Справа № 161/2239/13-ц Головуючий у 1
інстанції: Кихтюк Р.М. Провадження №
22-ц/773/617/14 Категорія: 57 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Русинчука М. М.,

суддів - Осіпука В.В., Мудренко Л.І.,

при секретарі - Губарик К.А.,

з участю: представників третіх
осіб - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представників відповідачів -
ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовами ОСОБА_6, третьої
особи, що заявляє самостійні вимоги на
предмет спору на стороні позивача
ОСОБА_7 до приватного підприємства
(далі - ПП) "Спеціалізоване підприємство
"Юстиція", ОСОБА_3, Другого відділу
державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції про
визнання недійсними прилюдних торгів,
акту про проведення прилюдних торгів,
свідоцтва про право власності та за
позовом третьої особи, що заявляє
самостійні вимоги на предмет спору на
стороні позивача публічного
акціонерного товариства акціонерний
банк (далі - ПАТ АБ) «Укргазбанк» до
приватного підприємства
"Спеціалізоване підприємство "Юстиція",
ОСОБА_3, Другого відділу державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції про визнання
прилюдних торгів такими, що не
відбулися, визнання недійсними
протоколу та акту про проведення
прилюдних торгів, свідоцтва про
придбання нерухомого майна з прилюдних
торгів, за апеляційними скаргами
третіх осіб, що заявляють самостійні
вимоги на предмет спору на стороні
позивача - ОСОБА_7, публічного
акціонерного товариства акціонерний
банк «Укргазбанк» на рішення Луцького
міськрайонного суду від 04 березня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Луцького міськрайонного суду
від 04 березня 2014 року в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а
також публічного акціонерного
товариства акціонерний банк
«Укргазбанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі треті особи, що
заявляють самостійні вимоги на предмет
спору на стороні позивача - ПАТ АБ
«Укргазбанк», ОСОБА_7, покликаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просили оскаржуване рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення їх позовних вимог.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь в справі, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційні скарги слід
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін з таких
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції свої висновки
обґрунтовував тим, що підстави для
визнання проведених 22.06.2012 року
прилюдних торгів по реалізації
належного позивачу нерухомого майна, а
також акту про проведення прилюдних
торгів від 03.07.2012 року та свідоцтва про
придбання нерухомого майна з прилюдних
торгів від 03.07.2012 року відсутні,
оскільки при їх проведені не було
порушень закону, норми якого регулюють
правила проведення прилюдних торгів.

Висновки суду відповідають
встановленим в справі обставинам та
нормам матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
24.12.2007 року між ОСОБА_7 та ПАТ АБ
«Укргазбанк» було укладено кредитний
договір № 94/07-К/02 і з метою забезпечення
його виконання, між АБ "Укргазбанк" та
ОСОБА_6 було укладено договір поруки №1
від 24.12.2007 року та договір іпотеки №
94-07/02 від 24.12.2007 рок (а.с.8-10 Т.1).

Внаслідок неналежного виконанням
ОСОБА_7 кредитних зобов'язань, ПАТ АБ
«Укргазбанк» звернулось до Луцького
міськрайонного суду з позовом до
ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про стягнення
грошових коштів. Рішенням Луцького
міськрайонного суду від 10.08.2009 року
постановлено стягнути солідарно з
ОСОБА_7, ОСОБА_6 заборгованість за
кредитним договором в сумі 508 147,59 дол.
США та 28 160,83 грн. (а.с.11 Т.1).

29.02.2012 року державним виконавцем
Другого відділу ДВС Луцького МУЮ
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження з метою
виконання рішення Луцького
міськрайонного суду від 10.08.2009 року
(а.с.15 Т.1).

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до акту опису й арешту майна
серії ВП № 31665396 від 15.03.2012 року було
проведено опис та накладено арешт на
належне позивачці ОСОБА_6 нерухоме
майно - вбудовано-прибудоване
приміщення магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" /літ.
А-5/, загальною площею 471,6 кв. м.,
розташоване на 1-му поверсі
п'ятиповерхового будинку (прим. № 1- № 29)
за адресою: АДРЕСА_1, яке за згаданим
договором іпотеки було передано в
заставу названому банку.

22.03.2012 року на замовлення Другого
відділу державної виконавчої служби
Луцького міського управління юстиції
було складено висновок про вартість
вказаного нерухомого майна, згідно
якого ринкова вартість арештованого
майна становила 1 781 190 грн. (а.с.102 Т.1).

29.05.2012 року між Другим відділом ДВС ЛМУЮ
та ПП «СП Юстиція» було укладено
договір № 09-В/292/12/1 про надання послуг
по організації і проведенню прилюдних
торгів з реалізації арештованого майна
(предмета іпотеки) (а.с.161 Т.1).

Згідно з протоколом № 09-В/292/12/І-7
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна від 22.06.2012 року, затвердженого
керівником Луцької філії ПП
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція», зазначене нерухоме майно
продане ОСОБА_3, якій 03.07.2012 року видано
свідоцтво про право власності на це
майно (а.с.34).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України
одним із способів захисту порушеного
права є визнання недійсним правочину,
укладеного з недодержанням вимог,
встановлених ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього
Кодексу, зокрема, у зв'язку з
невідповідністю змісту правочину ЦК
України та іншим актам цивільного
законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Реалізації майна на прилюдних торгах,
яка полягає в продажу майна, тобто в
забезпеченні переходу права власності
на майно боржника, на яке звернено
стягнення, до покупця - учасника
прилюдних торгів, та ураховуючи
особливості, передбачені
законодавством щодо проведення
прилюдних торгів, складання за
результатами їх проведення акта про
проведення прилюдних торгів є
оформленням договірних відносин
купівлі-продажу майна на прилюдних
торгах, а відтак є правочином.

Законом України «Про виконавче
провадження» визначено загальні
правові основи організації та
діяльності державної виконавчої
служби, її завдання та компетенцію, а
також учасників виконавчого
провадження, закріплює їхні права та
обов'язки, у тому числі право
стягувачів і боржників та інших
учасників виконавчого провадження на
оскарження дій (бездіяльності)
державного виконавця та порядок цього
оскарження (ст. ст. 1, 2, 6, 12 Закону).

Порядок здійснення підготовки
державним виконавцем та проведення
прилюдних торгів з реалізації
нерухомого майна, а також реалізації
арештованого майна визначені
Інструкцією про проведення виконавчих
дій, затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від № 512/5 від 02.04.2012
року і зареєстрованої у Міністерстві
юстиції України, яка розроблена на
виконання Закону України «Про
виконавче провадження» і визначає
умови та порядок виконання рішень
судів та інших органів (посадових осіб),
що відповідно до Закону, інших
нормативно-правових актів підлягають
примусовому виконанню в разі
невиконання їх у добровільному
порядку.

Правовий аналіз положень указаного
Закону та Інструкції свідчить про те,
що вони не встановлюють порядку та
правил проведення прилюдних торгів, а
лише закріплюють, як і ст. 650 ЦК України,
такий спосіб реалізації майна, як його
продаж на прилюдних торгах, і
відсилають до інших
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України та Міністерства
юстиції України, якими визначається
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого майна (ст. 62
Закону України «Про виконавче
провадження» та п. п. 5.11, 5.12 Інструкції).

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України
«Про виконавче провадження»
реалізація арештованого майна, крім
майна, вилученого з обігу згідно із
законом, та майна, зазначеного в
частині восьмій статті 57 цього Закону,
здійснюється шляхом його продажу на
прилюдних торгах, аукціонах або на
комісійних умовах.

Правила проведення прилюдних торгів
визначені Тимчасовим положенням про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції від 27.10.1999 року
№68/5 (далі - Положення), за яким прилюдні
торги є спеціальною процедурою продажу
майна, за результатами якої власником
майна стає покупець, який у ході торгів
запропонував за нього найвищу ціну (п.
2.2 Положення).

Згідно з п. 1.4 цього Положення
організація та проведення прилюдних
торгів з реалізації предмета іпотеки
здійснюється з урахуванням положень
Закону України «Про іпотеку».

Оскільки об'єктом прилюдних торгів
було нерухоме майно боржника
ОСОБА_6, заставлене нею стягувачу - ПАТ
АБ «Укргазбанк», то організація і
проведення цих торгів повинна
відбуватися з урахуванням вимог цього
Закону.

Статтею 41 Закону України «Про
іпотеку» визначено, що реалізація
предмета іпотеки, на який звертається
стягнення за рішенням суду або за
виконавчим написом нотаріуса,
проводиться, якщо інше не передбачено
рішенням суду, шляхом продажу на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження, передбаченої
Законом України "Про виконавче
провадження", з дотриманням вимог цього
Закону.

Закон України «Про іпотеку» як і
Положення, містять норми, які
визначають порядок проведення
прилюдних торгів по реалізації
нерухомого майна, проте Закон в даному
випадку має вищу юридичну силу і
підлягає застосуванню в першу чергу.

Статтею 43 Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що прилюдні торги
проводяться в двомісячний строк з дня
одержання організатором прилюдних
торгів заявки державного виконавця на
їх проведення.

Початкова ціна продажу предмета
іпотеки встановлюється рішенням суду
або за згодою між іпотекодавцем та
іпотекодержателем, а якщо вони не
досягли згоди, - на підставі оцінки,
проведеної відповідно до
законодавства про оцінку майна і
майнових прав та професійну оціночну
діяльність, при цьому початкова ціна
продажу майна не може бути нижчою за 90
відсотків його вартості, визначеної
шляхом його оцінки.

Організатор прилюдних торгів не
пізніше ніж за 15 днів до дня початку
прилюдних торгів публікує за
місцезнаходженням предмета іпотеки
принаймні в двох місцевих друкованих
засобах масової інформації
повідомлення про проведення прилюдних
торгів. У повідомленні зазначається
інформація про день, час, місце
проведення прилюдних торгів, опис
предмета іпотеки, що підлягає продажу,
місце, де можна отримати додаткову
інформацію про умови проведення
прилюдних торгів та іншу необхідну
інформацію.

Не пізніше дня публікації повідомлення
про проведення прилюдних торгів у
засобах масової інформації
організатор прилюдних торгів письмово
сповіщає державного виконавця,
іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх
осіб, що мають зареєстровані у
встановленому законом порядку права та
вимоги на предмет іпотеки, про день, час
і місце проведення прилюдних торгів та
про початкову ціну продажу майна.

Як вбачається з матеріалів справи,
організатором прилюдних торгів - ПП
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція», у визначені законом терміни
- 07.06.2012 року (а.с.97 Т.1), тобто за 15 днів до
проведення прилюдних торгів, були
опубліковані у двох засобах масової
інформації повідомлення (а.с.95-96 Т.1) про
проведення прилюдних торгів по
реалізації згаданого нерухомого майна
в яких була зазначена уся необхідна
інформація, як того вимагає ст. 42
Закону. Відсутність в опублікованій
організатором прилюдних торгів
інформації даних про матеріали стін
приміщення магазину, його правовий
режим та обмеження на використання не є
підставою для визнання цих торгів
недійсними, оскільки такі дані Законом
не вимагаються.

Згідно із ст. 45 Закону України "Про
іпотеку" прилюдні торги проводяться
прозоро. Організатор прилюдних торгів
забезпечує кожного учасника прилюдних
торгів правилами проведення прилюдних
торгів до їх початку.

Будь-який учасник може бути покупцем
предмета іпотеки, якщо він запропонує
найвищу ціну. Якщо покупцем є
іпотекодержатель, він зобов'язаний
сплатити лише різницю між
запропонованою ним ціною і розміром
невиконаного основного зобов'язання.

Прилюдні торги проводяться принаймні
за умови присутності одного учасника. У
разі участі у прилюдних торгах одного
покупця майно може бути придбане ним за
початковою ціною.

Якщо жоден учасник не зареєструвався
або у разі якщо предмет іпотеки не був
проданий, прилюдні торги визнаються
такими, що не відбулися.

За результатами проведення прилюдних
торгів і продажу предмета іпотеки
складається протокол, який
підписується уповноваженим
представником організатора прилюдних
торгів та покупцем предмета іпотеки.

Апелянтами у відповідності до ст. 60 ЦПК
України не було доведено факту
порушення відповідачами чинного
законодавства при проведенні
прилюдних торгів по примусовій
реалізації нерухомого майна, що
належало ОСОБА_6

Отже, з врахуванням наведених правових
норм та встановлених судом обставин
справи, відсутності доказів, які б
підтверджували наявність підстав
відповідно до ст. ст. 203, 215 ЦК України
для визнання недійсними прилюдних
торгів від 22.06.2012 року по реалізації
нерухомого майна належного ОСОБА_6,
місцевий суд прийшов до обґрунтованого
висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ПАТ АБ
«Укргазбанк».

Доводи апелянтів про те, що реалізація
згаданого нерухомого майна повинна
була відбуватись лише за правилами
Положення без застосування норм Закону
«Про іпотеку», які передбачають
можливість реалізації іпотечного
майна за участі одного учасника
прилюдних торгів та за початковою
ціною, є безпідставними, виходячи з
такого.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
звернення стягнення на заставлене
майно в порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя.

Тобто, вищенаведеною нормою Закону
передбачено реалізацію предмета
іпотеки з прилюдних торгів за
відсутності рішення суду про звернення
стягнення на предмет іпотеки в порядку
примусового виконання рішення про
стягнення заборгованості в користь
стягувача-іпотекодержателя, як це мало
місце в розглядуваному випадку.

Згаданим Положенням врегульовано
порядок організації і проведення
прилюдних торгів з продажу будь-якого
арештованого державним виконавцем
майна. Оскільки реалізація іпотечного
майна має свої особливості, в пункті 1.4
Положення на цей випадок передбачено
необхідність застосування поряд з
загальними його правилами ще й
спеціальних норм Закону «Про іпотеку»,
якими інакше, ніж в Положенні,
врегульовано порядок проведення
прилюдних торгів щодо предмета
іпотеки. В цьому пункті не міститься
якесь обмеження чи застереження щодо
застосування норм вказаного Закону в
залежності від наявності чи
відсутності рішення суду або
виконавчого напису нотаріуса про
звернення стягнення на предмет
іпотеки. Тлумачення апелянтами
зазначеного пункту так, що норми Закону
«Про іпотеку» підлягають застосуванню
при реалізації предмета іпотеки з
прилюдних торгів лише за наявності
рішення суду або ж виконавчого напису
нотаріуса про звернення стягнення на
іпотечне майно, є обмежувальним, яке не
випливає із змісту наведеної норми, а
тому не може бути застосоване.

З цього випливає, що згадане іпотечне
майно могло бути продано на прилюдних
торгах, які проводились на виконання
рішення суду про стягнення з ОСОБА_6 як
поручителя, що виступала одночасно і
іпотекодателем, на користь
вищезазначеного
банку-іпотекодержателя заборгованості
за кредитним договором, відповідно до
вимог Закону «Про іпотеку" за участі
одного покупця і за початковою ціною.

Таким чином, доводи апеляційних скарг
третіх осіб, що заявляють самостійні
вимоги на предмет спору на стороні
позивача - ОСОБА_7, ПАТ АБ «Укргазбанк»
не знайшли свого підтвердження під час
перегляду в апеляційному порядку
оскаржуваного рішення суду і висновків
суду, викладених в рішенні, вони не
спростовують.

На підставі наведеного, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права. Підстави для
його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги третіх осіб, що
заявляють самостійні вимоги на предмет
спору на стороні позивача - ОСОБА_7,
публічного акціонерного товариства
акціонерний банк «Укргазбанк»
відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
від 04 березня 2014 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: