Справа №473/216/14-ц 15.05.2014 15.05.2014 15.04.2014
Провадження №22-ц/784/1562/14
провадження № 22ц/784/1562/2014
Головуючий у першій інстанції:
Доповідач апеляційного
суду: Лівінський І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 травня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Лівінського І.В.,
Шаманської Н.О.,

при секретарі судового засідання
Романенко Ю.О.,

за участі: заявника ОСОБА_3, його
представника ОСОБА_4,

представника заінтересованої
особи ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

представника заявника - ОСОБА_4

на рішення Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 17 квітня 2014 року, ухвалене
за

заявою

ОСОБА_3 про встановлення факту, що має
юридичне значення, заінтересовані
особи - Реєстраційна служба
Вознесенського міськрайонного
управління юстиції відділ державної
реєстрації актів цивільного стану по
Вознесенському районі Миколаївської
області, Управління державної
міграційної служби Миколаївської
області,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся з
заявою про встановлення факту, що має
юридичне значення.

Заявник зазначав, що він народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Таборівка
Вознесенського району Миколаївської
області. Його матір'ю була ОСОБА_6, яка
народила його вдома.

Відповідного запису про його
народження в лікарні немає та при
народженні реєстраційного запису у
відділі РАЦС матір не здійснювала,
відповідно й не отримувала свідоцтво
про його народження.

Відомостями про матір він не володіє,
оскільки остання залишила його в
дитячому віці та більше він її не бачив.
До шістнадцяти років він проживав у
ОСОБА_7, а на теперішній час проживає у
ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_1

При зверненні до відділу РАЦС йому було
відмовлено у видачі свідоцтва про його
народження, у зв'язку із відсутністю
відповідних документів.

Посилаючись те, що встановлення
вказаного факту має значення для
отримання ним паспорту громадянина
України, набуття цивільних, житлових,
трудових, сімейних та інших прав та
обов'язків, ОСОБА_3 просив встановити
той факт, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1
в с. Таборівка Вознесенського району
Миколаївської області.

Рішенням Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 17 квітня 2014 року в
задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
заявника - ОСОБА_4, посилаючись на
незаконність рішення суду, неповне
дослідження доказів по справі та
невірну оцінку доказів, просив рішення
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити заяву.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які приймали участь у справі,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви
ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з
того, що відсутні підстави для її
задоволення, оскільки заявник не надав
належних доказів народження у певний
час.

Однак не з усіма висновками суду можна
погодитись.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України
суд розглядає справи про встановлення
факту народження особи в певний час у
разі неможливості реєстрації органом
державної реєстрації актів цивільного
стану факту народження.

Отже, встановлення такого факту
можливо лише, якщо заявник звертався до
відповідного органу із заявою про
державну реєстрацію його народження,
однак такий орган відмовив в
реєстрації в зв'язку з неможливістю
такої реєстрації.

Відповідно до ч. 8 ст. 13 Закону України
«Про державну реєстрацію актів
цивільного стану» та п. 24 глави 2 Правил
державної реєстрації актів цивільного
стану в Україні, затверджених наказом
Міністерства юстиції України від 18
жовтня 2000 № 52/5, в редакції чинній на
момент звернення заявника до суду (далі
- Правила), передбачено можливість
проведення державної реєстрації
народження дитини у разі досягнення
нею 16 років з дотримання відповідного
порядку.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_3 звернувся з заявою про
встановлення факту свого народження
ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Таборівка
Вознесенського району Миколаївської
області.

Разом з тим, заявник не надав доказів
звернення до органу державної
реєстрації актів цивільного стану з
заявою про реєстрацію свого народження
в порядку глави 2 Правил, а також
висновки вказаного органу про
неможливість такої реєстрації.

Отже ОСОБА_3 не довів неможливість
одержання документу, що посвідчує факт
його народження.

Відмова органу РАЦС у видачі
повторного свідоцтва про народження за
правилами глави 4 Правил, не може
підтверджувати неможливість у
реєстрації факту народження заявника.

Таким чином, заява ОСОБА_3 про
встановлення факту народження, не
підлягає задоволенню в зв'язку з
недоведеністю неможливості одержання
документу, що посвідчує факт
народження.

Оскільки суд першої інстанції відмовив
в задоволенні заяви з інших підстав,
рішення суду підлягає зміні в частині
підстав відмови відповідно до положень
п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Водночас, зазначене не перешкоджає
ОСОБА_3 відстоювати свої інтереси в
суді за наявності відповідних
обставин.

Керуючись ст.ст. 303, 310, 315 ЦПК України
колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника
заявника - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Вознесенського міськрайонного
суду Миколаївської області від 17
квітня 2014 року змінити в частині
підстав відмови.

Підставою для відмови в задоволенні
заяви ОСОБА_3 вважати те, що заявник не
довів неможливість одержання
документу, що посвідчує факт
народження.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: