РІШЕННЯ

Іменем України

13.05.2014 року Франківський районний суд
м.Львова у складі:

головуючого судді Дзеньдзюри С.М.

при секретарі Гимон І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ДП «Львівський
науково-дослідний радіотехнічний
інститут» про поновлення на роботі,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом про
поновлення на роботі посилаючись на те,
що з 07.06.1983р. працював в ДП «Львівський
науково-дослідний радіотехнічний
інститут», наказом № 458-к від 20.12.2004р.
переведений на посаду провідного
інженера-конструктора. Відповідно до
наказу № 95-к від 01.11.2013р. його
попереджено про наступне вивільнення,
у зв»язку з скороченням посад. Згідно
наказу № 07-к від 10.01.2014р. його звільнено
з посади у зв»язку із скороченням штату
працівників, за ст.40 п.1 КЗпП України з
13.01.2014р. Зазначає, що звільнення є
незаконним, оскільки, вважає що має
переважне право на залишення на роботі
при вивільненні працівників у звязку
із змінами в організації виробництва і
праці. Окрім цього, у день звільнення
йому не було видано копію наказу про
звільнення та не видано трудову
книжку. Просить поновити його на
роботі, оскільки вважає, що був
звільнений з роботи без законної
підстави.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав. Вказав, що його
незаконно звільнили з роботи з
особистих мотивів в.о. директора ДП
«Львівський науково-дослідний
радіотехнічний інститут» ОСОБА_2,
оскільки він брав участь у судовому
розгляді кримінальної справи про
обвинувачення ОСОБА_2 як потерпілий.
Просить позов задоволити.

Представники відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечили
вказали, що позивач був скорочений на
законних підставах. Просять в позові
відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення не підлягає.

Згідно п.1 ст.40 КЗпП України та п.19
постанови Пленуму Верховного Суду
України №9 від 6.11.1992р.(з наступними
змінами) « Про практику розгляду судами
трудових спорів» суди, розглядаючи
трудові спори, зобов»язані з»ясувати,
чи дійсно у відповідача мали місце
зміни в організації виробництва і
праці, чи додержано власником норм
законодавства, що регулюють
вивільнення працівника.

Судом встановлено, що позивач з 07.06.1983р.
працював в ДП «Львівський
науково-дослідний радіотехнічний
інститут», наказом від 20.12.2004р.
переведений на посаду провідного
інженера-конструктора.

ОСОБА_1 у 1981р. закінчив радіотехнічний
факультет Львівського політехнічного
інституту за спеціальність
«Радіотехніка».

30.10.2013р. наказом в.о. директора ДП
«Львівський науково-дослідний
радіотехнічний інститут» Огородник
І.І. у зв'язку з недостатнім обсягом
замовлень, необхідних для повного
завантаження роботою працівників,
тяжким фінансовим станом інституту,
для збереження науково-технічного
потенціалу та підвищення
продуктивності праці скорочено посаду
провідного інженера-конструктора.

Відповідно до наказу №95-к від 01.11.2013р.
ОСОБА_1 попереджено про наступне
звільнення, у зв»язку з скороченням
посади згідно ст.40 п.1 КЗпП України.
Позивач вімовився від ознайомлення з
попередженням про скорочення, що
стверджується актом від 11.11.2013 року.

Згідно наказу № 07-к від 10.01.2014р.
позивача звільнено з посади у зв»язку
із скороченням штату працівників, за
ст.40 п.1 КЗпП України з 13.01.2014р

Як вбачається з особової карточки
позивача за № 009711 трудову книжку з
відповідним запосом про звільнення
ОСОБА_1 отримав 13.01.2014р.

Пунктом 1 ст.40 КЗпП України передбачена
можливість розірвання трудового
договору за ініціативою власника чи
уповноваженого ним органу при змінах в
організації виробництва і праці, до
яких відноситься, зокрема, і скорочення
чисельності чи штату працівників.

Суд не бере до уваги посилання позивача
про звільнення без законної підстави,
оскільки був звільнений з роботи на
підставі наказу № 91-к від 30.10.2013р.
відповідно до якого у зв'язку з
недостатнім обсягом замовлень,
необхідних для повного завантаження
роботою працівників, тяжким фінансовим
станом інституту, для збереження
науково-технічного потенціалу та
підвищення продуктивності праці
скорочено посаду провідного
інженера-конструктора ДП «Львівський
науково-дослідний радіотехнічний
інститут».

Окрім цього, з 2012 року було припинено
фінансування робіт, в яких брав участь
позивач, в той час як решта провідних
конструкторів приймали участь в
роботах по темі «Браслет».Отже,
посилання позивача на порушення ст.42
КЗпП України, не обгрунтовані.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено, що позивача звільнено з
роботи у відповідності до вимог п.1 ст.40
КЗпП України, а тому заявлені позовні
вимоги про поновлення на роботі
безпідставні та до задоволення не
підлягають.

Керуючись ст.ст.10,11,60,169,208,209,212-215,218 ЦПК
України, суд,-

в и р і ш и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ДП
«Львівський науково-дослідний
радіотехнічний інститут» про
поновлення на роботі відмовити.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом 10 днів з дня
проголошення до апеляційного суду
Львівської області.

Суддя
Дзеньдзюра С.М.