Справа №2-175/3598/14-ц
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

27 жовтня 2014 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Борисова С.А.

при секретарі Єльшиній А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ювілейне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Дніпропетровський районний відділ державної міграційної служби України про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстрації,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом та просила суд, визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком №71 по вул. Горького у с. Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області та зняти його з реєстрації у будинку з вищевказаної адреси.

Позивач у судове засідання не зявилася, але надала письму заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, оголошення через газету «Вісті Придніпровя» випуск від 14.10.2014 року №79 (1572). За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Встановлено, що 25 березня 1998 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір дарування будинку №71 по вул. Горького у с. Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області.(а.с.3).

30.12.2008 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області щодо розшуку, але відомостей про відповідача ОСОБА_2 не зявилося.

Відповідач ОСОБА_2 добровільно покинув будинок за вищевказаною адресою та більше року не зявляється в ньому.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16,386,391 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 383 Цивільного кодексу України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї. Стаття 3 Сімейного кодексу України визнає сім'єю спільне проживання осіб, що пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки. Частина 2 статті 415 Цивільного кодексу України встановлює, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (Стаття 72 ЖК Української РСР).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Крім того, згідно ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави сума судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 212, 214, 224 ЦПК України, ст.ст. 16, 15, 383, 391, 405, 415 ЦК України, ст.ст. 71, 72, 156 ЖК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Дніпропетровський районний відділ державної міграційної служби України про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстрації задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком №71 по вул. Горького у с. Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.А. Борисов