22-ц/775/645/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції Кацаренко І.О.
Категорія № 45
07 травня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області в
головуючого Песоцької Л.І.,
суддів Мальцевої Є.Є., Ткаченко Т.Б.,
при секретарі Костомановій А.Є.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі справу за
позовом ОСОБА_1 до Дочірнього
підприємства «Ілліч-Агро Донбас»
Публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» про визнання
договору оренди земельної ділянки
недійсним, за апеляційною скаргою
Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро
Донбас» Публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»
на рішення Новоазовського районного
суду Донецької області від 01 квітня 2014
У жовтні 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду із даним позовом, в
якому просив визнати недійсним
договір оренди землі без номеру та дати
укладання між ним та відповідачем,
Новоазовському РВ ДРФ ДП «Центр
державного земельного кадастру»,
стягнути з відповідача понесені
позивачем судові витрати, в тому числі
й за проведення почеркознавчої
В обґрунтування позову зазначив, що
йому на підставі державного акту від
09.11.2005 року на праві власності належить
земельна ділянка (пай), загальною
площею 12,90 га, яка розташована на
території Розівської сільської ради
Донецької області, для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва. Йому стало відомо, що
належною йому земельною ділянкою
користується відповідач на правах
орендаря на підставі раніше
укладеного договору оренди земельного
паю від 06.02.2002 року, укладеного між
ОСОБА_3 з ВАТ «ММК ім..Ілліча» строком на
20 років. У 2007 році позивачу повідомили,
що у зв'язку з отриманням ним
державного акту, він зобов'язаний
переукласти договір оренди землі з ДП
«Ілліч-Агро Донбас» ВАТ «ММК
ім..Ілліча» для чого необхідно надати
правовстановлюючі документи для
підготовки проекту договору. Позивач
надав правовстановлюючі документи та
продовжував отримувати орендну плату,
однак після отримання державного
акту на право власності на земельну
ділянку ніяких договорів оренди не
укладав, не підписував. Тільки в
жовтні 2013 року позивач отримав копію
спірного договору, з якого йому стало
відомо, що договір оренди підписано
замість нього іншою особою, договір не
має номеру та дати. Просить визнати
договір недійсним, оскільки на
укладення такого договору не було його
Рішенням Новоазовського районного
суду Донецької області від 01 квітня
2014 року позовні вимоги ОСОБА_1
задоволено. Визнано недійсним договір
оренди землі без номеру і дати між
ОСОБА_1 і дочірнім підприємством «Ілліч
Агро-Донбас» ПАТ «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»,
зареєстрований у Новоазовському РВ ДРФ
ДП «Центр державного земельного
кадастру при Державному комітеті
України по земельним ресурсам» 07
грудня 2007 року за №72, предметом
якого є земельна ділянка площею 12,90 га,
розташована на території Розівської
сільської ради Новоазовського району
Донецької області, яка належить ОСОБА_1
на підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯА
№991872, виданого 09 листопада 2005 року.
Вирішено виконання судового рішення
здійснити після збору дочірнім
підприємством «Ілліч-Агро Донбас»
публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» врожаю 2014 року
на зазначеній земельній ділянці.

Стягнуто з відповідача на користь
позивача понесені ним судові витрати
зі сплати судового збору 229 грн. 41 коп. і
900 грн. 48 коп. вартості судової
почеркознавчої експертизи.

В апеляційній скарзі відповідач ДП
«Ілліч - Агро Донбас» ПАТ «ММК ім.
Ілліча» просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове, яким в задоволенні
позову відмовити, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального
права, неповне з'ясування обставин, що
мають значення для справи.

У відповідності із ч.2 ст.305 ЦПК України,
справа розглянута у відсутність
позивача, який належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, який надав заяву про розгляд
справи у його відсутність

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача ДП «Ілліч -
Агро Донбас» ПАТ «ММК ім. Ілліча»
Танача Ю.А., яка підтримала скаргу,
заперечення представника позивача
ОСОБА_5, який просив відхилити скаргу,
залишити рішення суду без змін,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної
скарги та письмові заперечення проти
скарги представника позивача, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач договір оренди не підписував,
факт фальсифікації його підпису
встановлено висновками
судово-почеркознавчої експертизи,
копія спірного договору позивачем була
отримана тільки у жовтні 2013 року, тому
позивач обгрунтовано звернувся до суду
з вимогами про визнання спірного
договору недійсним, і підстав для
висновку про порушення ним строку
позовної давності та застосування
вимог ст.267 ЦК України нема.

З таким висновком суду першої
інстанції погодитись неможливо,
оскільки він суперечить вимогам закону
та не ґрунтується на матеріалах справи.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення,
згідно ст. 214 ЦПК України, суд вирішує
такі питання: чи мали місце обставини,
якими ґрунтувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються ; чи є інші фактичні
дані (порушення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; як розділити між сторонами
судові витрати та інше.

Зазначеним вимогам закону рішення суду
першої інстанції не відповідає.

Судом встановлено і це підтверджується
матеріалами справи, що 06 лютого 2002 року
між ОСОБА_3 та ВАТ «ММК ім.Ілліча» був
укладений у письмовій формі договір
оренди земельного паю №2, за умовами
якого орендодавець ОСОБА_3 передала
орендарю ВАТ «ММК ім.Ілліча» строком на
20 років належний їй, орендодавцю, в
оренду земельний пай площею 11,83 умовних
кадастрових гектарів, який належить їй
на підставі сертифікату на право на
земельну частку (пай) серії РН №137075,
виданого Новоазовською
райдержадміністрацією 18 січня 2002 року
та зареєстрованого у книзі реєстрації
сертифікатів на право на земельну
частку (пай) 18 січня 2002 року за №9050
(а.с.8-9).

Договір починає діяти з дати його
державної реєстрації (розділ 1
договору, п.9.1 розділу 9 договору).
Розмір орендної плати щорічно складає
не більш 1% вартості орендуємої
земельної ділянки (п.5.1. розділу 5
договору).

На підставі даних, які містяться у
розділі 10 договору, судом встановлено,
що підписаний він обома сторонами
договору оренди земельного паю, і
зареєстрований у книзі реєстрації
договорів оренди земельних часток
(паїв).

З копії свідоцтва про право на спадщину
за законом від 12 листопада 2004 року
встановлено, що ОСОБА_1 прийняв
спадкове майно у вигляді грошового
внеску та земельної частки (паю) після
смерті своєї матері ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

З копії договору оренди землі без
номеру і дати встановлено, що договір,
укладений між ОСОБА_1 та ДП «Ілліч-Агро
Донбас» ВАТ «ММК ім.Ілліча», підписаний
обома сторонами, зареєстрований у
Новоазовському РВ ДРФ ДП «НДЗК» ДП
«Центр державного земельного кадастру
при Державному комітеті України по
земельним ресурсам» 07 грудня 2007 року за
№72. (а.с.11-12)

З копії державного акту серії ЯА №991872,
виданого 09 листопада 2005 року, судом
встановлено, що позивач є власником
земельної ділянки площею 12,90 га, яка
розташована на землях Розівської
сільради і цільове призначення якої -
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
(а.с.7).

Згідно з висновком судової
почеркознавчої експертизи №698 від 13
лютого 2014 року, підпис, розташований в
графі «підпис» під графою
«Орендодавець» в договорі оренди землі
без номеру і дати, зареєстрованому 07
грудня 2007 року за №72, виконаний не
позивачем, а іншою особою.(а.с.45-49)

За змістом ст..1 Закону України «Про
оренду землі», оренда землі - це
засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідні орендареві для
проведення підприємницької та інших
видів діяльності.

Згідно з ст.ст.16,18,19 Закону України «Про
оренду землі» договір оренди земельної
ділянки набирає чинності після
досягнення домовленості з усіх
істотних умов, підписання його
сторонами і державної реєстрації в
порядку, встановленому законом.

В силу ч.1 ст.210 ЦК України та ч.1 ст.20
Закону « Про оренду землі», договір
оренди підлягає державній реєстрації
і, виходячи із змісту ст.ст.210, 640 ЦК
України та ст.18 Закону України «Про
оренду землі», є укладеним з моменту
його державної реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи,
оспорюваний договір містить підписи
сторін орендодавця та орендатора та
зареєстрований у відповідності з
вимогами закону, а тому він є
укладеним.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання стороною (сторонами)
вимог, які встановлені ст.203 ЦК України,
згідно з положеннями якої зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства ( ч.1). Особа, яка
вчиняє правочин повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності (ч.2). Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі (ч.3).
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом (ч.4). Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним
(ч.5).

Позивач, обґрунтовуючи свій позов про
визнання договору оренди недійсним,
посилається на те, що його
волевиявлення на укладення цього
договору не було, оскільки він його не
підписував, але вказує, що в 2007 році
відповідач повідомив його про
необхідність переукладання договору
оренди, на що він надав
правовстановлюючи документи на
земельну ділянку, і продовжував
отримувати орендну плату.

Відповідно до положень ст..ст.256,257 ЦК
України, позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється у три роки.

Отже, вирішуючи питання про
застосування строків позовної
давності, слід встановити момент, з
якого особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права,
або про особу, яка його порушила, та
керуватися доказами, які підтверджують
його настання. Встановивши, що строк
позовної давності пропущено без
поважних причин, суд у рішенні зазначає
про відмову в позові з цих підстав, якщо
стороною у спорі до ухвалення рішення
заявлено вимогу про застосування
строку позовної давності, крім
випадків, коли позов не доведено, що є
самостійною підставою для відмови.

Зі справи вбачається, що згідно з
довідкою про нарахування та виплату
відповідачем орендної плати у грошовій
формі за 2007-2011 роки, отримання яких
представник позивача не заперечував і
в суді апеляційної інстанції, позивач
отримував відповідні кошти з 2007 року,
тобто, йому було відомо про існування
правовідносин, які випливають з
договору оренди землі. (а.с.21)

З часу отримання державного акту за
право приватної власності на землю
особа набуває статусу власника
земельної ділянки. Оскільки змінюється
предмет оренди та статус орендодавця,
договір оренди слід вважати
припиненим.

Таким чином, після оформлення
позивачем 09 листопада 2005 року
державного акту на право приватної
власності на землю договірні відносини
сторін за договором оренди земельної
долі (частки) припинилися.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що належних доказів того, що
позивач узнав про порушення його права
на користування і володіння земельною
ділянкою лише в жовтні 2013 року,
позивачем не надано, а його твердження
про початок для нього строку позовної
давності з часу звернення в жовтні 2013
року до Держземагенства у зв'язку із
витребуванням екземпляру оспорюваного
договору оренди суперечать
обставинам, якими він обгрунтував
позов.

Представником відповідача в суді
першої інстанції було заявлено про
застосування судом строку позовної
давності відповідно до вимог ст.. 267 ЦК
України (а.с.23). Відомостей про
порушення позивачем питання про
поновлення пропущеного строку
позовної давності матеріали справи не
містять.

Виходячи з того, що з позовом про
визнання договору оренди недійсним
ОСОБА_1 звернувся лише 30.10.2013 року,
колегія суддів дійшла до висновку про,
що к позивачем пропущений строк
позовної давності для звернення до
суду за захистом свого порушеного
права, що є підставою для відмови в
задоволенні позову.

Таким чином, врахувавши, що
неправильне застосування судом норм
матеріального права й порушення норм
процесуального права призвело до
неправильного вирішення спору, судове
рішення відповідно до вимог ч.1 ст.309 ЦПК
України підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, у
зв'язку з чим апеляційна скарга
дочірнього підприємства
«Ілліч-Агро Донбас» публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 307, 309,313-314 ЦПК України,
колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу дочірнього
підприємства «Ілліч-Агро Донбас»
публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» задовольнити.

Рішення Новоазовського районного суду
Донецької області від 01 квітня 2014 року
скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
до дочірнього підприємства
«Ілліч-Агро Донбас» публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» про визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки, зареєстрованого у
Новоазовському РВ ДРФ ДП «Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельним ресурсам» 07 грудня 2007 року за
№72, предметом якого є земельна
ділянка площею 12,90 га, розташована на
території Розівської сільської ради
Новоазовського району Донецької
області - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
дочірнього підприємства
«Ілліч-Агро Донбас» публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» у
відшкодування судового збору 121,80 грн..

Рішення набирає чинності з моменту
проголошення і може бути оскаржене
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Судді: