Справа № 216/4021/13-ц
провадження 2/216/31/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15.05.2014 року Центрально-Міський
районний суд м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді
Черкасенко Т.Г.

при секретарі
Паситніченко А.,

з участю представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кривому Розі
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про визнання договору задатку
дійсним та відшкодування коштів,
витрачених на ремонт домоволодіння,
суд -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_4 про визнання
договору задатку дійсним та
відшкодування коштів, витрачених на
ремонт домоволодіння, мотивуючи свої
вимоги тим, що 21.04.2011 року він уклав
договір завдатку з відповідачкою
ОСОБА_4 яка відповідно цього договору
була (Продавець), а ОСОБА_3.(Покупець).
Предметом цього договору задатку
являється нерухоме майно, а саме,
домоволодіння АДРЕСА_1.

На виконання п. 2 вищезазначеного
договору ОСОБА_3 передав відповідачці
завдаток в розмірі п'ять тисяч гривень
в рахунок забезпечення зобов'язання по
укладенню договору купівлі-продажу
спірного домоволодіння. Доказом цього
є підписи сторін в договорі, а також
підпис свідка ОСОБА_5, в присутності
якого укладався попередній задатку та
передавалися кошти відповідачці.

Згідно п.3.2. договору задатку Продавець
ОСОБА_4 зобов'язувалась на момент дії
договору задатку до укладення
договору-купівлі-продажу
домоволодіння надати необхідні
документи (витяг із реєстру прав
власності, оригінали правоустанвчих
документів на спірне домоволодіння).

Відповідно п.3.3. договору задатку
Продавець ОСОБА_4 зобов'язувалась без
письмової згоди ОСОБА_3 на період дії
договору задатку не міняти умов
відчуження спірного домоволодіння.

Також відповідно п.4.1. договір задатку
вступає в силу з моменту його
підписання Сторонами та вважається
виконаним під час укладення договору
купівлі-продажу спірного
домоволодіння відповідно п.1 договору
задатку, або з 01.11.2011 року.

При укладенні цього договору задатку
ОСОБА_3 передав відповідачці кошти у
якості у розмірі 5 000 гривень. Окрім
того, після підписання договору
завдатку, відповідачка передала ОСОБА_3
ключі від домоволодіння, завіривши, що
угода відчуження нерухомого майна
відбудеться своєчасно а той раніше
01.11.2011 року. ОСОБА_3 зі згоди
відповідачки почав робити ремонт в
будинку АДРЕСА_1.

Відповідачка періодично приходила, щоб
завірити ОСОБА_3 що скоро документи на
відчуження домоволодіння вже будуть
готові. ОСОБА_3 вірив відповідачці та
продовжував робити ремонт в будинку та
приводив до порядку усе домоволодіння.

За період з травня по вересень 2011
року ОСОБА_3 встановив нові труби
комунікації, внутрішні роботи по
переобладнанню будинку, підготовив
стіни під наклейку шпалер, вирив зливну
яму під каналізацію та інше.

На виконання цих робіт ОСОБА_3 були
затрачені грошові кошти на придбання
матеріалів та на виконання ремонтних
робіт в сумі 4573 грн. Також він платив
грошові кошти робочим, які виконували
ремонтні роботи.

При виконанні цих робіт ОСОБА_3
використовував будівельні матеріали
які він придбав за свої кошти.

Так як повернути в натурі використані
будівельні матеріали неможливо, то він
змушений просити суд відшкодувати
вартість того, що одержано
відповідачкою за недійсним правочином,
а саме: вартість використаних
будівельних матеріалів - 4 573 грн.

В подальшому, відповідачка відмовилася
продавати ОСОБА_3 спірний будинок, і в
який він вже вклав багато сил і коштів,
та стала наполягати на тому, щоб ОСОБА_3
звільнив будинок. В зв'язку з цим ОСОБА_3
і звернувся до суду.

Відповідно п.2.1, договору задатку в разі
порушення продавцем прийнятих на себе
зобов'язань по його вині Продавець
повертає Покупцю завдаток у подвійному
розмірі.

ОСОБА_3 вважає, що відповідачка в загалі
не мала намір продавати спірний
будинок, та користуючись довірливістю
ОСОБА_3, за його рахунок поліпшила стан
свого будинку. Окрім того, вона не
повертає ОСОБА_3 суму авансу у розмірі 5
000 гривень.

Діями відповідачки ОСОБА_3 спричинено
моральну шкоду, яка виражається в тому,
що він не зміг придбати житло, в яке
вклав кошти, не може повернути свої
гроші, вкладені в спірне домоволодіння.
Також він міг би за цей час купити інше
житло і спокійно проживати там зі своєю
сім'єю. На сьогоднішній день, ОСОБА_3
знаходиться в невідомому становищі, не
має свого житла, постійно через це
свариться з дружиною, що призводить до
руйнування сімейних відносин. Він став
неврівноваженим, знервованим. Його
звичний спосіб життя порушений.
Моральну шкоду ОСОБА_3 оцінює в п'ять
тисяч гривень.

На підставі викладеного ОСОБА_3 просить
суд визнати договір задатку від 24.04.2011
року дійсним; стягнути з відповідачки з
ОСОБА_4 на його користь задаток у
подвійному розмірі 10 тис. грн. та
стягнути з ОСОБА_4 виконане за
недійсним право чином, а саме: вартість
понесених ОСОБА_3 затрат на будівельні
матеріали, використані в облаштуванні
будинку АДРЕСА_1, в сумі чотири тисячі
п'ятсот сімдесят три гривні; стягнути з
ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі п'ять
тисяч гривень.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_1
позов підтримали.

Представник відповідача ОСОБА_4
позов не визнав, суду пояснив, що, як
встановлено рішенням
Центрально-міського райсуду м. Кривого
Рогу від 26 квітня 2013 року , укладений
між сторонами основний договір є
нікчемним. Умови договору про завдаток
є недійсними в силу недійсності
(нікчемності) основного попереднього
договору.

Вимог про застосування наслідків
недійсності нікчемного правочину
позивачем також не пред'являлось.

Враховуючи викладене,
представник відповідача вважає
позовні вимоги ОСОБА_3 в частині
визнання попереднього договору
завдатку від 24.04.2011 року дійсним та
стягнення завдатку у подвійному
розмірі, безпідставними і такими, що
не підлягають задоволенню.

Крім того, як зазначив
представник відповідача ОСОБА_2
позивачем не надано доказів на
підтвердження позову в частині
стягнення затрат на будівельні
матеріали в сумі 4 573 грн. та стягнення
моральної шкоди.

Суд, вислухавши позивача,
представників сторін, свідків ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, вивчивши матеріали
справи, вважає позовні вимоги
безпідставними і такими, що не
підлягають задоволенню за наступних
підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 220 ЦК
України якщо сторони домовились щодо
усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилась
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.

Як встановлено в судовому засіданні,
вбачається з копії Договору задатку (
а.с. 6), підтвердив позивач в судовому
засіданні, 21.04.2011 року він уклав у
простій письмовій формі з ОСОБА_4
договір завдатку.

Відповідно до п.1 договору сторони
домовились про передачу права
власності на нерухоме майно, а саме,
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1
шляхом оформлення нотаріально
посвідченого договору купівлі-продажу
на ім'я ОСОБА_3

Сторони узгодили в п.2 договору
ціну договору - 66'400 гривень України. В
забезпечення виконання своїх
зобов'язань Покупець (Позивач) передає
Продавцю (Відповідач) завдаток у
розмірі 5'000 гривень України.

Об'єкт нерухомого майна відповідно до
п.3.1 є власністю відповідача.
Відповідач зобов'язався надати пакет
документів, передбачений п.3.2 договору,
для підписання договору
купівлі-продажу.

Відповідно до п.4.1 договору він набуває
чинності з моменту його підписання
сторонами і вважається виконаним при
підписанні Основного договору
відчуження нерухомого майна, вказаного
в п.1 даного договору або в момент
настання 01.11.2011 року.

Проте, як зазначив позивач у судовому
засіданні, відповідач ОСОБА_4 свої
зобов'язання не виконала, а саме, до
01.11.2011 року не надала документи,
необхідні для укладання основного
договору - договору відчуження
домоволодіння АДРЕСА_1, основний
договір не був укладений з вини
відповідача ОСОБА_4

Таким чином, як встановлено судом,
фактично між сторонами був підписаний
попередній договір з елементами
завдатку.

Відповідно до ч.1 ст.635 ЦК України
попереднім є договір, сторони якого
зобов'язуються протягом певного строку
(у певний термін) укласти договір в
майбутньому (основний договір) на
умовах, встановлених попереднім
договором. Істотні умови основного
договору, що не встановлені
попереднім договором, погоджуються у
порядку, встановленому сторонами у
попередньому договорі, якщо такий
порядок не встановлений актами
цивільного законодавства

Наявний у справі текст договору
відповідає ч.1 ст.635 ЦК України, зокрема,
сторони у ньому визначили ціну
основного договору купівлі-продажу
нерухомого майна. Інші істотні умови в
силу закону повинні були знайти
відображення в тексті основного
договору.

Проте даний договір не є самостійним
договором завдатку.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України (види
забезпечення виконання зобов'язання)
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Завдаток є видом забезпечення, тобто
він завжди виникає в забезпечення
певного зобов'язання. У спірних
зобов'язаннях сторони забезпечили
попередній договір, предметом якого є
укладання в майбутньому основного
договору.

В силу ч.2 ст.628 ЦК України сторони мають
право укласти договір, в якому
містяться елементи різних договорів
(змішаний договір). До відносин сторін у
змішаному договорі застосовуються у
відповідних частинах положення актів
цивільного законодавства про договори,
елементи яких містяться у змішаному
договорі, якщо інше не встановлено
договором або не випливає із суті
змішаного договору.

Відповідно до абз.4 ч.1 ст.635 ЦК України
попередній договір укладається у
формі, встановленій для основного
договору, а якщо форма основного
договору не встановлена, - у письмовій
формі.

Відповідно до ч.1 ст.657 ЦК України
договір купівлі-продажу земельної
ділянки, єдиного майнового комплексу,
житлового будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню, крім
договорів купівлі-продажу майна, що
перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ч.1 ст.220 ЦК України у разі
недодержання сторонами вимоги закону
про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним.

Таким чином, як встановлено судом
основний договір є нікчемним.

Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК України
недійсне зобов'язання не підлягає
забезпеченню. Недійсність основного
зобов'язання (вимоги) спричиняє
недійсність правочину щодо його
забезпечення, якщо інше не встановлено
цим Кодексом.

Отже, умови договору про завдаток є
недійсними в силу недійсності
(нікчемності) основного попереднього
договору.

З урахуванням викладеного, суд
вважає необхідним в задоволені позову
ОСОБА_3 про визнання попереднього
договору завдатку від 24.04.2011 року
дійсним, відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

А тому суд вважає також безпідставними
вимоги ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_3 завдатку у подвійному
розмірі 10 тис. грн.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_3
суду пояснив, що не уклавши договір
купівлі-продажу будинку з ОСОБА_4, і
проживаючи у АДРЕСА_1 зі згоди та
дозволу ОСОБА_4, він на свій розсуд
почав робити ремонт в будинку АДРЕСА_1,
витративши на будівельні матеріали 4 573
грн., а тому просить суд стягнути з
ОСОБА_4 вартість понесених ним затрат
на будівельні матеріали, використані в
облаштуванні будинку АДРЕСА_1 в сумі 4 573
грн, ніби-то як виконане за недійсним
правочином.

Проте, ОСОБА_3 не надав суду доказів на
підтвердження укладання з ОСОБА_4
договору з приводу проведення
ремонтних робіт у будинку АДРЕСА_1 та
взятих ОСОБА_4 на себе зобов.язань по
оплаті вартості таких робіт, не надав
належних доказів на підтвердження
вартості затрат. А тому в задоволенні
вимог ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_4
виконаного за недійсним правочином -
вартість понесених ним затрат на
будівельні матеріали, використані у
будинку АДРЕСА_1 в сумі 4 573 грн.
відмовити.

Керуючись ст. ст. 10,11,15, 60, 256-259 ЦПК
України, а також ст. ст.215-216, 570, 571, 1167 ЦК
України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про визнання договору задатку дійсним
та відшкодування коштів, витрачених на
ремонт домоволодіння, відмовити у
повному обсязі.

На рішення суду може бути подана
апеляція в Дніпропетровський
апеляційний суд протягом десяти днів з
дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Т.Г. Черкасенко