Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів:
Кафідової О.В., Попович О.В.,

Ступак О.В., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3, третя
особа - орган опіки та піклування
Скадовської районної державної
адміністрації, про звернення стягнення
на предмет іпотеки та виселення, за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
апеляційного суду Херсонської області
від 21 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2011 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулось до суду з
указаним позовом, з урахуванням
уточнених позовних вимог просило
звернути стягнення на передане в
іпотеку нерухоме майно шляхом його
продажу з укладанням від імені
іпотекодавця договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру права власності, а
також наданням іпотекодержателю всіх
повноважень, необхідних для здійснення
продажу; виселити відповідачів із
переданого в іпотеку нерухомого майна
зі зняттям з реєстраційного обліку.

Свої вимоги мотивувало тим, що 02 серпня
2007 року з ОСОБА_3 укладено кредитний
договір, за умовами якого останній
надано кредит у розмірі 37 094,20 доларів
США до 02 серпня 2037 року зі сплатою
12 % річних. У забезпечення виконання
кредитного договору 03 серпня 2007 року
між сторонами було укладено іпотечний
договір, за умовами якого ОСОБА_3
передала в іпотеку банку будинок
АДРЕСА_1. У зв'язку з невиконанням
ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним
договором, на час звернення до суду із
позовом утворилась заборгованість у
сумі 293 758 грн 58 коп. (яка складається
із заборгованості за кредитом у сумі 184
441 грн 74 коп., що становить 23 142
доларів США, заборгованості за
процентами за користування кредитом - 59
635 грн 53 коп., що становить 7 482,50 доларів
США, заборгованості з комісії за
користування кредитом - 9 486 грн 53 коп.,
що становить 1190,28 доларів США, пені за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором - 40 194 грн 78 коп., що становить
5 043,26 доларів США), що є підставою для
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Рішенням Скадовського районного суду
Херсонської області від 11 вересня 2012
року у позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 21 жовтня 2013
року рішення суду першої інстанції
скасовано та позов ПАТ КБ
«ПриватБанк» задоволено частково.

У рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором від 02 серпня
2007 року у сумі 278 563 грн 54 коп. (що
складається із заборгованості за
кредитом - 184 441 грн 74 коп., за процентами
за користування кредитом - 59 635 грн 53
коп., з комісії за користування
кредитом - 9 486 грн 53 коп., пені - 24 999 грн 74
коп.) звернуто стягнення на предмет
іпотеки, а саме: житловий будинок
загальною площею 65,7 кв.м по АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_3, із застосуванням
процедури продажу, встановленої ст. 38
Закону України «Про іпотеку», шляхом
надання ПАТ КБ «ПриватБанк» право
на продаж предмета іпотеки за
початковою ціною, визначеною на рівні,
не нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності
незалежним експертом на стадії оцінки
майна під час проведення виконавчих
дій.

Виселено з будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітнього ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення апеляційного суду
Херсонської області від 21 жовтня 2013
року, рішення суду першої інстанції
залишити в силі, мотивуючи свою вимогу
неправильним застосуванням судом норм
матеріального та порушенням норм
процесуального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Судами встановлено, що 02 серпня 2007 року
між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено
кредитний договір (далі - Кредитний
договір) (а.с.5-7), за умовами якого
останній надано кредит у сумі 37 094,20
доларів США до 02 серпня 2037 року зі
сплатою 12 % річних, в т.ч. на купівлю
будинку - 22 827,20 доларів США, на
початковий внесок для купівлі будинку -
5 706,80 доларів США, на сплату страхових
платежів - 8 560,20 доларів США (п. 7.1
Кредитного договору).

У забезпечення виконання зобов'язань
за Кредитним договором 03 серпня
2007 року між сторонами було укладено
іпотечний договір, за умовами якого
ОСОБА_3 передала в іпотеку банку
будинок АДРЕСА_1, загальною площею 65,7
кв.м (а.с.8-10).

Станом на 23 серпня 2011 року сума
заборгованості ОСОБА_3 за Кредитним
договором становить 293 758 грн. 58 коп., а
саме: заборгованість за кредитом - 184 441
грн 74 коп., проценти за користування
кредитом - 59 635 грн 53 коп., комісія за
користування кредитом - 9 486 грн 53 коп.,
пеня та штраф - 40 194 грн 78 коп. (а.с. 3).

Судами також встановлено, що ПАТ КБ
«ПриватБанк» на адресу ОСОБА_3 було
направлено повідомлення від 19 серпня
2011 року № 01/02 3073 з вимогою погасити
заборгованість у тридцятиденний строк,
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки та добровільно
звільнити предмет іпотеки у разі
невиконання вимог банку (а.с. 11-12, 59).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із
відсутності підстав для його
задоволення, оскільки банк надав
необґрунтований розрахунок
заборгованості.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення,
апеляційний суд встановив розмір
заборгованості за Кредитним договором
з урахуванням розміру пені в межах
строку позовної давності та дійшов
висновку про задоволення позову в
частині звернення стягнення на
передане в іпотеку майно та виселення
відповідачів з будинку. Крім того, на
виконання ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 квітня 2013 року, встановив,
що неповнолітній син відповідачки
ОСОБА_4 народився на Ямайці
ІНФОРМАЦІЯ_3, а тому укладеним
договором іпотеки від 03 серпня 2007
року його права не могли бути порушені.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, а відповідно
до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.
Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України
"Про іпотеку" (у редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин) одночасно
з рішенням про звернення стягнення на
предмет іпотеки суд за заявою
іпотекодержателя вправі винести
рішення про виселення мешканців, якщо
предметом іпотеки є житловий будинок
або житлове приміщення.

Із змісту ч. 3 ст. 109 ЖК Української РСР
та ст. 40 Закону "Про іпотеку" (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин) випливає, що виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом. Після прийняття кредитором
рішення про звернення стягнення на
переданий в іпотеку житловий будинок
чи житлове приміщення всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя (кредитора) або
нового власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Як роз'яснено у п. 43 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду тільки за певних
умов: якщо мешканці добровільно не
звільнили житловий будинок чи житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки, протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника або в інший погоджений
сторонами строк.

Перевіривши доводи касаційної скарги
та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів касаційної інстанції
дійшла висновку про відхилення
касаційної скарги та залишення без
змін рішення апеляційного суду
Херсонської області від 21 жовтня 2013
року, оскільки судове рішення законне
та обґрунтоване, а доводи касаційної
скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом
норм матеріального та порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської
області від 21 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О.
Дьоміна

Судді:

О.В. Кафідова

О.В. Попович

О.В. Ступак

С.П. Штелик