Справа №639/2226/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року Жовтневий районний суд
м. Харкова

в складі: головуючого -
судді Труханович В.В.

за участю секретаря
- Черненко К.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дитини, яка продовжує
навчання, суд

ВСТАНОВИВ:

Жовтневого районного суду м. Харкова
звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до
ОСОБА_2, в якій просила суд стягнути з
відповідача на свою користь аліменти у
розмірі 1/4 частини від усіх видів
доходу щомісячно на період навчання до
30.06.2017 року, але не довше ніж до
досягнення 23 річного віку.

В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що вона на даний час
навчається на денній формі навчання в
Українській державній академії
залізничного транспорту. Термін
навчання до 30.06.2017 року.

Позивач вказує, що вона отримує
стипендію у розмірі 730 грн., окрім
стипендії більше ніякого джерела
доходів немає, а їй необхідно витрачати
кошти на проїзд до місця навчання,
проживання, одяг, харчування,
підручники тощо.

Мати позивача не має можливості
допомагати ОСОБА_1, оскільки вона
отримує мінімальну заробітну плату, а
батько позивача має постійне джерело
доходів, оскільки працює в с. Степне,
Полтавський АПВ ім. Вавілова.

У зв'язку з викладеним, ОСОБА_1 і була
змушена звернутися до суду з даним
позовом.

11 квітня 2014 року відповідач надав суду
письмові заперечення, в яких посилався
на те, що він має поганий стан здоров'я,
на його утриманні знаходяться
неповнолітня та малолітня дитина, його
дружина ніде не працює, а інших доходів
його родина не має. Також зазначив, що
позивач отримує стипендію. Так,
відповідач вказав, що згоден
виплачувати аліменти на утримання
повнолітньої доньки у розмірі 1/8
частини заробітної плати або 250 гривень
у місяць.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, надала суду заяву про
розгляд справи за її відсутності,
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі, просила суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання також не
з'явився, просив суд розглянути справу
у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Так, в судовому засіданні було
встановлено, що ОСОБА_1 народилась
ІНФОРМАЦІЯ_3, її батько - ОСОБА_2, мати -
ОСОБА_3. (а.с. 3)

Шлюб між батьками позивача було
розірвано 10.09.2001 року Семеневським
відділом реєстрації актів
громадянського стану Полтавської обл.,
актовий запис №70. (а.с. 3)

Згідно довідки Української державної
академії залізничного транспорту
№02-27-530 від 15.10.2013 року, ОСОБА_1 є
студентом першого курсу Української
державної академії залізничного
транспорту денної форми навчання.
Термін навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2017
року. (а.с. 4)

Відповідно до довідки про доходи №09-Ф,
ОСОБА_1 отримує стипендію у розмірі 730,00
грн. щомісячно. (а.с. 5)

Позивач у тексті позову посилалась на
те, що окрім стипендії більше ніякого
джерела доходів вона немає, а їй
необхідно витрачати кошти на проїзд до
місця навчання, проживання, одяг,
харчування, підручники тощо. Мати
позивача не має можливості надавати
ОСОБА_1 матеріальну допомогу, оскільки
отримує мінімальну заробітну плату, а
батько позивача працює в с. Степне,
Полтавський АПВ ім. Вавілова, та має
можливість сплачувати аліменти на
користь позивача, для чого позивач і
звернулась до суду з позовом про
стягнення аліментів.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом
про стягнення аліментів має той з
батьків, з ким проживає дочка, син, а
також самі дочка, син, які продовжують
навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з
одного з батьків суд бере до уваги
можливість надання утримання другим з
батьків, своїми дружиною, чоловіком та
повнолітніми дочкою, сином.

Заперечуючи проти позову, відповідач
вказував, що він має поганий стан
здоров'я, на його утриманні знаходяться
неповнолітня та малолітня дитина, його
дружина ніде не працює, а інших доходів
його родина не має.

Так, відповідач вказав, що згоден
виплачувати аліменти на утримання
повнолітньої доньки у розмірі 1/8
частини заробітної плати або 250 гривень
у місяць.

На підтвердження своїх заперечень
відповідачем було надано довідку,
видану Куликівською сільською радою
Полтавської області №145 від 07.04.2014 року,
згідно якої ОСОБА_2 зареєстрований та
постійно проживає у власному будинку в
АДРЕСА_2, в будинку також зареєстровані
та проживають: ОСОБА_4 - дружина, ОСОБА_5 -
донька дружини, ОСОБА_6 - син. (а.с. 23)

Отже, відповідачем доведено лише ту
обставину, що він зареєстрований та
проживає разом з дружиною та двома
дітьми, докази стосовно інших обставин,
на які він посилається, та які мають
значення для ухвалення рішення у
справі, в матеріалах справи відсутні.

Згідно ст. 10, 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

При визначенні розміру аліментів суд
виходить з положень ст. 182 СК України,
відповідно до якої, при визначенні
розміру аліментів суд враховує: 1) стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів; 3)
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші
обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Так, враховуючи надані сторонами
докази та обставини справи, суд
приходить до висновку, що аліменти на
утримання повнолітньої ОСОБА_1, яка
продовжує навчання, мають стягуватися
у розмірі 1/6 частини усіх видів доходів
ОСОБА_2

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь держави
підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 212-215, 218, 235
ЦПК України, ст. ст. 110- 115, 180, 181, 184 СК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дитини, яка продовжує навчання -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
працюючого у Полтавському АПВ ім.
Вавілова (м. Полтава, вул. Шведська, б. 87),
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
РНОКПП:НОМЕР_1, яка проживає за адресою:
АДРЕСА_1 аліменти на її утримання у
розмірі 1/6 частини заробітку ОСОБА_2 на
місяць, але менше тридцяти відсотків
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, починаючи з 14.03.2014
року і до 30.06.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у сумі 243,60 грн. (двісті
сорок три гривні шістдесят копійок).

Рішення суду у межах суми рахунку за
місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Харківської області
через Жовтневий районний суд м. Харкова
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які не були
присутні в судовому засіданні у той же
строк з дня отримання його копії.

Суддя
В.В. Труханович