Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді Собіни І.М.

Суддів: Хилевича С.В., Малько О.С.

Секретар судових засідань Демчук
Ю.Ю.

З участю сторін та представників,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рівне цивільну справу за
апеляційними скаргами завідувача
Другої Рівненської державної
нотаріальної контори Реви Л.Л. та
ОСОБА_3 на рішення Рівненського
міського суду від 25 березня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_4 до Другої
Рівненської державної нотаріальної
контори, ОСОБА_3 про визнання
неправомірною бездіяльності
нотаріуса,

в с т а н о в и л а:

В січні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до
суду із вказаними позовними вимогами.

Рішенням Рівненського міського суду
від 25 березня 2014 року позов задоволено
частково.

Визнано дії державного нотаріуса
Другої Рівненської державної
нотаріальної контори неправомірними.

Зобов"язано державного нотаріуса
Другої Рівненської державної
нотаріальної контори видати ОСОБА_4, як
спадкоємцю що спадкує обов"язкову
частку, свідоцтво про право на спадщину
на ? частину квартири за адресою
АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

------------------------------------------------------------------------
--------------

Справа №22ц/787/960/2014
Головуючий у 1-й інстанції Кучина Н.Г.

Суддя-доповідач Собіна І.М.

Стягнуто з Другої Рівненської
державної нотаріальної контори на
користь ОСОБА_4 сплачений нею судовий
збір в розмірі 129гривень.

У поданих апеляційних скаргах
завідувач Другої Рівненської
державної нотаріальної контори Рева
Л.Л. та ОСОБА_3 вказують на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Доводили, що позивачка не мала права
на обов"язкову частку у спадщині
оскільки на час смерті її чоловіка не
досягла встановленого Законом України
„Про загальнообов"язкове державне
пенсійне страхування" віку для жінок, а
саме - 55 років.

Норми зазначеного Закону чітко
визначають вік з якого особа жіночої
статі є непрацездатною.

Разом з тим, вихід особи на пенсію на
пільгових умовах права на обов"язкову
частку у спадщині не дає.

Позивачка отримує пенсію на
пільгових умовах, яка призначена їй в 50
років за списком № 2 виробництв, робіт,
професій посад затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України.

На час відкриття спадщини
ІНФОРМАЦІЯ_1 була працездатною,
оскільки не досягла 55 років.

Посилаючись на незаконність
рішення суду просили оскаржуване
рішення скасувати і ухвалити у справі
нове рішення про відмову ОСОБА_4 у
задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши доводи
та заперечення осіб, які беруть участь
у справі і з"явились в судове засідання
у межах апеляційної скарги,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду дійшла
висновку про її задоволення з таких
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_6 та ОСОБА_4 перебували у
зареєстрованому шлюбі з 08 квітня 1983
року (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер.

Після його смерті відкрилася
спадщина на однокімнатну квартиру
АДРЕСА_1 (а.с.11).

За життя ОСОБА_6 19 жовтня 2007 року
склав заповітне розпорядження на
випадок своєї смерті заповів квартиру
АДРЕСА_1 своїй сестрі ОСОБА_3 (а.с.47).

ОСОБА_3 в установлений ст. 1270 ЦК
України строк прийняла спадщину за
заповітом.

Висновок суду першої інстанції про
те, що позивачка на час відкриття
спадщини була непрацездатною оскільки,
перебувала на пенсії на пільгових
умовах з 50 років є помилковим і не може
бути прийнятий апеляційним судом до
уваги, виходячи з наступного.

Так, згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України
малолітні, неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов"язкова частка).

Відповідно до ст. 1 Закону України
„Про загальнообов"язкове державне
пенсійне страхування" непрацездатні
громадяни це особи, які досягли
встановленого законом пенсійного віку
або визнані інвалідами, у тому числі
діти-інваліди, а також особи, які мають
право на пенсію у зв"язку з втратою
годувальника відповідно до цього
Закону.

Статтею 26 цього ж Закону, яка була
чинна на час відкриття спадщини для
жінок визначено пенсійний вік 55 років.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с.5), а її чоловік ОСОБА_6 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Отже, на день відкриття спадщини, яка
відкрилась унаслідок смерті чоловіка
ОСОБА_4 не досягла пенсійного віку,
встановленого законом для жінок.

При цьому, вихід на пенсію до
досягнення цього віку не є підставою
для визнання права на обов"язкову
частку у спадщині.

Оскільки, висновки суду першої
інстанції не відповідають фактичним
обставинам справи, а порушення норм
матеріального та процесуального права
призвело до неправильного вирішення
справи, оскаржуване рішення підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні позовних
вимог.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 3,4 ст. 309,
ст. ст. 313, 314, ст. 316 ЦПК України, колегія
суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційні скарги завідувача Другої
Рівненської державної нотаріальної
контори Реви Л.Л. та ОСОБА_3
задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду
від 25 березня 2014 року скасувати, і в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено сторонами та особами, які
брали участь у справі в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів починаючи
з дня набрання ним законної сили.

Головуючий
І.М.Собіна

Судді:
С.В. Хилевич

О.С.Малько