Справа № 159/7577/13-ц
Провадження № 2/159/590/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
21
травня 2014 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області в складі:

головуючої - судді Денисюк Т.В.

при секретарі Пухер Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю "ОТП
Факторинг Україна" до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про звернення стягнення на предмет
іпотеки,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ОТП Факторинг
Україна" (далі - ТзОВ "ОТП Факторинг
Україна"), право вимоги до якого
перейшло від ПАТ "ОТП Банк", звернулося
до суду з даним позовом, посилаючись на
те, що 12.08.2008 року ОСОБА_1 на підставі
кредитного договору № СМ-SME A00/108 0DC/2008
ЗАТ "ОТП Банк" надано кредит у розмірі
24000,00 доларів США на строк до 10.08.2023 року,
зі сплатою 6,00 % річних та FIDR (FIDR -
відсоткова ставка по строкових
депозитах фізичних осіб у валюті
тотожній валюті кредиту, що розміщені у
банку на строк 366 днів, з виплатою
процентів після закінчення строку дії
депозитного договору). Повернення
відповідної частини кредиту та сплата
процентів за користування кредитом
здійснювалися щомісяця у розмірі та
строки, визначені у Графіку повернення
кредиту та сплати процентів. Однак
відповідач свої зобов'язання належним
чином не виконав, внаслідок чого
станом на 07.11.2013 року виникла
заборгованість, яка складається з: 23771,40
доларів США-заборгованості по тілу
кредиту, (що станом на 07.11.2013 року
еквівалентно 190004,80 грн.); 2829,88 доларів
США - заборгованості по відсотках за
користування кредитом, (що станом на
07.11.2013 року еквівалентно 22619,23 грн.);
776077,70 грн. - пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором.

Враховуючи те, що на забезпечення
виконання зобов'язань за цим кредитним
договором між ЗАТ "ОТП Банк" та
відповідачами 12.08.2008 року укладено
договір іпотеки, згідно з яким
відповідачі надали в іпотеку квартиру
загальною площею 31,5 кв.м., житловою
площею 16,5 кв.м., яка розташований за
адресою: АДРЕСА_1 і яка належить
відповідачам на праві власності, з
обумовленою ціною предмету іпотеки в
розмірі 167706,00 грн., позивач просить суд
звернути стягнення на зазначений
предмет іпотеки шляхом проведення
прилюдних торгів з визначенням ціни
для продажу предмету іпотеки в межах
процедури виконавчого провадження з
початковою ціною предмета іпотеки для
його подальшої реалізації на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій, а кошти отримані від
реалізації предмета іпотеки, направити
для погашення заборгованості за
кредитним договором.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, подав клопотання
про розгляд справи у його відсутності,
позовні вимоги підтримано повністю.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився, хоча належним чином
повідомлявся про час і місце розгляду
справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
також не з'явилась, подала клопотання
про розгляд справи у її відсутності та
письмові заперечення проти позову, в
яких просить обмежити розмір пені до 0%
та відмовити у зверненні стягнення на
предмет іпотеки, враховуючи положення
ч.3 ст.39 Закону України «Про іпотеку» та
факт проживання в будинку
неповнолітньої дитини.

Дослідивши письмові докази у справі,
суд приходить до висновку про
підставність та обґрунтованість
позову, який підлягає до повного
задоволення.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться, у встановлений строк
(термін).

В силу п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Згідно договору купівлі продажу
кредитного портфелю від 29.04.1010 року
ПАТ "ОТП Банк" переуступило позивачу
право вимоги за Кредитним договором
СМ-SME A00/108 0DC/2008 від 12.08.2008 року.

Отже право вимоги належить вданих
правовідносинах позивачу - Товариству
з обмеженою відповідальністю "ОТП
Факторинг Україна".

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідач ОСОБА_1 на підставі
кредитного договору № СМ-SME A00/108 0DC/2008
від 12.08.2008 року отримав кредит у розмірі
24000,00 доларів США зі сплатою відсотків
за користування кредитними коштами у
розмірі 6,00 % річних із визначеним
Графіком повернення кредиту та сплати
процентів на строк не пізніше 10.08.2023
року .

Частиною 1 ст. 610 ЦК України передбачено,
що порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Як вбачається з розрахунку
заборгованості за кредитним договором
позивачем у зв'язку з порушенням
ОСОБА_1 графіку повернення кредиту та
сплати процентів нараховано до
стягнення станом на 07.11.2013 року 23771,40
доларів США - заборгованості по тілу
кредиту, (що станом на 07.11.2013 року
еквівалентно 190004,80 грн.); 2829,88 доларів
США - заборгованості по відсотках за
користування кредитом, (що станом на
07.11.2013 року еквівалентно 22619,23 грн.);
776077,70 грн. - пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором, а
всього 988701,73 грн.

Однак, позивачем у позовній заяві
зменшено розмір пені з 776077,70 грн. до
194019,43 грн., а тому позивач просить
звернути стягнення на предмет іпотеки
в рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором в сумі 406643,46 грн.

Аналізуючи письмові докази по
справі суд приходить до висновку, що
позивачем у відповідності до вимог
законодавства та умов Договору
визначена сума заборгованості по тілу
кредиту, по відсотках, а також вірно
застосована відповідальність за
порушення зобов'язання у виді пені.
Розрахунок є вірним та підтверджений
матеріалами справи.

Крім того, відповідачі не надали
суду доказів на спростування
проведених позивачем нарахувань.

Як вбачається з матеріалів справи
12.08.2008 року між ЗАТ "ОТП Банк" та
відповідачами було укладено
іпотечний договір квартири,
реєстраційний № 2129, за яким
відповідачі в якості забезпечення
виконання зобов'язання за кредитним
договором № СМ-SME A00/108 0DC/2008 від 12.08.2008
року, в тому числі повернення суми
кредиту, сплати процентів, сплати пені,
передали позивачу в іпотеку нерухоме
майно за адресою: АДРЕСА_1, а саме
квартиру загальною площею 31,5 кв.м. та
житловою площею 16,5 м.кв., який належить
відповідачам (Іпотекодавцям) на праві
власності на підставі свідоцтва про
право власності на житло, виданого
відділом обліку, розподілу та
приватизації житла виконавчого
комітету міської ради м. Ковеля 10.08.2006
року на підставі розпорядження від 10
серпня 2006 року за № 7207 та витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно, виданого КП "Волинське обласне
бюро технічної інвентаризації" 25
жовтня 2006 року за № 12275122. Реєстраційний
номер в Електронному реєстрі прав
власності на нерухоме майно № 16500533
(номер запису: 12240 в книзі: 81).

Відповідно до ст. 1 Закону України
"Про іпотеку" іпотека - це вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому
Законом.

Аналочна норма закріплена
сторонами в п. 6.1, 6.2 Іпотечного
договору.

Як передбачено ч. 1 ст. 12 Закону
України «Про іпотеку» у разі порушення
іпотекодавцем обов'язків, встановлених
іпотечним договором, іпотекодержатель
має право вимагати дострокового
виконання основного зобов'язання, а в
разі його невиконання - звернути
стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 33 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону. Звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 35 Закону України
"Про іпотеку" у разі порушення
основного зобов'язання та/або
умов іпотечного договору
іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В
цьому документі зазначається стислий
зміст порушених зобов'язань,
вимога про виконання порушеного
зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі прийняти рішення про
звернення стягнення на предмет
іпотеки шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору.
Положення частини першої цієї статті
не є перешкодою для реалізації права
іпотекодержателя звернутись у будь
-який час за захистом своїх порушених
прав до суду у встановленому законом
порядку. Вимога, встановлена частиною
першою цієї, не перешкоджає
іпотекодержателю здійснювати свої
права, визначені статтею 12 цього
Закону, без попереднього повідомлення
іпотекодавця, якщо викликана таким
повідомленням затримка може
спричинити знищення, пошкодження чи
втрату предмета іпотеки.

Згідно матеріалів справи 29.08.2013
року позивач направляв відповідачам
письмову вимогу-попередження про
сплату заборгованості протягом 30
календарних днів з дати отримання
вимоги.Протягом встановлено строку
вимога іпотекодержателя не була
виконана, тому позивач набув право на
звернення до суду з позовом про
звернення стягнення на предмет іпотеки
відповідно до положень Закону України
"Про іпотеку".

Вирішуючи питання про звернення
стягнення на предмет іпотеки, суд
керується положеннями ст. 39 Закону
України "Про іпотеку", відповідно до
якої, у разі задоволення судом позову
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у рішенні суду зазначаються:

загальний розмір вимог та всі
його складові, що підлягають сплаті
іпотекодержателю з вартості предмета
іпотеки;

опис нерухомого майна, за рахунок
якого підлягають задоволенню вимоги
іпотекодержателя;

заходи щодо забезпечення
збереження предмета іпотеки або
передачі його в управління на період до
його реалізації, якщо такі необхідні;

спосіб реалізації предмета
іпотеки шляхом проведення прилюдних
торгів або застосування процедури
продажу, встановленої статтею 38 цього
Закону;

пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки;

початкова ціна предмета іпотеки
для його подальшої реалізації.

Вирішуючи питання про спосіб
реалізації предмета іпотеки, суд
керуючись положеннями ст. 41 Закону
України "Про іпотеку" та приймаючи до
уваги п. 6.3 Іпотечного договору вважає
вимоги позивача щодо продажу предмета
іпотеки на прилюдних торгах таким, що
підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 41 Закону
реалізація предмета іпотеки, на який
звертається стягнення за рішенням суду
або за виконавчим написом нотаріуса,
проводиться, якщо інше не передбачено
рішенням суду, шляхом продажу на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження, передбаченої
Законом України "Про виконавче
провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону
України "Про виконавче провадження"
визначення вартості майна боржника
проводиться державним виконавцем за
ринковими цінами, що діють на день
визначення вартості майна. Для оцінки
за регульованими цінами, оцінки
нерухомого майна, транспортних
засобів, повітряних, морських та
річкових суден державний виконавець
залучає суб'єкта оціночної діяльності -
суб'єкта господарювання, який
провадить свою діяльність відповідно
до Закону України "Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні".

Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону
початкова ціна продажу предмета
іпотеки встановлюється рішенням суду
або за згодою між іпотекодавцем та
іпотекодержателем, а якщо вони не
досягли згоди,- на підставі оцінки,
проведеної відповідно до
законодавства про оцінку майна і
майнових прав та професійну
оціночну діяльність, при цьому
початкова ціна продажу майна не може
бути нижчою за 90 відсотків його
вартості, визначеної шляхом його
оцінки.

Початковою ціною продажу
предмета іпотеки суд вважав ціну,
визначену на підставі оцінки,
проведеної суб`єктом оціночної
діяльності, на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій на
предмет іпотеки, однак на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна та визначеної п. 4.4 Договору
іпотеки на рівні 167706,00 грн.

Враховуючи розмір
заборгованості за кредитним договором,
співмірність заборгованості із
вартістю іпотечного майна, суд не
вбачає підстав для залишення
заявленого позову без задоволення та
застосування частини 3 ст. 39 Закону
України «Про іпотеку». Оскільки дана
право норма надає суду право відмовити
у задоволенні позову іпотекодержателя
про дострокове стягнення на предмет
іпотеки, якщо допущене боржником або
іпотекодавцем порушення основного
зобов'язання чи іпотечного договору не
завдає збитків іпотекодержателю і не
змінює обсяг його прав.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ у п.41 постанови №5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» суд при
вирішенні спору про звернення
стягнення на предмет іпотеки має дати
оцінку співмірності суми боргу та
вартості іпотечного майна.

Як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_1 отримавши кредит в сумі
24 000 дол. США, станом на кінець 2013 року
має заборгованість по тілу кредиту на
суму 23771,40 дол. США, тобто за п'ять років
повернення кредиту майже не
відбувається. За таких умов
застосування ч.3 ст.39 Закону є
неприпустимим.

Не підлягають задоволенню і
вимоги відповідача ОСОБА_2 про
зменшення розміру пені до 0%, адже при
укладенні кредитного договору та
іпотечного договору сторонами
досягнуто згоди щодо порядку та
розміру застосування пені, як виду
відповідальності за несвоєчасне
виконання зобов'язань. При цьому
позивачем самостійно застосовано
положення ч.3 ст.551 ЦК України щодо
зменшення розміру пені до розміру
заборгованості по тілу кредиту.

Враховуючи вище викладене
заявлені позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі.

В силу ст. 88 ЦПК України з
відповідачів на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати в
розмірі 3441,00 грн.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 526, 554, 1054 ЦК України,
ст.ст. 1, 33, 35, 39, 41, 43 Закону України "Про
іпотеку", керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 88,
212-215, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

В рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ СМ-SME A00/108 0DC/2008 від 12.08.2008 року,
укладеним між ЗАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1,
в сумі 406643,46 грн., яка складається з
заборгованості по тілу кредиту в сумі
23771,40 дол. США (що еквівалентно 190004,80
грн.); 2829,88 доларів США - заборгованості
по відсотках за користування кредитом
(що еквівалентно 22619,23 грн.); пені на
суму 194019,43 грн., звернути стягнення на
предмет іпотеки за договором іпотеки
від 12.08.2008 року, укладеним між ЗАТ "ОТП
Банк" та ОСОБА_1, ОСОБА_2, посвідченим
приватним нотаріусом Ковельського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
за реєстровим № 2129 - квартиру,
загальною площею 31,5 кв.м. та житловою
площею 16,5 м.кв., розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
праві власності на підставі свідоцтва
про право власності на житло, виданого
відділом обліку, розподілу та
приватизації житла виконавчого
комітету міської ради м. Ковеля 10.08.2006
року на підставі розпорядження від 10
серпня 2006 року за № 7207 та витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно, виданого КП "Волинське обласне
бюро технічної інвентаризації" 25
жовтня 2006 року за № 12275122, реєстраційний
номер в Електронному реєстрі прав
власності на нерухоме майно № 16500533
(номер запису: 12240 в книзі: 81), шляхом
проведення прилюдних торгів з
визначенням ціни для продажу предмету
іпотеки в межах процедури виконавчого
провадження з початковою ціною
предмета іпотеки для його подальшої
реалізації на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності/незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій, але не
нижче 167706,00 грн. (сто шістдесят сім
тисяч сімсот шість гривень).

Кошти отримані від реалізації
предмета іпотеки, направити для
погашення заборгованості за кредитним
договором № СМ-SME A00/108 0DC/2008 від 12 серпня
2008 року в сумі 406643,46 грн. (чотириста
шість тисяч шістсот сорок три гривні
сорок шість копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
рівних частках на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "ОТП
Факторинг Україна" (на рахунок №
3333, МФО 300528, )
судові витрати в розмірі 3441,00 грн. (три
тисячі чотириста сорок одну гривню).

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Волинської області
через Ковельський міськрайонний суд
Волинської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Головуюча:
Т. В. Денисюк