АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 216/50/14-ц 22-ц/774/1032/К/14
Справа № 216/50/14-ц
Головуючий у І інстанції
Провадження № 22ц/774/1032/К/14
Категорія № 24 (ІУ)
Доповідач - Грищенко Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 травня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Братіщевої Л.А.,
Турік В.П.,

при секретарі: Булах К.А.,

за участю: відповідача - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3,

представника позивача Комунального
підприємства теплових мереж
«Криворіжтепломережа» - Цвіркуна
Сергія Олеговича,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі апеляційну
скаргу Комунального підприємства
теплових мереж «Криворіжтепломережа»
на рішення Центрально - Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 21
березня 2014 року у справі за позовом
Комунального підприємства теплових
мереж «Криворіжтепломережа» до
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості, -

В С Т А Н
О В И Л А:

У січні 2014 року позивач
Комунальне підприємство теплових
мереж "Криворіжтепломережа" ( надалі -
КПТМ «Кривріжтепломережа») звернулося
до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог
посилається на те, що відповідачі
ОСОБА_2,ОСОБА_3 зареєстровані та
проживають у квартирі АДРЕСА_1 та
користуються послугами КПТМ
«Кривріжтепломережа».

Позивач, виконуючи свої обов'язки,
поставляє відповідачам теплову
енергію і гарячу воду, а вони належним
чином їх не оплачують, в результаті
чого утворилася заборгованість за
період з 01.11.2008 року по 01.03.2011 рік у сумі
6393,89 грн., яку після уточнення позовних
вимог просять стягнути солідарно з
відповідачів на свою користь.

Рішенням Центрально - Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 21
березня 2014 року КПТТМ
«Кривріжтепломережа» відмовлено в
задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Не погоджуючись з рішенням суду
позивач КПТМ «Криворіжтепломережа»
подав апеляційну скаргу, в якій
посилається на неповне з'ясування
обставин у справі та порушення судом
норм матеріального законодавства,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог.

Вважає, що суд, не взяв до уваги, що
попередній власник ОСОБА_3 та
відповідач ОСОБА_2, яка була
зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1,
повинні нести тягар утримання та
сплачувати комунальні послуги.

Вважає, що суд безпідставно
взяв до уваги, як належний та
допустимий доказ Акт про не проживання
ОСОБА_2, за зазначеною адресою. А також
залишив поза увагою обов'язок
відповідачів укласти договір про
надання комунальних послуг.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, що були заявлені у суді
першої інстанції, дослідивши
матеріали справи, судова колегія
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а рішення
суду скасуванню з постановленням
нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог, виходячи з
наступного.

Згідно із ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України -
під час ухвалення рішення суд вирішує,
зокрема такі питання 1) чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) чи є інші
фактичні дані ( пропущення строку
позовної давності тощо), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; 3) які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин; 5) чи слід позов
задовольнити або в позові відмовити; 6 )
як розподілити між сторонами судові
витрати.

Проте суд першої інстанції не
з'ясував у повній мірі всі обставини,
які мають значення для справи, та не
виконав усі вимоги цивільного
судочинства, у зв'язку із чим рішення в
даній справі неможна визнати законним
і обґрунтованим.

Судом встановлено, що відповідно
договору- купівлі продажу від 15 серпня
2008 року ОСОБА_3 був власником квартирі
АДРЕСА_1 ( а.с.13).

Згідно довідки
житлово-експлуатаційної організації №
20 за № 2461 від 16 листопада 2013 року
ОСОБА_8, була зареєстрована за
вищезазначеною адресою у період з 18
травня 2010 року по 23 листопада 2012 рік (
а.с.29).

Як убачається з розрахунку
заборгованості, наданого позивачем,
відповідачі оплату послуг за опалення
не здійснювали, у зв'язку із чим за
період з 01.11.2008р. по 01.03.2011 рік
утворилась заборгованість у розмірі
6393,89 грн.( а.с.3).

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких
беруть участь ті самі особи або особа,
щодо якої встановлено ці обставини.

Як убачається з рішення
Центрально - Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 08 жовтня 2012 року
ОСОБА_9 є власником квартири АДРЕСА_1 на
підставі свідоцтва про право
власності виданого приватним
нотаріусом КМНО від 14.12.2011 року. Даним
рішення ОСОБА_9, усунуто перешкоди у
користуванні власністю ,шляхом зняття
ОСОБА_2 , ОСОБА_10, ОСОБА_7 з
реєстраційного обліку за адресою
АДРЕСА_1. ( а.с.27-28).

Відмовляючи в задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
вважав позовні вимоги недоведеними та
необґрунтованими.

Однак, колегія суддів не може
погодитися із висновками суд першої
інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК України
наймач зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату та плату за комунальні
послуги.

На підставі ч. 2 ст. 162 ЖК України,
плата за комунальні послуги береться
крім квартирної плати за затвердженими
в установленому порядку тарифами.

Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України
"Про житлово - комунальні послуги"
споживач зобов'язаний оплачувати
житлово - комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Стаття 322 ЦК України передбачає,
що власник зобов'язаний утримувати
майно, що йому належить, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Колегія суддів звертає увагу на
доводи апеляційної скарги позивача та
вважає, що суд першої інстанції дійшов
безпідставного та необґрунтованого
висновку, про відсутність між
сторонами договірних відносин у
зв'язку із не наданням позивачем
укладеного договору між сторонами.

Частиною 3 ст.20 Закону України
«Про житлово - комунальні послуги»
передбачений обов'язок споживача
укласти договір на надання житлово -
комунальних послуг».

Колегія суддів звертає увагу на те, що
відповідач ОСОБА_3 був власником
квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується
копією договору купівлі - продажу від
15.08.2008 року ( а.с.13).

Статтею 160 ЖК України
передбачено, що члени сім'ї наймача, які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що належить громадянинові
на праві приватної власності,
користуються нарівні з наймачем усіма
правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму.
Повнолітні члени сім'ї несуть
солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору.

Відповідач ОСОБА_8 була
зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 у
період з 18 травня 2010 року по 23 листопада
2012 року, тому з урахуванням вимог,
заявлених у позовній заяві повинна
нести солідарну відповідальність
разом із власником ОСОБА_3 по
заборгованості за надані послуги з
опалення в сумі 2089,29 грн. за період з
жовтня 2010 року по лютий 2011 року. ( а.с.3).

За період з листопада 2008 року по
квітень 2010 рік відповідач ОСОБА_3
повинен нести особисту
відповідальність, як власник за
заборгованість по оплаті за опалення
в сумі 4376,40 грн. ( а.с.3).

Що стосується заяви відповідача
ОСОБА_3 про застосування строку
позовної давності до вимог КПТМ
«Криворіжтепломережа», то колегія
суддів вважає, що правові підстави для
застосування ч.3,4 ст 267 ЦК України
відсутні.

Як убачається із матеріалів
справи позивач КПТМ
«Криворіжтепломережа» у грудні 2010
року та вдруге у квітні 2011 року
зверталось до суду із заявами про
стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за
опалення. За заявами відповідача
ОСОБА_2 судові накази від 02 грудня 2013
року та від 22 квітня 2011 року скасовані.
( а.с.22-26).

Частиною 2 ст.264 ЦК України
передбачено, що позовна давність
переривається у разі пред'явлення
особою позову до одного із кількох
боржників, а також якщо предметом
позову є лише частина вимог , право на
яку має позивач.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що строк позовної
давності позивачем не пропущено, у
зв'язку із його перериванням та
пред'явленням позивачем вимог про
стягнення заборгованості за опалення
у грудні 2010 року до ОСОБА_2

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
підстав, передбачених п.1, п.4 ч.1 ст. 309
ЦПК України у зв'язку з неповним
з'ясуванням судом обставин, що мають
значення для справи, неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог КПТМ
«Кривріжтепломережа»

У відповідності до ч.5 ст..88 ЦПК
України якщо суд апеляційної
інстанції, не передаючи справи на
новий розгляд , змінює рішення або
ухвалює нове, суд відповідно змінює
розподіл судових витрат. У зв'язку із
чим, підлягає стягненню з відповідачів
на користь КПТМ «Кривріжтепломережа» у
відшкодування судових витрат за
розгляд справи в суді першої та
апеляційної інстанції (121,80 +229,40= 351,20
грн.) пропорційно до задоволених
позовних вимог з ОСОБА_2 - 56,73 грн., та
ОСОБА_11 - 294,46 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1, п.4 ч.1 ст.
309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л
А :

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства теплових мереж
«Криворіжтепломережа» на рішення
задовольнити.

Рішення Центрально - Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 21
березня 2014 року скасувати та ухвалити
нове рішення.

Позов Комунального підприємства
теплових мереж «Криворіжтепломережа»
до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості, задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Комунального підприємства теплових
мереж «Криворіжтепломережа» у
відшкодування заборгованості по
оплаті за опалення у період з 01
листопада 2008 року по 01 травня 2010 рік
сумі 4376,40 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 на користь Комунального
підприємства теплових мереж
«Криворіжтепломережа» у відшкодування
заборгованості по оплаті за опалення
у період з 01 жовтня 2010 року по 01 березня
2011 рік в сумі 2089,29 грн.

Стягнути на користь Комунального
підприємства теплових мереж
«Криворіжтепломережа» у відшкодування
судових витрат з ОСОБА_3 294,46 грн., з
ОСОБА_2 56,73 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: