Головуючий суду 1 інстанції - Шпідько
Доповідач - Ступіна Я.Ю.
Справа № 416/4687/13-ц
Провадження № 22ц/782/1432/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 р. Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Луганської області у
складі:

головуючого Ступіної Я. Ю.,

суддів: Коновалової В. А., Темнікової В.
І.,

при секретарі Булгаковій М.Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Луганську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Лутугинського районного суду
Луганської області від 04 березня 2014 р. у
цивільній справі за позовом ТОВ
"Луганське енергетичне об'єднання" до
ОСОБА_2 про відшкодування збитків,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 р. позивач звернувся в суд з
позовом, в якому просив стягнути з
відповідача 5 939,52 грн. у відшкодування
збитків, заподіяних останнім
порушенням п.п. 42, 48 Правил користування
електричної енергії для населення, про
що складено акт № 821570 від 12.04.2013 р.

Рішенням Лутугинського районного суду
Луганської області від 04.03.2014 р. позов
задоволено повністю: стягнуто з
відповідача на користь позивача у
відшкодування збитків у сумі 5 939,52 грн.
та судові витрати у розмірі 229,40 грн.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_3 підтримала
апеляційну скаргу, просила її
задовольнити.

Представник позивача Ваганова С.Ю.
заперечувала проти доводів
апеляційної скарги, просила її
відхилити, а рішення суду - залишити без
змін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представників сторін,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів дійшла такого висновку.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Як встановлено судом і як вбачається з
матеріалів справи, позивач є
постачальником електроенергії за
регульованими тарифами; відповідач є
побутовим споживачем електроенергії,
на його ім'я відкрито особовий рахунок
№ 17-2-46. Між сторонами укладено договір
№ 17-2-46 про користування електричною
енергією від 13.08.2013 року.

12.04.2013 р. трьома працівниками позивача
складено і підписано акт № 821570 про
порушенням відповідачем п.п. 42, 48 Правил
користування електричної енергії для
населення, а саме: самовільне
підключення електропроводки до
електромережі, що не є власністю
енергопостачальника, порушена схема
підключення: накид проводів (дріт марки
ПВ, переріз проводу 1,0 мм2) на вводі на
дільниці від розподільної коробки до
електролічильника, поза приладом
обліку, виявити які представники
позивача під час проведення
контрольного огляду приладу обліку не
мали можливості.

На підставі цього акту про порушення
ПКЕЕН відповідачу нараховано до
відшкодування 5 939,52 грн. збитків за
період не більше ніж за три роки з 08.06.2011
р. (дата останньої технічної перевірки)
по 12.04.2013 р. (дата виявлення порушення)
згідно п.3.5 Методики визначення обсягу
та вартості електричної енергії, не
облікованої внаслідок порушення
споживачами правил користування
електричною енергією, затвердженої
постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562 (далі -
Методика).

Задовольняючи позов, суд виходив з
того, що відповідач на підставі ст. 1166
ЦК зобов'язаний відшкодувати позивачу
шкоду, завдану ним неправомірними
діями.

Проте з такими висновками суду
повністю погодитися не можна, виходячи
з наступного.

Згідно п.4 ч. 1, ч.2 ст. 309 ЦПК підставами
для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є порушення або
неправильне застосування норм
матеріального права. Норми
матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

Судом до спірних правовідносин
помилково застосована ст. 1166 ЦК, яка не
регулює спірні правовідносини,
оскільки ця норма права регулює
недоговірну (деліктну)
відповідальність, та не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

Правовідносини сторін регулюються
нормами ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27
Закону України "Про електроенергетику"
від 16.10.1997 р. № 575 ( далі - Закон № 575),
Правилами користування
електроенергією для населення,
затверджених постановою КМУ від 26.07.1999
р. № 1357 (далі - Правила) та Методикою.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону № 575
споживач енергії несе
відповідальність за порушення умов
договору з енергопостачальником та
правил користування електричною і
тепловою енергією та виконання
приписів державних інспекцій з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної та теплової
енергії згідно із законодавством
України. Правила користування
електричною і тепловою енергією для
населення затверджуються Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Закону № 575
правопорушення в електроенергетиці
тягне за собою встановлену
законодавством України цивільну,
адміністративну і кримінальну
відповідальність. Правопорушеннями в
електроенергетиці є: крадіжка
електричної і теплової енергії,
самовільне підключення до об'єктів
електроенергетики і споживання
енергії без приладів обліку; порушення
правил користування енергією.

Згідно п. 42 Правил споживач електричної
енергії зобов'язаний: дотримуватися
вимог нормативно-технічних документів
та договору; узгоджувати з
енергопостачальником нові підключення
та переобладнання внутрішньої
електропроводки, здійснювані з метою
збільшення споживання електричної
потужності.

Згідно п. 48 Правил споживач несе
відповідальність згідно із
законодавством за: порушення правил
користування електричною енергією;
розкрадання електричної енергії у разі
самовільного підключення до
електромереж і споживання електричної
енергії без приладів обліку.

Оскільки акт № 821570 від 12.04.2013 р. про
порушенням відповідачем ПКЕЕН
підписано трьома працівниками
позивача, то згідно п. 53 Правил акт
вважається дійсним. Відповідачем не
надано суду доказів на спростування
виявленого факту порушення ним ПКЕЕН.

Цей акт розглядався комісією позивача
з розгляду актів у присутності
відповідача, яка прийняла рішення
(протокол) про причетність відповідача
до порушення цих Правил, у зв'язку з чим
останньому були правильно проведені
нарахування на підставі п.п.6 п.3.1, п.п. "а"
п. 3.3, п.3.5 Методики, виходячи з величини
розрахункового добового обсягу
споживання електричної енергії через
провід, яким здійснене самовільне
підключення - 25,344 кВт, визначеної за
формулою 2.7 Методики: ( 3,168 кВт(16Ах0,22
кВТх0,9) х 8 год/д (час використання
самовільного підключення)) за 674 дня.

Доводи апеляційної скарги про те, що
остання технічна перевірка у
відповідача була в квітні 2013 р., а не
08.06.2011 р., є необґрунтованими, оскільки
наданий відповідачем на підтвердження
цієї обставини акт без дати №071251Л не
підтверджує цієї обставини, бо згідно
пояснень представника позивача і
наданої ним суду копії цього акту, цей
акт було складено 18.04.2013 р., тобто після
встановлення у відповідача порушення
ним ПКЕЕН. Цей доказ не викликає у суду
сумніву в його допустимості, оскільки
відомості, зазначені в цьому акті
(покази лічильника) відповідають таким
самим відомостям, зазначеним в
особовому рахунку відповідача.

Доводи апеляційної скарги щодо
незастосування позивачем при
розрахунку збитків k, передбаченого п.2.5
Методики, а також - п. 2.7 Методики, також
є необґрунтованими, оскільки ці пункти
не повинні застосовуватися до спірних
правовідносин. Такі доводи апеляційної
скарги по суті є суб'єктивним
тлумаченням відповідачем норм права на
свою користь.

Інші доводи апеляційної скарги також
не дають підстав для відмови в
задоволенні позову.

За таких обставин колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
задовольнити частково, рішення суду
скасувати на підставі п.4 ч. 1, ч.2 ст. 309
ЦПК і ухвалити нове рішення, яким також
позов задовольнити повністю, але з
інших підстав.

На підставі ст. 88 ЦПК з відповідача
підлягають стягненню позивачу
понесені ним витрати по сплаті
судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.
714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України
"Про електроенергетику", Правилами
користування електроенергією для
населення, ст.ст. 303, 307, 309, 316, 319, 325 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Лутугинського районного суду
Луганської області від 04 березня 2014 р.
скасувати.

Позов ТОВ "Луганське енергетичне
об'єднання" задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ
"Луганське енергетичне об'єднання" у
відшкодування збитків 5 939,52 грн. та
судові витрати у розмірі 229,40 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак може
бути оскаржене протягом двадцяти днів
з дня його проголошення безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подання
касаційної скарги.

Головуючий

Cудді: