АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/6158/2014
Головуючий у 1-й інстанції: Ярошенко С.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

Головуючої - Музичко С.Г.

Суддів - Семенюк
Т.А, КравецьВ.А.,

при секретарі - Круглику
В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2
про стягнення боргу за кредитним
договором, за апеляційною скаргою
представника Публічного акціонерного
товариства «Приват Банк» - Шуліка
Аліни Володимирівни на заочне рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 06 березня 2014 року

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Деснянського
районного суду м. Києва від 06 березня 2014
року у задоволенні позову ПАТ КБ
«Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за кредитним договором
відмовлено.

Не погоджуючись з заочним рішенням
суду, представник позивача Шуліка А.В.
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати заочне рішення
Деснянського районного суду м. Києва
та ухвалити нове рішення про
задоволення позову в повному обсязі,
посилаючись на те, що рішення суду
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду не відповідають
обставинам справи та наявним в
матеріалах справи доказам.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник позивача Саповський О.В.
просив задовольнити апеляційну скаргу
з наведених в ній доводів. Відповідач в
судове засідання апеляційного суду не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомили, про дату та час розгляду
справи повідомлені належним чином (а.с.
42), що відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК
України не перешкоджає розгляду справи
за їх відсутності.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
пред'явлених в суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку про те,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що із
того, що ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося
до суду з даним позовом поза межами
загальних строків позовної давності,
враховуючи, що початок перебігу строку
позовної давності починається у
позивача з моменту закінчення строку
дії договору, тобто з 04.10.2008 року, зі
спливом строку позовної давності.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

За кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054
ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч.1 ст.530 ЦК України).

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня коли особа довідалася або могла
довідатись про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
проте така заява в матеріалах справи
відсутня.

За зобов'язаннями, строк виконання яких
не визначений або визначений моментом
вимоги, перебіг позовної давності
починається від дня, коли у кредитора
виникає право пред'явити вимогу про
виконання зобов'язання. Якщо
боржникові надається пільговий строк
для виконання такої вимоги, перебіг
позовної давності починається зі
спливом цього строку.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Судом першої інстанції встановлено,
04.10.2007 року за заявою відповідача №
КЗХRRСО5110022 останньому ПАТ КБ
«Приватбанк» відкрито рахунки у банку
для зарахування коштів, направлених на
погашення заборгованості та надано
кредит у сумі 1922,80 гривень строком на 12
місяців з 04.10.2007р. по 04.10.2008р. включно, з
умовами сплати за користування
кредитом відсотків у розмірі 12% на
місяць, на суму залишку заборгованості
по кредиту. Позичальник ОСОБА_2. в свою
чергу зобов'язався сплатити кредит,
сплатити відсотки, винагороду, комісію,
зазначену в заяві та умовах надання
споживчого кредиту фізичним особам, що
разом складають кредитний договір №
КЗХRRСО5110022 від 04.10.2007року. Проте, в
порушення умов договору, відповідач
взяті на себе договірні зобов'язання
належним чином не виконував, внаслідок
чого у відповідача утворилась
заборгованість в сумі 19 676,02 грн. з яких:
4963,95 грн - заборгованість за відсотками;
13298,93 - пеня за несвоєчасне погашення
кредиту; штраф(процентна ставка) 913,14
грн.; штраф (фіксована частина) - 500грн,

Як вбачається з матеріалів справи та
правильно встановлено судом першої
інстанції, відповідач за укладеним
договором отримав кредитні кошти для
споживчих цілей. В порушення умов
договору відповідач неналежним чином
виконував свої зобов'язання за
кредитним договором.

Станом на 20.12.2013 заборгованість за
кредитним договором, згідно
розрахунку, становить 19676,02 грн, що
складається, 4963,95 грн - заборгованість
за відсотками; заборгованість по пені -
13298,93 грн., штраф (фіксована частина) - 500
грн, штраф (відсотки від суми) 913,14
грн.(а.с.7).

Заяву про застосування строків
позовної давності відповідачем до суду
не надано, відтак відмову у позові з
підстав пропущення строку позовної
давності не можна вважати
обґрунтованою.

За положенням ч. 3 ст. 551 ЦК України,
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Пунктом 3,2,3 у випадку несвоєчасного
погашення заборгованості по кредиту,
позичальник сплачує Банку пеню у
розмірі 0,15% від суми и простроченого
платежу, але не менше 1 гривні за кожний
день прострочки платежу.

Пунктом 5.3 умов надання споживчого
кредиту встановлено, що при порушенні
позичальником строків платежів по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбачених договором, більш ніж на 30
днів, позичальник зобов'язаний
сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. +
5% від суми заборгованості.

За таких обставин, з відповідача на
користь ПАТ «КБ Приват Банк» підлягає
стягненню за договором кредиту
заборгованість у розмірі 5 712,15 грн., з
яких заборгованість за користування
кредитом у розмірі 4963,95 грн., штраф
(фіксована частина) 500 грн. та 248,20 грн.
штраф від суми заборгованості.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Керуючись ст.ст., 303, 307,309, 313-314, 316 ЦПК
України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
«Приват Банк» - Шулік Аліни
Володимирівни задовольнити частково.

Заочне рішення Деснянського районного
суду м. Києва від 06 березня 2014 року
скасувати. Ухвалити нове наступного
змісту.

Позов Публічного акціонерного
товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства КБ
«Приватбанк» заборгованість у розмірі
5 712,15 грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства КБ
«Приватбанк» судовий збір у розмірі
121,80 грн.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили негайно, але може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді