівлі-продажу від
24 жовтня 1996 року, який посвідчений
державним нотаріусом державного
нотаріального архіву
Дніпропетровської області Титовою Г.М.
та зареєстрований в реєстрі під № 1258, у
зв'язку з втратою оригіналу договору
(а.с.4).

09 квітня 2013 року рішенням Відділу
реєстрації прав на нерухоме майно
реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції в
Дніпропетровської області ОСОБА_1
відмовлено у древні реєстрації права
власності у зв'язку із розбіжностями
написання по батькові заявника.

Факт належності заявнику договору
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 війни
в місті Дніпропетровську від 24 жовтня
1996 року посвідченого приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
та зареєстрованого в реєстрі за №1258,
підтверджується наявними у матеріалах
справи документами: копією паспорту
заявника з реєстрацією, копією
ідентифікаційним номером (а.с.7-8).

Факт встановлення належності
правовстановлюючого документу має для
заявника юридичне значення, оскільки
надає йому можливість вільно
розпорядитись своєю власністю.

За змістом п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд
розглядає справи про встановлення
факту належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я,
по-батькові якої, що зазначено в
документі, не збігається з прізвищем,
ім'ям, по-батькові, зазначеним в
паспорті.

Таким чином, вимоги заявника
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст.256, 259, 10, 60, 214, 215, 222 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа -
Відділ реєстрації прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції в
Дніпропетровської області, про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу -
задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІПН
НОМЕР_1, правовстановлюючого документу
- договору купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 війни в місті Дніпропетровську
від 24 жовтня 1996 року, посвідченого
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 та
зареєстрованого в реєстрі за №1258.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
міста Дніпропетровська. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.Б.Подорець