Єдиний унікальний номер 0501/2142/2012
Номер провадження 22-ц/775/2814/2014
Головуючий у 1 інстанції : Соболєва І.П.
Апеляційний суд Донецької області
в складі : головуючого - судді
суддів
Кіянової С.В., Іванової А.П.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Донецьку цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Авдіївського міського суду від
26 вересня 2013 року за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

В С Т А Н
О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до
суду 28 травня 2012 року з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї
народився син ОСОБА_3, батьком якого
записано ОСОБА_1 за його нотаріально
посвідченою згодою. Відповідач
постійно проживає у Швейцарії і
матеріальної допомоги на утримання
дитини не надає. Вона проживає одна, не
працює, оскільки здійснює догляд за
дитиною, тому їй важко утримувати
дитину. Позивач просила стягнути з
відповідача ОСОБА_1 на свою користь
аліменти на утримання дитини - сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 14 частини
з усіх видів його доходів щомісячно до
досягнення дитиною повноліття,
починаючи з дня пред»явлення позову.

Рішенням Авдіївського міського
суду від 26 вересня 2013 року задоволено
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини -
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 14
частини з усіх видів його доходів
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 28.05.2012
року.

В апеляційній скарзі відповідач
просить рішення суду скасувати та
відмовити позивачу у задоволенні
позову, оскільки судом першої
інстанції порушені норми
матеріального та процесуального права,
не враховано, що він не є батьком
дитини, тому просив провести
експертизу, але судом було відмовлено.
Він підписував у нотаріуса документи
для надання візи позивачці з дитиною
для виїзду, а ні згоду на визнання
батьківства. Крім того, судом не
враховано, що рішенням суду (Швейцарії)
від 18.01.2012 р. з нього на користь
колишньої дружини стягнуто аліменти у
розмірі 550 швейцарських франків і на
утримання двох дітей 675 швейцарських
франків щомісячно.

В судовому засіданні
апеляційного суду представник
відповідача підтримала доводи
апеляційної скарги і просила її
задовольнити.

Представник позивача
заперечував проти доводів апеляційної
скарги і просив рішення суду залишити
без змін.

Позивач та відповідач в судове
засідання не з»явилися, будучи
належним чином повідомлені про час та
місце розгляду справи відповідно до
вимог ч.1,5 ст.76 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
відповідача слід задовольнити
частково, а рішення суду змінити в
частині розміру аліментів з наступних
підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення аліментів суд
першої інстанції виходив з того, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 народила дитину -
сина ОСОБА_3, батьком якого записано
ОСОБА_1 за його згоди нотаріально
посвідченої. Дитина знаходиться на
утриманні матері та проживає з нею в
Україні. Позивач ОСОБА_2 не працює,
здійснює догляд за малолітньою дитиною
- сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримує
соціальну допомогу, яка недостатня для
виховання та утримання дитини.
Відповідач ОСОБА_1 працює комерційним
директором підприємства, його дохід
становить 4 600 швейцарських франків,
але, з березня 2012 року він знаходиться
на лікарняному та отримує 88% заробітної
плати, лікарняний носить тривалий час.
Оскільки батьки повинні утримувати
неповнолітню дитину до досягнення нею
повноліття, то позов задоволено та
стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 14 частини з усіх
видів його доходів щомісячно до
досягнення дитиною повноліття.

При таких обставинах, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що позивач має право на
отримання від відповідача ОСОБА_1
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини на підставі ст.180, ч.3 ст.181, ст.182,
ч.1 ст.183, ч.1 ст.191 СК України.

Так, відповідно до ч.1 ст.180 СК
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України
за рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК
України частка заробітку (доходу)
матері, батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 18 травня 2010 року особисто
підписав заяву про визнання
батьківства відносно дитини ОСОБА_3,
який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_2 це
підтвердила. Заява зареєстрована в
реєстрі за №1625 та посвідчена приватним
нотаріусом Донецького міського
нотаріального округу Донецької
області ОСОБА_6 Відповідно до ст.126 СК
України сторони просили внести
відомості про батька до актового
запису про народження дитини (а.с.147).

Зазначена заява відповідає
вимогам п.1 ч.2 ст.125, ч.3 ст.126 СК України
щодо нотаріального посвідчення.

На підставі вказаної заяви 18 травня
2010 року було вчинено актовий запис № 87
відділом реєстрації актів цивільного
стану Авдіївського міського
управління юстиції Донецької області
про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Батьками дитини записано : батько -
ОСОБА_1, громадянин Швейцарії, мати -
ОСОБА_2, громадянка України (а.с.3).

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону
України «Про міжнародне приватне
право» особистим законом фізичної
особи вважається право держави,
громадянином якої вона є.

Відповідно до ст.66 Закону України
«Про міжнародне право» права та
обов'язки батьків і дітей визначаються
особистим законом дитини або правом,
яке має тісний зв'язок із відповідними

відносинами і якщо воно є більш
сприятливим для дитини.

Враховуючі, що дитина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з матір"ю ОСОБА_2 в
АДРЕСА_1 та розгляд справи здійснюється
за законодавством України.

Позивач ОСОБА_2 не працює, оскільки
здійснює догляд за малолітньою дитиною
- сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, якого
утримує на соціальну допомогу від
держави.

Відповідач - батько дитини ОСОБА_1
є комерційним директором підприємства,
до березня 2012 р. його дохід з
вирахуванням податків складав 4 600
швейцарських франків та додаткова
заробітна плата. З березня 2012 р. він
знаходиться на лікарняному та отримує
88% попереднього заробітку та
залишається непрацездатним на
невизначений строк.

За таких обставин, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про те, що відповідач зобов»язаний
утримувати дитину - сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 до його повноліття.

Проте, при визначенні розміру
аліментів, суд першої інстанції не в
повній мірі врахував вимоги ст..182 СК
України.

Так, відповідно до ст..182 СК України
при визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на
одну дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбаченихстаттею 184 цього
Кодексу.

Відповідно до ст.10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Таким чином, суд першої
інстанції в порушення зазначених вимог
закону при оформленні документів про
допит відповідача ОСОБА_1 відповідно до
вимог Гаагської Конвенції від 18.03.19970
року, не роз»яснив та не сприяв наданню
доказів щодо його сімейного стану та
інших зобов»язань.

За таких обставин, апеляційний
суд вважає неможливим погодитися з
розміром стягнутих судом першої
інстанції аліментів, оскільки рішенням
суду (Швейцарії) від 18.01.2012 року з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_7 стягнуто аліменти на
утримання дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 та
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 675
швейцарських франків щомісячно.
Стягнуто аліменти з ОСОБА_1 на користь
та утримання дружини ОСОБА_7 аліменти у
розмірі 550 швейцарських франків
щомісячно. Вказане рішення набуло
чинності 14.02.2012 року.

Враховуючи вимоги ст.182 СК
України, апеляційний суд вважає
необхідним змінити рішення суду першої
інстанції в частині розміру аліментів
та стягнути з ОСОБА_1, на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6
частини з усіх видів його доходу
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття.

В іншій частині рішення суду
першої інстанції відповідає вимогам
закону і підстав для його скасування чи
зміни не має.

Доводи апеляційної скарги
відповідача про те, що він не є батьком
дитини і не підписував у нотаріуса
заяву про визнання батьківства не
спростовані жодним чином, тому не
можуть прийматися до уваги.

Відповідно до п.1, 4 ст.309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Керуючись ст.ст.307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, апеляційний суд

В И Р
І Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Авдіївського міського
суду від 26 вересня 2013 року змінити в
частині розміру аліментів.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5,
уродженця Інгенболь (Кантон Швіц) на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини з усіх
видів його доходу щомісячно до
досягнення дитиною повноліття
ІНФОРМАЦІЯ_6, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 28.05.2012
року.

В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання чинності.

Судді :