Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/853/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Бойко П. М.
Доповідач Гайсюк О. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

08.04.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого:Гайсюка О.В.

суддів : Карпенка О.Л.,Фомічова С.Є.

при секретарі - Дімановій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на рішення Долинського
районного суду Кіровоградської
області від 03 лютого 2014 року.

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року ТОВ »Долинські
об'єднані мережі» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
боргу.

Позивач зазначив, що між ним та ОСОБА_3
укладено договір про надання послуг з
центрального опалення, відкрито
особовий рахунок. За спожиті послуги
оплата споживача повинна
здійснюватися щомісячно.

Станом на 01.11.2013 року борг по оплаті за
теплопостачання склав 7214,73 грн.
Відповідач 04.10.2010 року подала заяву про
самовільне відключення її квартири від
теплопостачання.

Посилаючись на це, позивач просив
стягнути на свою користь 7214,73 грн. з
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно.

Позивач 03.02.2014 року зменшив розмір
вимог до 7073,26 грн. ( а.с. 22, 33).

Рішенням Долинського районного суду
від 03.02.2014 року позов задоволено
частково.

Стягнуто з відповідачів солідарно на
користь позивача 7073,26 грн. та судові
витрати по 114,70 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі відповідачі
просять рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову, посилаючись на
незаконність рішення, порушення судом
норм матеріального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи. Суд не врахував на
думку відповідачів, що квартира
відключена від мереж центрального
опалення.

В судовому засіданні апеляційного суду
відповідачі доводи апеляційної скарги
підтримали.

Представник позивача з доводами скарги
не погодилася.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є
власником квартири АДРЕСА_1 за
договором купівлі - продажу квартири
від 13.11.1997року (а.с.6). Цей будинок
обладнаний системою централізованого
опалення.

Послуги з теплопостачання за рішенням
виконкому міської ради від 19.07.2007 року
надає позивач з 2007 року ( а.с. 10).

Між позивачем та ОСОБА_3 01.12.2007 року
укладено договір про надання послуг з
централізованого опалення за яким вона
зобов'язалася сплачувати позивачу за
опалення її трикімнатної квартири
плату за встановленими тарифами
щомісячно ( а.с. 4-5).

Судом встановлено, що загальна сума
заборгованості ОСОБА_3 по оплаті послуг
позивачу складає 7073,26 грн. відповідно
до розрахунків ( а.с. 12-14,23-25).
Відповідачі з розміром заборгованості
погодилися, цей розмір визначено
станом на 01.11.2013 року. Зокрема, ОСОБА_3
пояснила в апеляційному суді, що розмір
боргу судом визначено правильно, але
вона не згодна платити цю суму,
оскільки 04.10.2010 року квартира була
відключена від тепломережі нею
самовільно і лише 03.07.2013 року квартиру
було підключено за рішенням суду, яким
її зобов'язано відновити систему
опалення. За цей період фактично вона
теплоенергією позивача не
користувалася.

Те, що позивач в 2010- 2013 роках надавав
тепло до будинку, в якому знаходиться
квартира ОСОБА_3 підтверджується
наказами про початок опалювальних
сезонів та їх завершення, графіками
запуску та іншими документами. Це не
заперечують і відповідачі.

Задовольняючи вимоги позивача про
стягнення заборгованості, суд
правильно виходив з того, що ОСОБА_3
самовільно в порушення пунктів 24-26
Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою КМ України від 21.07.2005 року №
630 відключилася від мереж
централізованого опалення, а тому
договір про надання послуг з
централізованого опалення укладений з
нею не є припиненим, розірваним чи
зміненим, а тому відповідно до ст.526 ЦК
вона повинна виконувати свої
зобов'язання за договором належним
чином.

Але суд помилково стягнув суму
заборгованості 7073,26 грн. з обох
відповідачів солідарно. Адже власником
квартири за договором купівлі - продажу
є ОСОБА_3, а її чоловік ОСОБА_4 є членом
її сім'ї, питання про визнання квартири
власністю подружжя не заявлялося і не
вирішувалося в установленому законом
порядку.

Частина 3 ст. 156 ЖК України, на яку
послався позивач в позовній заяві, не
передбачає солідарної
відповідальності членів сім'ї власника
квартири з власником, як наприклад
передбачає ст.64ЖК щодо членів сім'ї
наймача. Частина 3 ст. 156 ЖК регулює лише
відносини між власником та членами
його сім'ї щодо витрат по утриманню
будинку. Зокрема, передбачено, що спори
між власником та членами його сім'ї про
розмір участі у витратах вирішується в
судовому порядку.

Отже, у зв'язку з неправильним
застосуванням норм матеріального
права, рішення суду в частині стягнення
7073,26 грн. боргу та 114,70грн. судового
збору на користь позивача з ОСОБА_4
підлягає скасуванню з ухваленням в цій
частині нового рішення про відмову в
задоволенні позову до ОСОБА_4.

Керуючись ст. ст. 307,309,316 ЦПК
України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4
задовольнити частково.

Рішення Долинського районного суду від
03 лютого 2014 року в частині стягнення
7073,26 грн. за надані послуги з
централізованого опалення та судових
витрат у сумі 114,70 грн. на користь
ТОВ»Долинські об'єднані мережі» з
ОСОБА_4 скасувати та ухвалити в цій
частині нове рішення, яким в
задоволенні позову ТОВ»Долинські
об'єднані мережі» до ОСОБА_4 відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено до Вищого Спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20 днів з
дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді