Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

Головуючого судді :
БАРТАЩУК Л. П.

при секретарі:
Ізвольській С.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач - КП по утриманню
житлового господарства Дніпровського
району м. Києва звернувся з позовом до
відповідачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за
комунальні послуги та квартплаті в
сумі 7 354,287 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачі є наймачами квартири
АДРЕСА_1.

Квартира є двокімнатною,
неприватизованою, ізольована,
житловою площею - 28,5 кв. м.

За період часу з 01.01.2002 р. до 01.10.2013р.
утворилась заборгованість в розмірі 7
354,28 грн. внаслідок невиконання
відповідачами своїх зобов'язань щодо
своєчасної оплати квартплати та плати
за комунальні послуги.

На підставі рішення № 370 ХХІ сесії V
скликання Дніпровської районної у м.
Києві ради від 04.06.2009 року та
Розпорядження № 305 Дніпровської
районної у м. Києві державної
адміністрації від 25.06.2009 року "Про
удосконалення системи управління
житлово-господарським господарством
Дніпровського району м. Києва" станом
на 01.09.2009 року житловий та нежитловий
фонд Дніпровського району м. Києва
переданий в повне господарське відання
Комунальному підприємству по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району, про що складений
відповідний акт прийому передачі.

Розпорядженням Дніпровської районної
в м. Києві державної адміністрації від
17.06.2013 року № 335 "Про
організаційно-правові заходи щодо
обслуговування житлового та
нежитлового фонду територіальної
громади м. Києва, переданого до сфери
управління Дніпровської районної в м.
Києві державної адміністрації" з 02.09.2013
року об'єкти житлового та нежитлового
фонду територіальної громади м. Києва,
переданого до сфери управління
Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації закріпленні
на праві повного господарського
відання за КП "Керуюча дирекція
Дніпровського району м. Києва". Весь
житловий та не житловий фонд переданий
на баланс КП "Керуюча дирекція
Дніпровського району м. Києва" про що
складені відповідні акти прийому
передачі.

На час звернення до суду позивач
виконував функції з утримання будинку,
в якому мешкають відповідачі, і
прибудинкової території.

Відповідно до п. 5 Розпорядження
Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації від 05.12.2013 р. №
713 боргові зобов'язання за надані
житлово-комунальні послуги залишились
на балансі КП по УЖГ Дніпровського
району.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за
комунальні послуги (водопостачання,
газ, теплова енергія) береться крім
квартирної платні за затвердженими в
установленому порядку тарифами. Згідно
ст. 68 ЖК України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги", споживач зобов'язаний вчасно
вносити квартплату та плату за
комунальні послуги належним чином в
повному обсязі та у строки
встановленими договором, або законом.
Розмір плати за комунальні послуги
розраховується виходячи із розміру
затверджених цін/тарифів та показань
засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до ст. 64 ЖК України
передбачається, що члени сім'ї наймача,
які проживають разом з ними,
користуються на рівні з наймачем усіма
правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму житлового
приміщення. Повнолітні члени сім'ї
несуть солідарну з відповідачем
майнову відповідальність за
зобов'язаннями, що випливають із
зазначеного договору.

Оскільки відповідачі допустив
несвоєчасну оплату наданих йому
послуг, внаслідок якої утворилася
заборгованість, позивач звернувся до
суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 01.04.2014 року було відмовлено
у видачі судового наказу на підставі п.
2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, так як із заяви і
поданих документів убачався спір про
право.

Відповідно, позивач звернувся у
порядку позовного провадження для
вирішення наявного спору.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги,
просила стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
заборгованість у сумі 7 354,28 грн. за
період часу з 01.01.2002 р. по 01.10.2013 р.

Відповідач-1 ОСОБА_1 в судове
засідання не з»явилася.

Відповідач 2 - ОСОБА_2 в судовому
засіданні пояснив, що його мати - ОСОБА_1
є хворою, літньою людиною, якій не можна
хвилюватися.

У судовому засіданні відповідач-2
ОСОБА_2 не визнав позов, надав оригінали
оплачених рахунків за період часу,
починаючи з 01.01.2008р. до 01.01.2014р., які
підтверджують відсутність будь-якої
заборгованості, а вивчивши розрахунок,
згідно якого заборгованість
утворилася внаслідок багато чисельних
змін балансо утримувачів будинку і у
2002-2004 рр., просив застосувати строк
позовної давності, про що подав
письмову заяву.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог з огляду на
наступне.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
особа має довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
тверджень або заперечень.

Судом встановлено, що наймачами
квартири АДРЕСА_1 є відповідачі.

Як убачається з довідки про
нарахування та сплату відповідачами
квартплати та плати за комунальні
послуги і послуги з утримання
прибудинкової території,
заборгованість відповідачів по
житлово-комунальним послугам
утворилася дійсно за період часу з
01.01.2002р. по 01.07.2004 р. в сумі 7 354, 28 грн.

Жодних платежів, починаючи з 01.07.2004 року
відповідачі в рахунок погашення
заборгованості не здійснювали,
оскільки з наданих відповідачем ОСОБА_2
оплачених рахунків за комунальні
послуги, з 01.01.2008 року рахунки приходили
з відміткою про відсутність будь-якої
заборгованості.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Загальний строк позовної
давності 3 роки.

Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише
за заявою

сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

Оскільки позивач з 01.07.2007р. дізнався про
наявність заборгованості, протягом
встановленого Законом строку з
вимогою до відповідачів про її
погашення не звернувся, заява про
застосування строку позовної давності
підлягає задоволенню.

Будь-яких доказів на підтвердження
поважності причин пропущення
позивачем строку позовної давності
суду не надано.

Отже, позов задоволенню не
підлягає.

З огляду на вищевикладене,
керуючись ст. ст. 68, 160, 162 Житлового
Кодексу України, ст.ст. 256, 267 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 209, 210, 212-215, 218, 222, 223, 294
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду міста Києва через Дніпровський
районний суд міста Києва протягом
десяти днів після його проголошення в
судовому засіданні, а учасниками
судового розгляду, які не брали участь
у справі протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

СУДДЯ: