Справа № 536/3106/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2014 року Кременчуцький
районний суд Полтавської області у
складі:

головуючого - судді -Колотієвського
О.О.,

при секретарі -Литвинюк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кременчуці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування моральної
шкоди та зустрічну позовну заяву
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року до
Кременчуцького районного суду
Полтавської області звернулася ОСОБА_1
з позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди.
Просила суд винести рішення яким
стягнути із ОСОБА_2 на її користь 8000
гривень, як грошове відшкодування
моральної шкоди.

23 грудня 2013 року відповідач ОСОБА_2
звернулася до суду з зустрічною
позовною заявою до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди. Просила суд
винести рішення, яким стягнути з
ОСОБА_1 на її користь 8000 гривень
моральної шкоди та 500 гривень -
витрат на правову допомогу.

Ухвалою Кременчуцького районного
суду Полтавської області від 23
грудня 2013 року зустрічна позовна
заява об'єднана в одне провадження з
первісним позовом.

Позивач за первісним позовом -
відповідач за зустрічною позовною
заявою ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримала та пояснила, що діями
відповідача їй заподіяна моральна
шкода, яка полягає у фізичному болю
та стражданнях, яких вона зазнала у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, а
також у душевних стражданнях, яких
вона зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою вказаної особи щодо
неї. Зустрічні позовні вимоги не
визнала та просила відмовити у їх
задоволенні.

Представник позивача за
первісним позовом ОСОБА_3 у судовому
засідання позовні вимоги підтримав,
суду пояснив, що увечері 30 вересня
2012 року біля будинку культури у селі
П'ятихатки Рокитнянської сільської
ради Кременчуцького району
Полтавської області, де відбувались
урочисті заходи з приводу чергової
річниці визволення села від
німецько-фашистських загарбників, гр.
ОСОБА_2, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, підійшла у
місце, де позивач ОСОБА_1 знаходилась
разом із гр. ОСОБА_4, її малолітньою
донькою ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6, та стала
її ображати. В цей час правою рукою,
зігнутою у кулак, гр. ОСОБА_2 нанесла
ОСОБА_1 два удари в ліву частину
обличчя. Після нанесення їй ударів гр.
ОСОБА_2 схопила її рукою за волосся те
звалила з ніг. Позивач впала на спину,
а гр. ОСОБА_2 впала на неї зверху.
Опинившись зверху позивача, гр. ОСОБА_2
продовжила свої протиправні дії,
ображаючи ОСОБА_1, подряпала обличчя
позивача, вирвала сережку на її носі.
Вказаними вище діями ОСОБА_2 позивачу
було заподіяно тілесні ушкодження у
вигляді синця та крововиливу з садном
на нижній губі зліва, саден на обличчі,
та рани на носі. Згідно з актом

судово-медичного дослідження
(обстеження), який було складено 02.10.2012
року судово-медичним експертом
Кременчуцького міжрайонного
відділення бюро СМЕ ГУОЗ Полтавської
ОДА Шайдуком О.Є. виявлені у позивача
при огляді тілесні ушкодження у
вигляді синця та крововиливу з
садном на нижній губі зліва, саден
на обличчі та рани на носі за
ступенем тяжкості належать до легких.
Протиправними діями ОСОБА_2 позивачу
завдано моральної шкоди, що полягає у
фізичному болю та стражданнях, яких я
зазнала у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, а також у душевних
стражданнях, яких вона зазнала у
зв'язку з протиправною поведінкою
вказаної особи. Крім того, образами
ОСОБА_2 принизила честь та гідність
позивача. Згідно із приписами п. 4 ч. 2 ст.
23 Цивільного кодексу України у цьому
також полягає моральна шкода.

Як передбачено ч. 1 ст. 1167
Цивільного кодексу України, моральна
шкода, завдана фізичній особі
неправомірними діями відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини. Відповідно до приписів ч.1 ст.1168
Цивільного кодексу України моральна
шкода, завдана каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, може бути
відшкодована одноразово або шляхом
здійснення щомісячних платежів.
Відповідач ОСОБА_2 наносила удари
свідомо. її протиправні дії не зупинило
навіть падіння позивача. ОСОБА_2
наносила удари позивачу в життєво
важливий орган - у голову. Отримавши
тілесні ушкодження, позивач змушена
була застосовувати медичні препарати,
вона відмовилась від зустрічей із
знайомими та від відвідування
громадських місць, змушена була
проходити судово-медичне дослідження
(обстеження), відвідувати органи
внутрішніх справ, надавати відповідні
пояснення. Приймаючи до уваги характер
правопорушення, вчиненого ОСОБА_2,
глибину фізичних та душевних страждань
позивача, ступень вини особи, яка
завдала моральної шкоди, тобто ОСОБА_2,
а також з урахуванням інших наведених
обставин, які, мають істотне значення,
розумним і справедливим вважає розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди на рівні 8000 грн. На підставі
викладеного просив суд позовні
вимоги задовольнити в повному
обсязі. Зустрічні позовні вимоги
вважає безпідставними та такими, що не
ґрунтуються на вимогах закону, тому
просив відмовити у їх задоволенні.

Відповідач за первісним позовом
- позивач за зустрічною позовною
заявою ОСОБА_2 позовні вимоги не
визнала та просила відмовити у їх
задоволенні. Зустрічні позовні вимоги
підтримала в повному обсязі та
просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача за
первісним позовом - позивача за
зустрічною позовною заявою ОСОБА_9 в
судовому засіданні позовні вимоги
ОСОБА_1 не визнала, вважала його
необґрунтованим та безпідставним.
Зустрічні позовні вимоги підтримала та
пояснила, що викладені позивачем
обставини у позовній заяві не
відповідають дійсності, так 30 вересня
2012 року в с. П'ятихатки Кременчуцького
району, на святкуванні мешканцями
Рокитнянської сільської ради дня
визволення села, біля місцевого
будинку культури між її довірителем
ОСОБА_2 та ОСОБА_10 та його подругою
ОСОБА_1 виникли неприязні відносини та
відбулася сварка. Під час сварки ОСОБА_1
ображала ОСОБА_2, висказувала на її
адресу образливі та брутальні слова,
які ганьбили її гідність як людини та
як жінки. Потім, ОСОБА_1 затіяла бійку,
під час якої вдарила ОСОБА_2 по обличчю,
схватила її за одяг та вони разом впали
на землю. В цей час підбіг ОСОБА_10 та
скориставшись тим, що ОСОБА_2 лежить на
землі, вдарив її в праву половину
обличчя ногою, після чого вона втратила
свідомість. На місце події була
викликана машина швидкої медичної
допомоги, якою ОСОБА_2 було доправлено
до приймального відділення
Кременчуцької ЦРЛ та госпіталізовано в
травматологічне відділення, де вона
знаходилась на лікуванні з 30.09.2012 року
по 11.10.2012 року. Згідно акту
судово-медичного обстеження № 1390 20.11.2012
року Кременчуцького міжрайонного
відділення бюро СМЕГУОЗ Полтавської
облдержадміністрації встановлено, що
на момент судово-медичного обстеження
у ОСОБА_2 виявлені такі тілесні
ушкодження : закрита черепно-мозкова
травма зі струсом головного мозку,
раною в правій надбрівній ділянці,
синцями на обличчі, які утворились від
дії тупого (тупих) предметів, можливо у
вказаний строк, про що свідчить їх
характер, та по ступеню тяжкості
відносяться до легких тілесних
ушкоджень, що спричинили короткочасний
розлад здоров'я. У відношенні ОСОБА_10
було відкрито кримінальне провадження,
та направлене до суду з обвинувальним
актом. Ухвалою Кременчуцького
районного суду від 04 червня 2013 року
кримінальне провадження у відношенні
ОСОБА_10 було закрите на підставі п. 7 ч.1
статті 284 КПК України. Рішенням
Кременчуцького районного суду від 27
листопада 2013 року стягнуто із ОСОБА_10
на користь ОСОБА_2 матеріальну,
моральну шкоду та судові витрати. В
судовому засіданні було встановлено,
що під час бійки 30.09.2012 року
відповідачкою ОСОБА_1 були заподіяні
тілесні ушкодження ОСОБА_2 у вигляді
синців на обличчі, що відносяться до
легких тілесних ушкоджень. Вказаними
протиправним діями ОСОБА_1 завдала
ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 8000
гривень.

Так, ОСОБА_2 перенесла фізичний
біль та тяжкі моральні переживання у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, душевні
страждання, які їй було заподіяно
протиправною поведінкою ОСОБА_1

На підставі викладеного просила
суд винести рішення, яким
задовольнити в повному обсязі
зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2.

Суд, заслухавши сторони, свідків,
дослідивши докази по справі , приходить
до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають частковому задоволенню, а в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 слід
відмовити з наступних підстав.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Виходячи із змісту ст. 11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних осіб,
в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Особа, яка
бере участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд.

Згідно ст.10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ч.4 ст. 60 ЦПК
України доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними
є докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до вимог статті 214 ЦПК під
час ухвалення рішення суд вирішує, чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи; які правовідносини сторін
випливають із встановлених обставин

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Таким чином, необхідною умовою
відшкодування шкоди є встановлення
вини особи.

Згідно розяснень, викладених у
пункті 5 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 31.03.1995 р. №4 (із змінами
і доповненнями, внесеними постановою
Пленуму Верховного Суду України від
25.05.2001 р. №5) «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» оскільки питання
відшкодування моральної шкоди
регулюються законодавчими актами,
введеними у дію в різні строки, суду
необхідно в кожній справі з'ясовувати
характер правовідносин сторін і
встановлювати якими правовими нормами
вони регулюються, чи допускає
відповідне законодавство
відшкодування моральної шкоди при
даному виді правовідносин, коли набрав
чинності законодавчий акт, що визначає
умови і порядок відшкодування
моральної шкоди в цих випадках, та коли
були вчинені дії, якими заподіяно цю
шкоду. Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Судом встановлено, що відповідно
до постанови про відмову в
порушенні кримінальної справи від 11
листопада 2012 року, 07 листопада 2012
року до чергової частини
Кременчуцького РВ УМВС через
канцелярію з канцелярії прокуратури
Кременчуцьког району на додаткову
перевірку, надійшла письмова заява
від гр. ОСОБА_2, яка отримала тілесні
ушкодження від гр. ОСОБА_10, під час
святкування дня визволення села в
с. П'ятихатки Кременчуцького району. В
ході перевірки було встановлено, що 30
вересня 2012 року в с. П'ятихатки
Кременчуцького району, мешканці
Рокитнянської сільської ради
святкували день визволення села,
біля місцевого будинку культури, де
були присутні багато мешканців с.
Рокитне та с. П'ятихатки. Під час
святкування майже всі вживали
спиртні напої. На святкуванні були
присутні ОСОБА_2 зі своїми родичами та
ОСОБА_1 зі своїм співмешканцем
ОСОБА_10. Близько 18 години між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 спонтанно виникли
неприязні відносини, відбулася
сварка, яка переросла у короткочасну
бійку, в ході якої вони отримали
незначні тілесні ушкодження. Також
було встановлено, що ОСОБА_2 перебувала
в стані алкогольного сп'яніння. Під час
проведення перевірки, ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, було видано направлення на
СМО, згідно акту СМО № 1297 від 02.10.2012
року тілесні ушкодження ОСОБА_1
відносяться до легких тілесних
ушкоджень, а ОСОБА_2 за невідомих
обставин СМО не пройшла, в ході
проведеної перевірки встановити
факт грубого порушення громадського
порядку не вдалося можливим.

Відповідно до Акту
судово-медичного дослідження
(обстеження) №1297 від 02.10.2012 року
виданого судово-медичним експертом
Шайдук О.С., на час судово-медичного
освідування у громадянки ОСОБА_1,
виявлення телісні ушкодження у
вигляді: синця та крововиливу з
садном на нижній губі зліва, саден
на обличчі, рани на носі, який
утворився від дії тупого предмету,
можливо у вказаний час, про що
свідчить його характер та за ступенем
тяжкості відноситься до легких
тілесних ушкоджень.

Згідно з висновком експерта №1472 від
27.11.2013 року, виданого головним судовим
експертом Шайдук О.С., при судово-
медичній експертизі у ОСОБА_1,
виявлені тілесні ушкодження у виді
синця, крововиливу, та садна на
нижній губі зліва, саден на обличчі,
рани на носі, які утворилися від дії
тупого (тупих) предмету (предметів),
можливо у вказаний час, та при
вказаних обставинах, про що свідчить
їх характер, локалізація та механізм
утворення та за характером тяжкості
відноситься до легких тілесних
ушкоджень.

Відповідно Акту судово-медичного
дослідження (обстеження) №1390 від 17.10.2012
року, виданого судово-медичним
експертом Шевченко С.Д., на момент
судово-медичного обстеження у ОСОБА_2
виявлено такі тілесні ушкодження:
закрита черепно-мозкова травма зі
струсом головного мозку, раною в
правій надбрівній ділянці, синцями на
обличчі, які утворилися від дії тупого
(тупих) предметів, можливо у вказаний
строк, про що свідчить їх характер, та
по ступеню тяжкості відносяться до
легких тілесних ушкоджень, що
спричинили короткочасний розлад
здоров'я.

У травні 2013 року до
Кременчуцького районного суду
Полтавської області звернулася
старший прокурор прокуратури
Кременчуцького району Полтавської
області Хіневич І.П. з обвинувальним
актом у кримінальному провадженні,
внесеному до Єдиного реєстру
досудових розслідувань за №
0000182 від 22.12.2012 року за підозрою
ОСОБА_10 у вчиненні ним кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125
КК України. Ухвалою Кременчуцького
районного суду Полтавської області
від 04 червня 2013 року кримінальне
провадження у відношенні ОСОБА_10 по
обвинуваченню за ч. 2 ст.125 КК України
було закрито у зв'язку з відмовою
потерпілої ОСОБА_2 від обвинувачення.
Ухвала набрала чинності.

У червні 2013 року ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_10 про відшкодування шкоди, який
рішенням Кременчуцького районного
суду Полтавської області від 27.11.2013
року було задоволено частково, а
саме : стягнуто ОСОБА_10 на користь
ОСОБА_2 1791 гривню 96 копійок
матеріальної шкоди, 2000 гривень
завданої моральної шкоди та 1000
гривень витрат на правову допомогу.
Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 13 лютого 2014
року рішення Кременчуцького
районного суду Полтавської області
від 27.11.2013 року було скасовано та
ухвалено нове рішення. В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди - відмовлено.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що діями ОСОБА_2
було заподіяно ОСОБА_1 тілесні
ушкодження, встановлені актом
судово-медичного дослідження
(обстеження) №1297 від 02.10.2012 року та
висновком експерта №1472 від 27.11.2013 року,
що не спростовується жодним з наданих
сторонами письмовим доказом і
відповідає поясненням ОСОБА_1 Діями
ОСОБА_2 ОСОБА_1 завдано моральної шкоди,
що полягає у фізичному болю та
стражданнях, яких вона зазнала у
зв'язку з ушкодженням здоров'я. Крім
того, образами ОСОБА_2 принизила честь
та гідність ОСОБА_1 Отримавши тілесні
ушкодження, ОСОБА_1 вимушена була
застосовувати медичні препарати,
відмовитись від зустрічей із знайомими
та від відвідування громадських місць,
змушена була проходити судово-медичне
дослідження (обстеження), відвідувати
органи внутрішніх справ, надавати
відповідні пояснення, що не
оспорювалось в судовому засіданні
сторонами. Суд оцінює завдану ОСОБА_1
моральну шкоду в розмірі 3000 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 у зустрічній
позовній заяві вказує про те, що
протиправними діями гр.. ОСОБА_1 їй була
заподіяна моральна шкода у розмірі 8000
грн.

В обґрунтування протиправності дій
позивача відповідач ОСОБА_2 у
зустрічній позовній заяві вказує про
те, що при розгляді Кременчуцьким
районним судом Полтавської області
цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_10 про відшкодування шкоди було
встановлено, що під час бійки 30.09.2012
року ОСОБА_1 заподіяла гр.. ОСОБА_2
тілесні ушкодження у вигляді синців на
обличчі, які за ступенем тяжкості
кваліфікуються як легкі тілесні
ушкодження. Однак, рішенням
апеляційного суду Полтавської області
від 13.02.2014 року по справі № 536/1305/13-ц
задоволено, зокрема, апеляційну скаргу
гр.. ОСОБА_1 на рішення Кременчуцького
районного суду Полтавської області від
27.11.2013 року, а саме: рішення місцевого
суду скасовано та ухвалено нове
рішення, яким відмовлено гр.. ОСОБА_2 у
задоволенні позовних вимог про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

При цьому судом апеляційної
інстанції у своєму рішенні від 13.02.2014
року зазначено, що судом першої
інстанції надана оцінка діям ОСОБА_1,
яка не брала участь у розгляді справи.
За висновком суду апеляційної
інстанції, наведеним у рішенні від
13.02.2014 року, районним судом
безпідставно дана оцінка діям ОСОБА_1
із зазначенням того, що нею наносились
тілесні ушкодження гр.. ОСОБА_2 Як
вказав суд апеляційної інстанції, дані
обставини не були предметом судового
розгляду та судом не досліджувались.
Отже, обставини, встановлені рішенням
Кременчуцького районного суду
Полтавської області від 27.11.2013 року,
преюдиційного значення не мають. При
цьому інших доказів, які дозволяли б
суду зробити висновок про спричинення
ОСОБА_1 ОСОБА_2 легких тілесних
ушкоджень у вигляді синців на обличчі,
матеріали справи не містять.

Так, відповідач ОСОБА_2 у судовому
засіданні пояснила, що ОСОБА_1 завдала
їй два удари рукою, а саме: один удар
прийшовся у ліве підборіддя, внаслідок
чого на тілі відповідачки утворився
синець та подряпина, а інший удар
прийшовся у праву щоку, наслідком чого
був синець на правій щоці. Однак, згідно
з наявним у справі актом
судово-медичного обстеження № 1390
жодних слідів тілесних ушкоджень із
лівої сторони на тілі ОСОБА_2 виявлено
не було. При цьому 23.04.2013 року у ході
проведення слідчого експерименту у
кримінальному провадженні № 0000181
від 22.12.2013 року ОСОБА_2 показала, що
ОСОБА_1 нанесла їй один удар, а не два,
правою рукою в область лівої сторони
підборіддя, що підтверджується наявним
у справі протоколом проведення
слідчого експерименту від 23.04.2013 року
із відповідними додатками. Жодних
даних про отримання удару (ударів) від
ОСОБА_1 у праву частину тіла ОСОБА_2 у
ході слідчого експерименту не
виказувала. 25.02.2013 року у ході
проведення допиту потерпілого у
зазначеному вище кримінальному
провадженні № 0000181 від 22.12.2013 року
ОСОБА_2 показала слідчому, що незнайома
їй до цього дівчина 25-30 років дуже
сильно її штовхнула в район підборіддя.
Жодних даних про отримання ударів
(удару) від ОСОБА_2 при цьому не
виказувала. У запереченні на
апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_10,
які подавались на рішення
Кременчуцького районного суду
Полтавської області від 27.11.2013 року по
справі № 536/1305/13-ц за позовом ОСОБА_2,
остання вказала, що ОСОБА_1 нанесла їй
один, а не два, удари кулаком в обличчя.

У своєму письмовому поясненні на
ім'я начальника Кременчуцького РВ УМВС
України в Полтавській області ОСОБА_2
вказала, що вона розмовляла із дружиною
ОСОБА_10 Жодних даних про отримання
поштовху чи удару від дівчини (жінки) ці
пояснення ОСОБА_2 не містять. Вказані
пояснення є складовою частиною
відмовного матеріалу № 2136.

Допитаний за клопотанням сторони
відповідача свідок ОСОБА_6 у судовому
засіданні 11.02.2014 року показала, що
ОСОБА_2 отримала у ліву щелепу удар від
ОСОБА_1, яка завдала його внутрішньою
стороною долоні. Однак, ні акт
судово-медичного обстеження № 1390, ні
висновок № 231 судово-медичного
експерта не містять жодних даних, які
дозволяли б суду робити висновок про
наявність у відповідачки тих чи інших
тілесних ушкоджень ліворуч. При цьому у
ході проведення слідчого експерименту
у кримінальному провадженні №
0000181 від 22.12.2013 року свідок ОСОБА_6
нічого не вказувала про нанесення
удару (ударів) ОСОБА_1 по тілу ОСОБА_2 Ця
обставина вбачається із дослідженого
судом відповідного протоколу із
додатками.

Також суд бере до уваги зміст
обвинувального у кримінальному
провадженні, внесеному до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за №
0000182 від 22.12.2012 року за підозрою
ОСОБА_10 у вчиненні ним кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125
КК України, що надала ОСОБА_2 В ньому
зазначено, що ОСОБА_10, наніс ОСОБА_2
умисне легке тілесне ушкодження, і в
тому числі разом з іншими ушкодженнями
синці на обличчі. Під час закриття у
зв'язку з відмовою самої потерпілої
ОСОБА_2 від обвинувачення не ставилось
питання про розмежування цих тілесних
ушкоджень.

Отже, відповідач ОСОБА_2 не довела
належними та допустимими доказами ті
обставини, на які вона посилалась як на
підставу свого зустрічного позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. ст.10, 11,
60,61,88, 212-215 ЦПК України, суд ,-

В
И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 мора -

льну шкоду в розмірі 3000 ( три тисячі )
гривень.

В задоволенні зустрічної позовної
заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди - відмовити
повністю

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави судовий збір в розмірі 243, 60
гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Полтавської області через
Кременчуцький районний суд
Полтавської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О. О. Колотієвський