Справа № 755/1854/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"08" квітня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

Головуючого-судді
БАРТАЩУК Л.П.

при секретарі
Ізвольській
С.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах
дітей Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації про надання
малолітній дитині дозволу на
тимчасовий виїзд з України без згоди
батька, -

В С Т А Н О
В И В:

Позивач - ОСОБА_2. звернулася з
позовом до відповідача - ОСОБА_3 про
надання малолітній дитині дозволу на
тимчасовий виїзд з України без згоди
батька.

Позов обґрунтований наступним.

06 червня 2002 року між сторонами
було розірвано шлюб. Від цього шлюбу
сторони мають дитину - неповнолітнього
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дитина перебуває на утриманні позивача
та проживає з нею.

Позивач має матеріальну змогу
періодично вивозити сина за кордон з
метою його оздоровлення, відпочинку,
вивчення іноземних мов та розширення
коло зору.

На неодноразові звернення до
відповідача з проханням оформити
нотаріально згоду на виїзд дитини за
межі України, останній відмовляється
надати такий дозвіл, не наводячи при
цьому жодних аргументів, які б
пояснювали та обґрунтовували його
відмову.

Такі дії відповідача порушують
законні права дитини на відпочинок,
туризм і виховання в дусі постійного
розширення кола зору, збагачення знань
іноземних мов, культури інших народів
тощо.

З вищезазначених підстав, які
підтримала в судовому засіданні
представник позивача, вона просила
задовольнити позов.

Відповідач до суду не з'явився,
про час і місце судового розгляду був
повідомлений судом належним чином, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами.

Представник третьої особи - Служби у
справах дітей в судове засідання не
з'явився, проте, направив на адресу суду
письмові пояснення, підтримав позов і
просив його задовольнити.

Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки, може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

За згодою представника позивача, суд
ухвалив про заочний розгляд справи, - на
підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши у судовому засіданні
пояснення представника позивача,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено наступне.

06 червня 2002 року між сторонами у справі
- ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано шлюб,
під час перебування в якому
ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син -
ОСОБА_4.

Позивач з 17 грудня 2005 року перебуває у
іншому шлюбі з ОСОБА_6, після реєстрації
якого їй присвоєно прізвище ОСОБА_2.

Відповідно до статті 33
Конституції України кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця доживання, право вільно залишати
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з ч.2, ч. 3 ст.150 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані піклуватися
про здоров'я дитини, її фізичний,
духовний та моральний розвиток,
зобов'язані готувати її до
самостійного життя.

Відповідно до ч.7 ст. 7, ч. 2 ст. 155
Сімейного кодексу України дитина має
бути забезпечена можливістю
здійснення її прав, установлених
Конституцією України та Конвенцією про
права дитини, а батьківські права не
можуть здійснюватися всупереч
інтересам дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 313 Цивільного
кодексу України, - фізична особа, яка не
досягла шістнадцяти років, має право на
виїзд за межі України лише за згодою
батьків та у їхньому супроводі або в
супроводі осіб, які уповноважені ними.

З пояснень представника позивача і
наданих доказів убачається, що у
позивачки наявна можливість
організації тимчасових виїздів дитини
за межі України - до країн Шенгенської
угоди, Турції, Об'єднаних Арабських
Еміратів, Південно - Африканської
Республіки, Таїланду, Єгипту, Росії з
метою відпочинку, оздоровлення,
навчання та туризму.

Законом України "Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України", Правилами оформлення і видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон і проїзного документа
дитини, їх тимчасового затримання та
вилучення, затвердженими постановою
Кабінету Міністрів України від 31
березня 1995 року № 231, Правилами
перетинання державного кордону
громадянами України, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 січня 1995 року передбачена
можливість вирішення у судовому
порядку питання про виїзд дитини за
кордон без згоди та супроводу одного з
батьків.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України", -
документами, що надають право
громадянина на виїзд з України і в'їзду
в Україну та посвідчують особу
громадянина під час перебування за її
межами, є паспорт громадянина України
для виїзду за кордон та проїзний
документ дитини.

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України", - оформлення
проїзного документу дитини
провадиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або
законних представників батьків чи
дітей у газі потреби самостійного
виїзду неповнолітнього за кордон. За
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Доказів надання нотаріально
засвідченого клопотання на оформлення
проїзного документу дитині та
нотаріального дозволу на виїзд дитини
за кордон відповідачем суду не надано.

Оскільки виїзд дитини за кордон
буде здійснюватися у супроводі матері
дитини з метою відпочинку,
оздоровлення, навчання та туризму, що
відповідатиме інтересам дитини, суд
враховує думку Органа опіки та
піклування і приходить до висновку про
обґрунтованість вимог та про
задоволення позову.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 33, 51 Конституції України, ст.ст.
150, 155 Сімейного кодексу України, ст. 313
Цивільного кодексу України, Законом
України "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України",
Правилами оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 31 березня 1995 року
№ 231, Правилами перетинання державного
кордону громадянами України,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 27 січня 1995 року,
ст. ст. 3, 10, 11, 57-61, 208-210, 212-215, 218, 222, 223, 224, 294
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах
дітей Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації про надання
малолітній дитині дозволу на
тимчасовий виїзд з України без згоди
батька - задовольнити.

Надати дозвіл на виїзд
неповнолітньої дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1 (індивідуальний
податковий номер НОМЕР_1) на тимчасові
багаторазові поїздки за межі України
до країн Шенгенської угоди, а також до
Турції, Об'єднаних Арабських Еміратів,
Південно-Африканської Республіки,
Таїланду, Єгипту, Росії на період з 10
квітня 20014 року по 10 квітня 2017 року, без
згоди та супроводу батька - ОСОБА_3,
проте, у супроводі матері - ОСОБА_2, яка
має забезпечувати проїзд, перебування
за кордоном та повернення дитини в
Україну.

Надати дозвіл на оформлення
проїзного документу дитини для виїзду
за кордон неповнолітнього ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди батька - ОСОБА_3.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії. .

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду міста Києва через
Дніпровський районний суд міста Києва
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення, а учасниками судового
розгляду, які не були присутніми під
час проголошення рішення у судовому
засіданні - протягом 10 днів з дня
отримання рішення.

СУДДЯ: