Справа №585/1833/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Сольона Н. М.Номер
провадження 22-ц/788/894/14 Суддя-доповідач -
Гагін М. В. Категорія - 27
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Гагіна М. В.,

суддів - Бойка В. Б., Білецького О. М.,

за участю секретаря - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра»

на рішення Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 10 квітня 2014
року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» про
відшкодування збитків, -

в с т а н
о в и л а:

У серпні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вказаним позовом, мотивуючи
вимоги тим, що між ним та ВАТ КБ «Надра»
було укладено два письмові договори
строкового банківського вкладу
«Золотий вклад для фізичних осіб».

Предметом яких є розміщення позивачем
вкладів в банківському металі, а саме:
договір № 586511/04-д від 06 лютого 2008 року
та № 586512/04-д від 12 лютого 2008 року, який в
подальшому після закінчення терміну
дії у зв'язку з відмовою повернення
коштів був переоформлений на договір
«Золотий» № 965924 від 20 лютого 2009 року.

Але після закінчення строку дії обох
вище зазначених договорів йому було
безпідставно відмовлено в поверненні,
як вкладів так і відсотків по ним.

Тому він звернувся до суду з позовом в
якому просив стягнути належні йому
депозитні вклади. 07 квітня 2010 року суд
ухвалив рішення яким позовні вимоги
задовольнив, проте відповідач рішення
суду не виконав навіть у примусовому
порядку після набрання законної сили.

Просить стягнути з відповідача на його
користь три проценти річних від боргу в
банківському металі за період з 07
квітня 2010 року по 05 грудня 2011 року в
кількості 87,5 грами (2,813188 тр.унц.)
банківського металу золота ХАU 999,9
проби, вартість якого за курсом НБУ в
гривневому еквіваленті станом на 19
лютого 2014 року становить 32110 (тридцять
дві тисячі сто десять) грн. 25 коп.

Рішенням Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 10 квітня 2014
року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
на користь ОСОБА_3 три проценти річних
від боргу в банківському металі за
період з 07 квітня 2010 року по 05 грудня 2011
року в кількості 87,5 грами (2,813188 тр.унц.)
банківського металу золота ХАU 999,9
проби, вартість якого за курсом НБУ в
гривневому еквіваленті станом на 19
лютого 2014 року становить 32110 (тридцять
дві тисячі сто десять) грн. 25 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
на користь держави судовий збір в
розмірі 321 (триста двадцять одна) грн. 10
коп.

В апеляційній скарзі ПАТ «КБ «Надра»,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати зазначене рішення
суду та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

При цьому доводить, що банківські
метали відносяться до валютних
цінностей та не є грошовими коштами,
використання їх є обмеженим, а тому по
відношенню до банківських металів не
можуть застосовуватися примусові
заходи стягнення за невиконання
грошових зобов'язань, передбачених
ст.625 ЦК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника відповідача Перцули Т.М.,
яка підтримала доводи апеляційної
скарги, представника позивача ОСОБА_5,
який заперечував проти доводів
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи та обговоривши
підстави апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що ПАТ
«КБ «Надра» не виконав у повному обсязі
зобов'язання за договором банківського
вкладу в банківських металах, а тому з
нього на користь ОСОБА_3 підлягають
стягненню три проценти річних від суми
боргу в гривневому еквіваленті, що
становить 31110, 75 грн.

Проте, повністю погодитись з
висновками суду неможливо, оскільки
суд дійшов цих висновків неповно
з'ясувавши всі обставини справи, без
належної оцінки всіх зібраних у справі
доказів, що призвело до помилкового
висновку та застосування норм
матеріального й процесуального права.

Зазначені порушення, у відповідності
до положень п.п.1, 3, 4 ст.309 ЦПК України є
підставою для скасування
оскаржуваного рішення й ухвалення
нового рішення про задоволення позову.

Судом першої інстанції встановлено, що
06 лютого 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та
ОСОБА_3 було укладено договір №586511/04-Д
строкового банківського вкладу
(депозиту) в банківських металах
«Золотий вклад для фізичних осіб»,
відповідно до умов якого вкладник
передав, а банк прийняв банківський
метал - золото у зливках 999,9 проби
номіналом 500 грам в кількості 2 шт.,
всього 1000 грам, що складає 32,15
тройських унцій. Строк дії вкладу - 12
місяців. Дата повернення вкладу 06
лютого 2009 року. Процентна ставка по
вкладу встановлюється у розмірі 5
процентів річних.

20 лютого 2009 року між ВАТ КБ «Надра» та
ОСОБА_3 було укладено договір №965924
строкового банківського вкладу
(депозиту) в банківських металах
«Золотий» відповідно до умов якого
вкладник передав, а банк прийняв
банківський метал - золото 999,9 проби
загальною вагою 629,8 грам або 20,25
тройських унцій. Строк дії договору - 6
місяців від дати надходження вкладу на
рахунок. Процентна ставка по вкладу
встановлюється у розмірі 4 проценти
річних.

Перед укладенням договорів
банківського вкладу між сторонами було
укладено два договори банківського
рахунку фізичної особи під № 586510 та №
586513 у банківському металі відповідно
по кожному депозиту та відкрито
відповідно цим договорам поточні
рахунки, а також договір банківського
рахунку № 7601 від 06.02.2008 року у валюті
«Українська гривня», предметом яких є
розрахунково-касове обслуговування
відповідно до умов договорів та
банківського законодавства. Номера
відповідних банківських рахунків
зазначені у договорах, а самі рахунки є
поточними і діють до моменту закриття
рахунку.

Після закінчення строку дії обох
договорів ОСОБА_3 було відмовлено в
поверненні, як вкладів, так і відсотків
за ними.

Заочним рішенням Роменського
міськрайонного суду від 07 квітня 2010
року по справі № 2-473/10 було стягнуто з
ВАТ КБ «Надра» на користь ОСОБА_3
депозитні вклади за договором від 06
лютого 2008 року в коштовному металі
кількістю 32,15 тройських унцій зливками
золота 999,9 проби, відсотки по депозиту в
коштовному металі кількістю 1,6
тройських унцій зливками золота 999,9
проби, вартість неподільного залишку в
розмірі 2709 грн. 16 грн., відсотки по
депозиту в коштовному металі кількістю
1,7337 тройських унцій зливками золота 999,9
проби та неподільний залишок відсотків
в сумі 1088 грн. 63 коп., 7327 грн. 01 коп.
річних, 7451 грн. 09 коп. інфляційних втрат;
за договором від 20 лютого 2008 року в
коштовному металі кількістю 20,25
тройських унцій зливками золота 999,9
проби, відсотки за депозитом в
коштовному металі кількістю 0,4
тройських унцій зливками золота 999,9
проби, вартість неподільного залишку в
сумі 86 грн. 29 коп., відсотки за депозитом
в коштовному металі кількістю 0,4096
тройських унцій зливками золота 999,9
проби, 2252 грн. 42 коп. річних, 8327 грн. 31
коп. інфляційних втрат (а.с.5).

Оскільки, вищевказане рішення суду не
було виконано, ОСОБА_3 звернувся до суду
з позовом про стягнення з відповідача
трьох процентів річних за прострочення
виконання грошового зобов'язання.

Частиною другою статті 625 ЦК України
передбачено обов'язок боржника, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до положень статей 524, 533, 625
ЦК України грошовим є зобов'язання, яке
виражається в грошових одиницях
України (грошовому еквіваленті в
іноземній валюті), тобто будь-яке
зобов'язання зі сплати коштів.

Таким чином, грошовим зобов'язанням є
таке правовідношення, в якому одна
сторона (боржник) зобов'язана сплатити
гроші на користь другої сторони
(кредитора), а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

За договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
грошову суму (вклад) зобов'язується
виплачувати вкладникові таку суму та
проценти на неї або дохід в іншій формі
на умовах та в порядку, встановлених
договором (частина перша статті 1058 ЦК
України).

Водночас, Законом України «Про банки і
банківську діяльність» поняття вкладу
(депозиту) визначається як кошти в
готівковій або у безготівковій формі, у
валюті України або в іноземній валюті,
які розміщені клієнтами на їх іменних
рахунках у банку на договірних засадах
на певний строк зберігання.

Загальний порядок залучення банками
України банківських металів від
юридичних і фізичних осіб на їх вкладні
(депозитні) рахунки регулюється
Положенням про порядок здійснення
банками України вкладних (депозитних)
операцій з юридичними і фізичними
особами, затвердженим постановою
Правління Національного банку України
від 3 грудня 2003 року № 516,
зареєстрованим у Міністерстві юстиції
України 29 грудня 2003 року за №
1256/8577.

Згідно із цим Положенням операції
банків з банківськими металами
здійснюються або з фізичною поставкою
банківських металів, або без фізичної
поставки банківських металів
відповідно до нормативно-правових
актів Національного банку України з
питань здійснення операцій з
банківськими металами (пункт 1.1
Положення); банк сплачує вкладнику суму
вкладу (депозиту) і нараховані за ним
проценти у банківських металах, якщо
вкладний (депозитний) рахунок
відкритий у банківських металах, або на
умовах та в порядку, передбачених
договором, відповідно до заяви
вкладника - у національній валюті
(пункт 1.6 Положення).

Оскільки, за умовами укладених
сторонами договорів банківського
вкладу був відкритий вкладний рахунок
у банківському металі (пункти 2.1, 3.4.1),
відповідно банк взяв на себе
зобов'язання сплатити вкладнику суму
вкладу й нараховані за ним проценти в
банківському металі (пункти 3.4.5, 3.4.6), а
не в грошових одиницях, то таке
правовідношення не є грошовим
зобов'язанням, тому до спірних
правовідносин не можуть
застосовуватися положення статті 625 ЦК
України.

Отже, за встановлених фактичних
обставин справи та вимог чинного
законодавства відсутні правові
підстави для покладення на банк
відповідальності за порушення
грошового зобов'язання, передбаченої
статтею 625 ЦК України.

Зазначена правова позиція викладена і
у постанові Верховного Суду України
від 02 квітня 2014 року по справі №6-21цс14,
яка відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України
є обов'язковою для всіх судів України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.п.1, 3,
4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и
л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» задовольнити.

Рішення Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 10 квітня 2014
року у даній справі скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» про
відшкодування збитків відмовити.

Рішення набрало законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -