Єдиний унікальний номер 269/5874/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/3037/2014
Головуючий в 1 інстанції
Доповідач Ларіна Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого судді
Зінов'євої А.Г.

суддів
Ларіної Н.О., Азевича В.Б.

при секретарі
Стефановій Я.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Донецьку апеляційну
скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю «М.С.Л.» на ухвалу
Совєтського районного суду м. Макіївки
Донецької області від 07 лютого 2014 року
у цивільній справі за скаргою
товариства з обмеженою
відповідальністю «М.С.Л.»,
заінтересовані особи: Совєтський
відділ державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції Донецької області, ОСОБА_1 на
бездіяльність державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Совєтського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 07
лютого 2014 року скаргу залишено без
розгляду.

Зазначену ухвалу оскаржило ТОВ «М.С.Л.»,
в апеляційній скарзі просило ухвалу
суду першої інстанції скасувати.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, зазначає, що суд першої
інстанції постановив ухвалу про
залишення скарги на дії державного
виконавця без розгляду, посилаючись на
ч. 3 ст. 169 ЦПК України та п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК
України, проте, відбувся розгляд
скарги, а не позовної заяви, подавав
скаргу стягувач, а не позивач, апелянта
не було належним чином повідомлено про
час та місце судового розгляду. Тобто,
на думку апелянта, судом першої
інстанції було застосовано норми, які
не можуть бути застосовані при
розгляді скарги на бездіяльність
державного виконавця.

Сторони, належним чином повідомлені
про дату, час та місце слухання справи,
в судове засідання не з'явились, тому
суд відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України
розглянув справу за їх відсутністю.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що вона підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 п. 4 ст. 311 ЦПК України
підставами для скасування ухвали суду,
що перешкоджає подальшому провадженню
у справі, і направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

Судом першої інстанції встановлено, що
02 грудня 2013 року заявник ТОВ «М.С.Л.»
звернувся до суду зі скаргою на
бездіяльність державного виконавця.

Також судом першої інстанції
встановлено, що ухвалою суду від 09
січня 2014 року явка заявника була
визнана обов'язковою, проте,
представник заявника у судове
засідання ні 09 січня 2014 року, ні 24 січня
2014 року знов не з'явився без поважної
причини, хоча про день та час слухання
справи повідомлявся належним чином,
про що свідчить повідомлення про
одержання судової повістки, а саме
зворотна розписка, заяву про розгляд
справи у його відсутність у письмовій
формі не надавав.

Залишаючи скаргу без розгляду, суд
першої інстанції виходив з того, що в
силу ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнав, що
заявник повторно не з'явився до суду
без поважних причин. Матеріали справи
підтверджують, що справа призначалась
до розгляду неодноразово. Оскільки
заявник є юридичною особою, а не
фізичною особою, він має реальну
можливість забезпечити участь у
судовому засіданні одного зі своїх
представників. Тому суд першої
інстанції визнав за можливе скаргу ТОВ
«М.С.Л.» на бездіяльність державного
виконавця залишити без розгляду.

Проте погодитися з даним висновком
суду не можна, оскільки він не
відповідає обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи
розгляд справи призначався на 13 грудня
2013 року, 27 грудня 2013 року 09 січня 2014
року, 24 січня 2014 року та 07 лютого 2014
року.

Дані про сповіщення заявника про
призначення судових засідань на 13
грудня 2013 року, 27 грудня 2013 року, 09 січня
2014 року у матеріалах справи відсутні,
при цьому судове засіданні 27 грудня 2013
року не відбулось з підстав
знаходження судді у відпустці.

При цьому з матеріалів справи
вбачається, що 09 січня 2014 року судом
постановлена ухвала про визнання
обов'язковою явку представника
заявника та судове засідання
призначено на 24 січня 2014 року, але ж
судова повістка заявникові, у
порушення вимог ч. 4 ст. 74 ЦПК України,
направлена лише 21 січня 2014 року та
отримана ним 24 січня 20134 року тобто у
призначену судом дату слухання справи
(а.с. 17).

Наступне судове засідання призначено
судом на 07 лютого 2014 року. З матеріалів
справи не вбачається доказів, які б
підтверджували належне сповіщення
заявника про дату слухання 07 лютого 2014
року.

Пунктом 3 частини 1 статті 207 ЦПК України
встановлено, що суд постановляє ухвалу
про залишення заяви без розгляду, якщо
належним чином повідомлений позивач
повторно не з'явився в судове
засідання, якщо від нього не надійшла
заява про розгляд справи за його
відсутності.

Однак, виходячи з наведених вище
обставин справи та положень вказаної
статті, повторна неявка належне
повідомленого заявника не мала місце,
тому суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про наявність
підстав для залишення позовної заяви
без розгляду.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції постановив оскаржувану
ухвалу з порушенням норм
процесуального права, що є підставою
для її скасування та передання справи
для продовження розгляду до суду
першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 304, 307 ч. 2 п. 4, 311 ч.1 п.4, 315
ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «М.С.Л.»
задовольнити.

Ухвалу Совєтського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 07
лютого 2014 року скасувати та направити
справу до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді: