№ 317/4047/13-ц
№/п 2/317/116/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року

Запорізький районний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді
- Галянчука М.І.

при секретарі
- Куманецькій Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжі справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, зазначивши, що з
відповідачем перебувала у
зареєстрованому шлюбі з 05.07.2003р., який
було розірвано 24.06.2008 р., згідно
свідоцтва про розірвання шлюбу. 22.05.2013
року позивачка вдруге взяла шлюб із
ОСОБА_3 та набула прізвища «ОСОБА_1», що
підтверджується копією свідоцтва про
шлюб Серія НОМЕР_3, виданого
Комунарським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Запорізького
міського управління юстиції від
22.05.2013р., актовий запис № 297.

Від спільного з відповідачем життя
мають неповнолітнього сина - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією
свідоцтва про народження Серія НОМЕР_4,
виданого Новоолександрівською
сільською радою Запорізького району
Запорізької області від 26.12.2003р.,
актовий запис № 22.

Дитина мешкає разом з позивачкою та
знаходиться на її повному утриманні. У
добровільному порядку відповідач
матеріальної допомоги сину не надає,
позивачці одній його утримувати
матеріально складно, тому вона була
вимушена звернутися до суду з позовною
заявою та просила суд стягнути
аліменти на утримання сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 605 грн. щомісячно
з подальшою індексацією відповідно до
закону, починаючи з дня пред'явлення
позову до досягнення дитиною
повноліття.

07.10.2013 року від відповідача ОСОБА_2 на
адресу суду надійшло заперечення на
позовну заяву, у якій він пояснив, що
позовні вимоги в тому вигляді, в якому
вони заявлені, не визнає, оскільки
після припинення шлюбних відносин,
відповідач весь час надавав кошти на
утримання сина. З 09.09.2006 року відповідач
фактично мешкає в Іспанії, але постійно
спілкується з сином по скайпу та
мобільному телефону, цікавиться його
життям, пересилає кошти на утримання,
подарунки та речі. Факт добровільного
надання матеріальної допомоги
підтверджується копіями квитанцій Western
union. Позивачка регулярно з 2007 року
отримувала його перекази, а з липня 2013
року, після того, як вийшла заміж,
навмисно перестала отримувати грошові
перекази відповідача, хоча останній
регулярно їх робив.

Також відповідач зазначив, що
позивачка вже дев'ять місяців не
працює.

У зв'язку з вищезазначеним, відповідач
ОСОБА_2 просив суд витребувати у
позивачки довідку про її доходи,
відомості, щодо банківської установи,
через яку можливо проводити
розрахунки, також просив суд відмовити
у задоволенні позовних вимог у зв'язку
з тим, що він добровільно надає
матеріальну допомогу на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

У своїх запереченнях відповідач просив
суд відмовити в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 у зв'язку з тим, що він
добровільно надає матеріальну
допомогу на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, а в разі
ухвалення рішення суду про стягнення з
нього аліментів в примусовому порядку,
просив вказати повні реквізити
рахунку, на який він зможе
перераховувати гроші позивачці через
банківські установи, які будуть
конвертувати його платежі, оскільки
він проживає і в іншій державі, де діє
інша грошова одиниця.

24.02.2014 року на адресу суду від
представника позивача - адвоката
ОСОБА_6, надійшла уточнена позовна
заява, в якій вона просить стягнути з
відповідача ОСОБА_2, який не має
постійного заробітку, на утримання
дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти з
усіх видів доходу щомісячно, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку з подальшою
індексацією відповідно до закону, та
аліменти за минулий час, починаючи з
30.05.2010 року, з усіх видів доходу
щомісячно, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку з
подальшою індексацією відповідно до
закону, посилаючись на те, що
відповідач з 2006 року не цікавиться
життям та здоров'ям дитини, не
спілкується з сином та жодного разу не
сплатив аліменти, хоча позивачка
вживала заходи щодо отримання
аліментів з відповідача. Також
зазначила, що відповідач навмисно не
надавав своєї адреси в Іспанії, щоб
позивачка та дитина не знали де він
мешкає, та не могли стягнути з нього
аліменти.

Ухвалою суду від 05.03.2014 року позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини та
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів за минулий час
роз'єднані та вимоги про стягнення
аліментів за минулий час були виділені
в окремі провадження.

В судове засідання 08.04.2014 року
позивачка не з'явилась, її представник
ОСОБА_6 надала заяву, в якій позов
підтримала та просила суд розглядати
справу за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
08.04.2014 року не з'явився, його
представник ОСОБА_7 надав суду заяву, в
якій зазначив, що позовні вимоги визнає
частково, просить суд стягнути
аліменти у розмірі 700 гривень, що є
сумою, яка перевищує прожитковий
мінімум на дитину відповідного віку,
також просив суд розглядати справу без
його участі.

Представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_4
надала суду заяву, в якій просила
розглядати справу без її участі.

Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
обґрунтований та підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

У судовому засідання встановлено, що
сторони перебували у шлюбі з 05.07.2003р.,
який було розірвано 24.06.2008 р. відділом
реєстрації актів цивільного стану
Запорізького районного управління
юстиції Запорізької області, актовий
запис № 77, що підтверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія
НОМЕР_5, виданого 24.06.2008 року. 22.05.2013 року
позивачка вдруге взяла шлюб із ОСОБА_3
та набула прізвища «ОСОБА_1», що
підтверджується копією свідоцтва про
шлюб Серія НОМЕР_3, виданого
Комунарським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Запорізького
міського управління юстиції від
22.05.2013р., актовий запис № 297.

Від шлюбу мають неповнолітнього сина -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження Серія НОМЕР_4, виданого
Новоолександрівською сільською радою
Запорізького району Запорізької
області від 26.12.2003р., актовий запис № 22,
де в графі «батьки» зазначено: батько -
ОСОБА_2 та мати - ОСОБА_8.

Згідно довідки № 275, виданої 30.05.2013 року
Новоолександрівською сільською радою
Запорізького району Запорізької
області ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 та
має на утриманні сина - ОСОБА_5, 2003 р.н.,
який знаходиться на її повному
забезпеченні.

Відповідно до ст. 180 СК України та ст. 51
Конституції України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Згідно зі ст. 181 СК України за рішенням
суду кошти на утримання (аліменти)
стягуються у частині від доходу батька
або у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 184 СК України, якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»
прожитковий мінімум на дитину віком
від 6 до 18 років становить 1286 гривень, 1/2
його частина складає 643 гривні.
Представник відповідача ОСОБА_7 у своїй
заяві позов визнав частково та просив
стягнути аліменти у розмірі 700 гривень
щомісячно, що є сумою більшою, ніж 1/2
частина прожиткового мінімуму, також
суду зазначив, що відповідач не працює.
Даних про те, що ОСОБА_2 офіційно працює,
суду не надано і позивачкою, і її
представником. Їх пояснення, що
відповідач в Іспанії має значні доходи
є їх припущеннями.

При цих обставинах суд не може
задовольнити позовні вимоги уточненої
позовної заяви від 24.02.2014 року про
стягнення аліментів з усіх видів
доходу щомісячно, так як він є
неконкретним і нічим не підтвердженим.

У зв'язку з тим, що відповідач офіційно
не працює, суд вважає, що потрібно
визначити розмір аліментів на
утримання дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
в розмірі 700 грн. щомісячно, але не менше
30 % прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку з подальшою
індексацією відповідно до закону,
починаючи з 30.05.2013 року та до досягнення
дитиною повноліття, це відповідатиме
можливостям відповідача та буде
відповідати критеріям виваженості,
розумності, справедливості і не
суперечить нормам законодавства
України.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 10,11,60, 74, 212-215, 367 ЦПК України, ст.
ст. 180, 181, 184 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН
НОМЕР_1, не працюючого, зареєстрованого
АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_2, аліменти на
утримання дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 700 гривень щомісячно, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку з подальшою
індексацією відповідно до закону,
починаючи з 30.05.2013 року та до досягнення
дитиною повноліття - тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_7.

Стягнути з ОСОБА_2 в прибуток держави
судовий збір - у розмірі 229 грн. 40 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів
за один місяць підлягає негайному
виконанню.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Запорізької області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 (десяти) днів з дня
проголошення рішення.

Суддя:
М.І. Галянчук