Номер провадження 2/754/3263/14
Справа №754/5035/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

13.05.2014 року Деснянський районний
суд м. Києва

в складі: головуючого - судді
- Журавської О .В.

при секретарі
- Гищак Я.В.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві позовну
заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Хрещатик», третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору: Департамент
будівництва та житлового забезпечення
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) про поділ спільного
майна подружжя, суд,-

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2, Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Хрещатик», третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору: Департамент
будівництва та житлового забезпечення
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) про поділ спільного
майна подружжя, в якому просила суд: 1)
визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною
сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
визнавши частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у
спільній сумісній власності рівними по
? частці кожному з них; 2) Визнати за
ОСОБА_1 право приватної власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1, яка
складається з двох кімнат жилою площею
29,40 кв.м., загальною площею 66,40 кв.м.; 3)
Визнати за ОСОБА_2 право приватної
власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1, яка складається з двох кімнат
жилою площею 29,40 кв.м., загальною площею
66,40 кв.м.; 4) Покласти на ОСОБА_1 виконання
зобов'язань по повернення ? частини
залишку по кредиту за договором
іпотечного кредиту № 37/08-29М від 20.02.2008
року між ВАТ «КБ «Хрещатик» та ОСОБА_2; 5)
Покласти на ОСОБА_2 виконання
зобов'язань по повернення ? частини
залишку по кредиту за договором
іпотечного кредиту № 37/08-29М від 20.02.2008
року між ВАТ «КБ «Хрещатик» та ОСОБА_2; 6)
Визнати частково недійсним в ? частині,
видане 08.10.20087 р. Головним управлінням
житлового забезпечення Виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) на підставі Наказу
Головного управління житлового
забезпечення від 02.10.2008 р. № 1698-С/КІ на
ім'я ОСОБА_2 свідоцтво про право
приватної власності на квартиру
АДРЕСА_1. Свої вимоги позивачка мотивує
тим, що вона та відповідач перебували у
зареєстрованому шлюбі з 16.07.2005 р. по
23.10.2012 р. і вищезазначене майно було
придбане під час шлюбу.

В судовому засіданні позивачка
уточнила позовні вимоги, просила: 1)
визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною
сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
визнавши частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у
спільній сумісній власності рівними
по ? частці кожному з них; 2) визнати за
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право приватної
власності на ? частину двокімнатної
ізольованої квартири АДРЕСА_1, яка
складається з двох кімнат жилою площею
29,40 кв.м., загальною площею 66,40 кв.м.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні визнав уточнені позовні
вимоги, не заперечував проти їх
задоволення.

В судове засідання представник
відповідача ПАТ «КБ «Хрещатик» не
з'явився, про день, час та місце
проведення судового засідання
повідомлявся належним чином, причини
неявки суд не повідомляв.

Від третьої особи - Департаменту
будівництва та житлового забезпечення
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) до суду надійшло
пояснення по справі в якому
представник просить суд прийняти
рішення згідно норм чинного
законодавства.

Вислухавши пояснення сторін,
всебічно проаналізувавши обставини
справи в їх сукупності, оцінивши за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному і об'єктивному
розгляді справи, зібрані по справі
докази, керуючись законом, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено,
що 16 липня 2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
зареєстровано шлюб, який рішенням
Деснянського районного суду м.
Києва від 23 жовтня 2012 року було
розірвано (а.с.23, 25).

Від шлюбу мають сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.24).

20 лютого 2008 р. між ВАТ «КБ
«Хрещатик» та ОСОБА_2 було укладено
Договір іпотечного кредиту № 37/08-29М,
згідно умов якого банк надав
позичальнику довготерміновий
іпотечний кредит в сумі 233 247 грн. 31 коп.
для інвестування в будівництво житла з
кінцевим терміном погашення - 02 липня
2037 року з встановленням графіку
погашення кредиту. Кредит було надано
шляхом безготівкового перерахування
кредитним коштів за реквізитами
Договору про участь у фонді
фінансування будівництва №146/05-100/29-38/1-08
від 20 лютого 2008 року, укладеного між
позичальником та банком (а.с. 9-10).

17 листопада 2008 року між ВАТ «КБ
«Хрещатик» та ОСОБА_2 було укладено
Договір про внесення змін до договору
іпотечного кредиту № 37/08-29М від 20.02.2008 р.
(а.с. 11).

20 лютого 2008 року між ВАТ КБ
«Хрещатик» та ОСОБА_1 було укладено
Договір поруки №37/08-29М-2, відповідно до
умов якого ОСОБА_1 як поручитель
зобов'язується нести перед банком
солідарну відповідальність за
виконання ОСОБА_2 зобов'язань перед
банком по погашенню кредиту,
одержаного відповідно до Договору
іпотечного кредиту № 37/08-29М від 20.02.2008
р., згідно з яким позичальник повинен
повернути банку в строк до 02 липня 2037
року кредит в розмірі 233 247 грн. 31 коп.,
сплатити відсотки за користування
кредитом, штрафні санкції, передбачені
кредитним договором та відшкодувати
можливі збитки, завдані неналежним
виконанням зобов'язань за кредитним
договором (а.с. 12).

20 лютого 2008 року між ВАТ «КБ
«Хрещатик» та ОСОБА_2 було укладено
Договір іпотеки № 37/08-29М-01, відповідно
до якого ОСОБА_2, з метою забезпечення
виконання власних зобов'язань, що
випливають з договору іпотечного
кредиту № 37/08-29М від 20.02.2008 р. передає, а
ВАТ КБ «Хрещатик» приймає в іпотеку
майнові права на квартиру, що стане
власністю ОСОБА_2 у майбутньому згідно
з договором про участь у фонді
фінансування будівництва №146/05-100/29-38/1-08
від 20.02.2008 р., укладеним ОСОБА_2 з ВАТ КБ
«Хрещатик» (а.с. 13-14).

24.03.2009 року між ВАТ «КБ «Хрещатик» та
ОСОБА_2 було укладено Договір про
внесенні змін до договору іпотеки
37/08-29М-01 від 20.02.2008 р. (а.с. 15-16).

20 лютого 2008 року між Головним
управлінням житлового забезпечення
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
ажміністрації), ВАТ «КБ «Хрещатик» та
ОСОБА_2 було укладено Договір № 29 про
порядок компенсації відсотків за
користування кредитом, часткове
погашення кредиту, наданого за
Договором іпотечного кредиту № 37/08-29М
від 20.02.2008 року (а.с. 17-18).

Згідно Свідоцтва про право власності
від 08 жовтня 2008 року, виданого Головним
Управлінням житлового забезпечення
Виконавчий орган Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), квартира АДРЕСА_1
належить ОСОБА_2 на праві приватної
власності ( а.с.22).

На підставі вимог ст. 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловіку на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважних
причин ( навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку ( доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

В судовому засіданні
встановлено, що сторони зареєстрували
шлюб 16 липня 2005 року, припинили сумісне
проживання та спільне ведення
господарства в липні 2012 року. Під час
шлюбу, сторонами у справі була придбана
квартира АДРЕСА_1.

Згідно ст. 63 СК України дружина та
чоловік мають рівні права на володіння,
користування і розпорядження майном,
що належить на праві спільної сумісної
власності, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними.

Відповідно до вимог ст. 69 СК
України дружина і чоловік мають право
на поділ майна, що належить їм на праві
спільної сумісної власності, незалежно
від розірвання шлюбу.

Відповідно до вимог ст. 70 СК
України у разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором. За рішенням
суду частка майна дружини, чоловіка
може бути збільшена, якщо з нею, ним
проживають діти, а також непрацездатні
повнолітні син, дочка, за умови, що
розмір аліментів, які вони одержують,
недостатній для забезпечення їхнього
фізичного, духовного розвитку та
лікування.

Згідно ст. 71 СК України майно, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі. Якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом. При
цьому суд бере до уваги інтереси
дружини, чоловіка, дітей та інші
обставини, що мають істотне значення.

Згідно п.п. 23, 30 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21.12.2007 р. №11
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», вирішуючи
спори між подружжям про майно,
необхідно встановлювати обсяг спільно
нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерела і час
його придбання. При вирішенні спору про
поділ майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК
України і в окремих випадках може
відступити від засади рівності часток
подружжя, враховуючи обставини, що
мають істотне значення для справи, а
також інтереси неповнолітніх дітей,
непрацездатних повнолітніх дітей (за
умови, що розмір аліментів, які вони
одержують, недостатній для
забезпечення їхнього фізичного,
духовного розвитку та лікування).

Отже, набуде під час шлюбу майно є
спільною сумісною власністю сторін, на
яке сторони мають рівні права.

За таких підстав, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 15, 62, 212-215 ЦПК
України, ст. 60, 63, 61, 69, 70, 71 Сімейного
Кодексу України ст. ст. 368, 372 ЦК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 11 від 21.12 2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 66,40 кв.м., спільною
сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та
ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судові витрати по сплаті
судового збору в сумі 3654,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено
до Апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя