Справа № 127/7487/14-ц
Провадження № 2/127/3259/14
Вінницький міський суд Вінницької
головуючого судді Іщук Т. П.,
при секретарі Коваленко Д.І.,
за участі представника позивача
Ямпільського Ю.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Вінниці цивільну справу за позовом
Вінницької міської ради до ОСОБА_2 про
звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки шляхом знесення
Вінницька міська рада звернулась до
суду з вищевказаним позовом, який
мотивований тим, що ОСОБА_2 у порушення
встановленого законом порядку,
самовільно займає земельну ділянку по
АДРЕСА_2. Договір, який був укладений
між міським комунальним підприємством
«Архітектурно будівельний сервіс» та
відповідачем, припинив свою дію,
відповідач гараж не демонтувала,
земельну ділянку не звільнила. Рішення
про надання дозволу відповідачу на
встановлення металевого гаражу
Вінницькою міською радою не приймалось
та земельна ділянка для цієї мети їй не
виділялась. Вказані обставини стали
підставою для звернення до суду.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав, викладених у позовній заяві,
та просив їх задовольнити, не
заперечував проти заочного розгляду
справи.
Відповідач у судове засідання не
з'явився, будучи належним чином
повідомленим про день, час та місце
розгляду справи, а тому суд ухвалив
провести заочний розгляд справи та
ухвалити заочне рішення, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки
представник позивача не заперечував
проти такого порядку розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що позов обґрунтований та
підлягає задоволенню.
Судом встановлено наступні фактичні
обставини справи та правовідносини,
які врегульовані нормами Земельного
Кодексу України стосовно права
користування земельною ділянкою.
Між міським комунальним підприємством
«Архітектурно-будівельний сервіс» та
ОСОБА_2 був укладений договір №2533/Д6274
про порядок використання встановлених
тимчасових конструкцій для
господарських потреб (гаражів) від
30.12.2008 року, який діяв до 31.12.2011 року.
Надалі дія договору не продовжувалася,
договірні відносини припинені,
конструкція відповідачем не
демонтована. Дозволи на розміщення
ОСОБА_2 металевої конструкції відсутні,
земельна ділянка під розміщення нею
гаража не виділялась, рішення з цього
приводу не приймалось, договір оренди
не укладався. На звернення від 11.01.2014
року про звільнення нею самовільно
зайнятої земельної ділянки, яке
отримане відповідачем 20.01.2014 року, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а.с.6,7), остання не
відреагувала. Як вбачається з
комісійного Акту міського
комунального підприємства
«Архітектурно будівельний сервіс» від
31.01.2014 року, гр. ОСОБА_2, яка проживає за
адресою: АДРЕСА_1, без відповідних
дозволів самовільно зайнято земельну
Відповідно до ст. 83 ЗК України, землі,
які належать на праві власності
територіальним громадам сіл, селищ,
міст, є комунальною власністю; у
комунальній власності перебувають усі
землі в межах населених пунктів, крім
земель приватної та державної
власності, а також земельні ділянки за
їх межами, на яких розташовані об'єкти
комунальної власності.
Згідно ст. 1 Закону України «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель», самовільне зайняття
земельної ділянки - будь-які дії, які
свідчать про фактичне використання
земельної ділянки за відсутності
відповідного рішення органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування про її передачу у
власність або надання у користування
(оренду) або за відсутності вчиненого
правочину щодо такої земельної
ділянки, за винятком дій, які
відповідно до закону є правомірними.
Відповідно до ст. 116 ЗК України,
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно ст. 125 ЗК України, право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав;
право власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом.

Згідно ст. 212 ЗК України, самовільно
зайняті земельні ділянки підлягають
поверненню власникам землі або
землекористувачам без відшкодування
затрат, понесених за час незаконного
користування ними; приведення
земельних ділянок у придатний для
використання стан, включаючи знесення
будинків, будівель і споруд,
здійснюється за рахунок громадян або
юридичних осіб, які самовільно зайняли
земельні ділянки; повернення
самовільно зайнятих земельних ділянок
провадиться за рішенням суду.

Отже, оскільки рішенням Вінницької
міської ради спірна земельна ділянка у
власність або користування
відповідачу не надавалась, вона
користується самовільно захопленою
земельною ділянкою АДРЕСА_2
встановивши на ній гараж без належного
на те дозволу, суд приходить до
висновку, що вимоги позивача про
звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки та знесення гаражу є
обґрунтованими, а тому позов підлягає
задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України, слід стягнути з відповідача
судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 83, 116, 125, 212 ЗК України, ст. ст. 10, 60,
88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1,
звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку АДРЕСА_2.

Схема розташування металевих споруд
АДРЕСА_2 є невід'ємною частиною рішення
суду.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Вінницької міської ради судовий збір в
розмірі 243,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
Вінницьким міським судом Вінницької
області за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом10 днів з
дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем
до апеляційного суду Вінницької
області через Вінницький міський суд
Вінницької області шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
термін з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлений
у встановлений ч.3 ст.209 ЦПК України
п'ятиденний строк.

Суддя: