АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3255/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Іщенко І. М. Доповідач - Григорченко
Е.І. Категорія 48
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - Григорченка Е.І.

суддів -Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі - Гасановій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Петриківського районного
суду Дніпропетровської області від 12
лютого 2014 pоку у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини,

встановила:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
ставить питання про скасування рішення
Петриківського районного суду
Дніпропетровської області від 12 лютого
2014 року та ухвалення нового,
посилається на те, що рішення суду
ухвалено з порушенням норм
процесуального і матеріального права.

Рішенням Петриківського районного
суду Дніпропетровської області від 12
лютого 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3
задоволені, з ОСОБА_2 стягнені аліменти
в розмірі ? частини з усіх видів
заробітку (доходу), але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку на утримання сина
ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно до
досягнення ним повноліття на користь
ОСОБА_3, починаючи з 13.12.2013 року.
Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Суд першої інстанції встановив,
що батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 5).

Шлюб між подружжям ОСОБА_2 розірвано
13.04.2006 року (а.с. 4).

Згідно з довідкою № 896 від 02.10.20123 року,
виданою виконкомом Слизаветівської
сільської ради Петриківського району
Дніпропетровської області, позивачка
ОСОБА_3 дійсно проживає окремо від
відповідача, а їхній син ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, знаходиться на її
утриманні (а.с. 6).

Приймаючи до уваги зазначені
обставини, а також, що батько
працездатний, інших непрацездатних
утриманців не має, матеріальної
допомоги на утримання дитини в
достатньому розмірі не надає, від чого
в сім'ї склалося тяжке матеріальне
становище, суд прийшов до висновку про
задоволення позовних вимог.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог, колегія суддів не находить
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування рішення суду з
наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному об'ємі з'ясував права
та обов'язки сторін, обставини справи,
перевірив доводи сторін та, дав їм
належну правову оцінку, постановив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами,
поясненнями самих сторін.

При вище наведених обставинах справи,
суд першої інстанції, керуючись чинним
законодавством, зокрема ст. 180, 181, 182, 183,
191 CK України, прийшов до
обґрунтованого висновку про стягнення
аліментів з відповідача на утримання
сина.

Доводи відповідача, приведені в
апеляційні скарзі, що суд не прийняв до
уваги наявність проживання сина з ним
та бабусею, не можуть бути підставою
для скасування рішення суду, оскільки,
у відповідності до ст. 10 ЦПК України
відповідач повинен був довести за
допомогою належних та допустимих
доказів, з урахуванням положень ст. ст.
57-59 цього ж Кодексу, зазначені ним
обставини.

Проте, відповідач не надав суду першої
інстанції докази, які б підтверджували
в установленому законному порядку те,
що він утримує свого сина.

Відповідач в суді першої інстанції не
заперечував сплачувати аліменти на
утримання сина.

Представник апелянта в апеляційному
суді пояснив, що відповідач працює.

Надана відповідачем довідка із школи
щодо проживання сина у бабусі, не є
підтвердженням утримання сина
відповідачем, саме на якого, відповідно
до ст. 180 СК України, покладено обов'язок
разом з позивачем утримувати їхню
дитину.

Інші доводи, приведені в апеляційній
скарзі, не можуть бути підставою для
скасування рішення суду, оскільки вони
зводяться до іншої оцінки фактичних
обставин справи, яка відрізняється від
зробленої судом першої інстанції
оцінки, і висновків суду не
спростовують.

Районний суд розглянув справу у
відповідності із вимогами ст. ст. 10, 11, 60
ЦПК України про змагальність сторін та
диспозитивність цивільного
судочинства, в межах заявлених вимог та
на підставі наданих суду доказів.

Судом апеляційної інстанції не
встановлено порушень матеріального
або процесуального закону, які могли б
потягти за собою скасування рішення
суду.

Таким чином, апеляційний суд вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити,
рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Петриківського районного суду
Дніпропетровської області від 12 лютого
2014 pоку залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

СУДДІ: