Справа № 204/1849/14-ц
Провадження № 4-с/204/52/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючої - судді Нізік О.В.

при секретарі - Таран К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську скаргу
ОСОБА_1, зацікавлена особа:
Красногвардійський районний відділ
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, Публічне
акціонерне товариство КБ «Надра» на
дії державного виконавця, про визнання
дій державного виконавця
протиправними, визнання протиправними
та скасування опису й акту арешту
домоволодіння, -

в с т а н о в и в:

24 березня 2014 року заявник звернувся до
суду з вищевказаною скаргою. В
обґрунтування заявлених вимог
посилається на те, що
Красногвардійським ВДВС
Дніпропетровського міського
управління юстиції відкрито виконавче
провадження ВП №40100351 стосовно
виконання виконавчого листа №2-797/2011
від 22.08.2013 року виданого
Красногвардійським районним судом м.
Дніпропетровська про солідарне
стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь
ПАТ КБ «Надра» заборгованості за
кредитним договором № 893575/ФЛ від 06
вересня 2008 року у розмірі 779486,66 грн.
21.02.2014 року державним виконавцем
Корчемкіною Маріанною Вячеславівною
за участю понятих: ОСОБА_3 (АДРЕСА_1),
ОСОБА_4 (АДРЕСА_2) був складений акт
опису та арешту майна, а саме
домоволодіння АДРЕСА_3. Домоволодіння
(Будинок) №1 за адресою: АДРЕСА_3 є
предметом іпотеки відповідно до
договору іпотеки укладеного 16.08.2008 року
між Відкритим акціонерним товариством
КБ «Надра» та ОСОБА_1 посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
та зареєстрований в реєстрі № 1810.
Просив визнати дії державного
виконавця Красногвардійського ВДВС
Дніпропетровського МУЮ Корчемкіної
М.В. щодо складання акту опису та арешту
на домоволодіння (Будинок) №? 1 за
адресою: АДРЕСА_3 протиправними;
визнати протиправним та скасувати акт
від 21.02.2014 року опису та арешту на
домоволодіння (Будинок) №? 1 за адресою:
АДРЕСА_3. складений державним
виконавцем Красногвардійського ВДВС
Дніпропетровського МУЮ; поновити строк
на оскарження дій державного
виконавця.

У судове засідання сторони не
з'явились. Представник заявника надав
до суду заяву в якій заявлені вимоги
підтримує у повному обсязі, просить
справу розглянути за його відсутності.

Представник зацікавленої особи у
судове засідання не з'явився, про день
та час розгляду справи повідомлений
належним чином, причину неявки суду не
сповістив.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому
цим Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають
у державі.

Ст. 383 ЦПК України зазначає, що сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Як встановлено у судовому засіданні,
Красногвардійським ВДВС
Дніпропетровського міського
управління юстиції відкрито виконавче
провадження ВП №40100351 стосовно
виконання виконавчого листа №2-797/2011
від 22.08.2013 року виданого
Красногвардійським районним судом м.
Дніпропетровська про солідарне
стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь
ПАТ КБ «Надра» заборгованості за
кредитним договором № 893575/ФЛ від 06
вересня 2008 року у розмірі 779486,66 грн.

21.02.2014 року державним виконавцем
Корчемкіною Маріанною В'ячеславівною
за участю понятих: ОСОБА_3 (АДРЕСА_1),
ОСОБА_4 (АДРЕСА_2) був складений акт
опису та арешту майна, а саме
домоволодіння АДРЕСА_3.

Домоволодіння (Будинок) №1 за адресою:
АДРЕСА_3 є предметом іпотеки відповідно
до договору іпотеки укладеного 16.08.2008
року між Відкритим акціонерним
товариством КБ «Надра» та ОСОБА_1
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 та зареєстрований в
реєстрі № 1810.

Згідно ч. 2 ст. 19, ч. 1 ст. 55 Конституції
України кожному гарантовано право на
оскарження до суду рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб, органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи,
зобов'язані діяти на підставі, в межах
повноважень, та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Статтею 6 Закону України «Про виконавче
провадження», передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб. Рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця
можуть бути оскаржені в порядку,
встановленому цим Законом.

Відповідно до статті 383 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Статтею 384 ЦПК України визначено, що
скаргу може бути подано до суду
безпосередньо або після оскарження
рішення, дії або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби до начальника відповідного
відділу державної виконавчої служби.
Скарга подається до суду, який видав
виконавчий документ. Про подання
скарги суд повідомляє відповідний
відділ державної виконавчої служби не
пізніше наступного дня після прийняття
її судом.

Вимогами ст.19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади,
їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

За приписами ст. 387 ЦПК України, за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. У разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи. Якщо оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність були
прийняті або вчинені відповідно до
закону, в межах повноважень державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби і права чи
свободи заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Згідно ст. 388 ЦПК України, судові
витрати пов'язанні з розглядом скарги,
покладаються судом на відділ державної
виконавчої служби, якщо було
поставлено ухвалу про задоволення
скарги заявника.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про виконавче провадження», під час
виконання рішень державний виконавець
має право на безпосередній доступ до
баз даних і реєстрів, у тому числі
електронних, що містять інформацію про
боржників, їхнє майно та кошти.

Згідно з частиною 8 статті 52 Закону
України «Про виконавче провадження»
примусове звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється
державним виконавцем з урахуванням
положень Закону України «Про іпотеку»,

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон
України "Про іпотеку". Відповідно до
пункту 2 Розділу VI "Прикінцеві
положення" даного Закону законодавчі
та інші нормативно-правові акти,
прийняті до набрання чинності цим
Законом, застосовуються у частині, шо
не суперечить цьому Закону.

За загальним правилом новий акт
законодавства застосовується до
цивільних відносин, що виникли або
продовжують існувати після набрання
ним чинності.

Згідно з частинами 1, 3 статті 33 Закону
України «Про іпотеку» у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотеко держателя.

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку»
встановлено, які відомості
зазначаються у рішенні суду, у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Про реалізацію іпотекодержателем
своїх прав на підставі рішення суду про
звернення стягнення на предмет іпотеки
йдеться також в перших частинах статей
36, 38 Закону України «Про іпотеку».

В вищеназваних нормах права
зазначається як на підставу звернення
стягнення на предмет іпотеки саме
рішення суду, постановлене за
результатами розгляду відповідного
позову.

Таким чином, за термінологією
законодавчих актів, підставою для
звернення стягнення на предмет іпотеки
слід вважати рішення суду відповідного
змісту, яке ухвалюється за
результатами розгляду цього питання в
позовному провадженні.

Частиною 8 ст. 54 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
примусове звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється
державним виконавцем з урахуванням
положень Закону України «Про іпотеку».

Згідно ч. 3 ст. 33 Закону України «Про
іпотеку», звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку»
визначена особлива форма та зміст
рішення суду про звернення стягнення
на предмет іпотеки.

Разом з тим, оскільки передбачене
законом рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки судом не
ухвалювалось, державний виконавець не
вправі в межах виконання рішення про
стягнення заборгованості за кредитним
договором самостійно зняти заборону на
відчуження майна, накладену
нотаріусом, та здійснювати його
реалізацію.

Таким чином, з огляду на положення ч. 8
ст. 54 Закону України "Про виконавче
провадження", ст. ст. 33, 39 Закону України
"Про іпотеку", державний виконавець мав
повернути виконавчий документ з
підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 47
Закону України "Про виконавче
провадження", оскільки у боржника немає
майна, на яке може бути звернено
стягнення державним виконавцем при
виконанні рішення суду про стягнення
кредитної заборгованості, а наявні у
власності боржника будинок і земельна
ділянка є предметом іпотеки, на який
накладено заборону відчуження
нотаріусом на підставі договору
іпотеки, укладеного між стягувачем та
боржником.

Таким чином, оскільки в ході розгляду
скарги доводи заявника про допущені
державним виконавцем порушення
знайшли своє підтвердження, скарга
підлягає задоволенню.

Суд вважає що наявні підстави для
задоволення клопотання заявника про
поновлення строків для оскарження дій
держвиконавця, тому строки слід
поновити, скаргу заявника
задовольнити, а саме визнати
неправомірними дії державного
виконавця Красногвардійського відділ
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Корчемкіної
Маріанни Вячеславівни щодо складання
акту опису та арешту на домоволодіння
по АДРЕСА_3 у ВП 40100351; визнати
неправомірним та скасувати Акт опису й
арешту майна від 21 лютого 2014 року на
домоволодіння по АДРЕСА_3 у ВП 40100351.

Суд вважає за необхідне на підставі ст.
88 ЦПК України, враховуючи результат
розгляду справи стягнути з
Красногвардійського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції на користь
держави судовий збір у сумі 121 грн. 80
коп. пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись
Законом України «Про виконавче
провадження», ст. ст. 19, 55, 124 Конституції
України, ст.ст. 4- 8, 10, 11, 18, 57- 60, 79, 294, 295,
383-389 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1, зацікавлена особа:
Красногвардійський районний відділ
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, Публічне
акціонерне товариство КБ «Надра» на
дії державного виконавця, про визнання
дій державного виконавця
протиправними, визнання протиправними
та скасування опису й акту арешту
домоволодіння - задовольнити.

Визнати дії державного виконавця
Красногвардійського відділ державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції
Корчемкіної Маріанни Вячеславівни
щодо складання акту опису та арешту на
домоволодіння по АДРЕСА_3 у ВП 40100351 -
неправомірними.

Визнати неправомірним та скасувати Акт
опису й арешту майна від 21 лютого 2014
року на домоволодіння по АДРЕСА_3 у ВП
40100351.

Стягнути з Красногвардійського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції на користь держави
судовий збір у сумі 121 грн. 80 коп.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може
бути подано протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
О. В.
Нізік