У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді:
Гордійчук С.О.

суддів : Буцяка З.І.,
Боймиструка С.В.

секретар судових засідань:
Демчук Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» на рішення Рівненського
районного суду від 11 грудня 2013 року в
цивільній справі за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю «
Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про
звернення стягнення на майно,
виселення та зняття з реєстраційного
обліку,

в с т а н о в и л а
:

Рішенням Рівненського районного суду
від 11 грудня 2013 року даний позов
задоволено частково.

На користь ТзОВ «Кредитні ініціативи»
в рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № 1701/0408/88-050 від
24.04.2008 року, яка станом на 01.04.2013 року
становить 600 196, 53 грн. та складається з
заборгованості за кредитом - 313 333, 59
грн., по відсотках - 138 070, 37 грн., пеня - 148
792, 57 грн. звернуто стягнення на предмет
іпотеки, а саме на: двокімнатну
квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 на
праві приватної власності на підставі
договору купівлі-продажу шляхом
проведення прилюдних торгів згідно ЗУ
«Про виконавче провадження», за
початковою ціною встановленою на рівні
не нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, визначеною на підставі оцінки
проведеної суб»єктом оціночної
діяльності незалежним експертом на
стадії оцінки майна, під час проведення
виконавчих дій.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТзОВ
«Кредитні ініціативи» витрати по
сплаті судового збору у сумі 3555 грн. 70
коп.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В поданій на рішення апеляційній
скарзі ТзОВ «Кредитні ініціативи»
доводить про незаконність та
необгрунтованість рішення через
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права
та невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Вказує, що суд прийшов до помилкового
висновку про передчасність заявленої
позивачем вимоги про виселення,
оскільки порядок встановлений ч. 2
ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» застосовується у
випадках виселення мешканців шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору. В позасудовому порядку
позивачем було надіслано відповідачу
відповідну вимогу про виселення, яку
відповідач отримала, проте
проігнорувала.

Зазначає, що суд також не врахував
роз»ясненням, що містяться в абз. 3 п. 43
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 3003.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» щодо
можливості ухвалення рішення про
виселення мешканців з житлового
приміщення одночасно з рішенням про
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

По наведених підставах просить рішення
скасувати та ухвалити нове, яким
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі і
з"явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку про її відхилення.

Як вбачається з матеріалів справи, ТзОВ
«Кредитні ініціативи» набуло статусу
нового кредитора /стягувача за
договором № 1701/0408/88-050 від 24.04.2008 року
позичальником згідно якого є ОСОБА_2,
уклавши також договір про передачу
прав за іпотечним договором (а.с. 10-31).

В порушення положень ст.526 ЦК України
відповідачка не виконує належним чином
свої зобов'язання відповідно до умов
кредитного договору та графіку
погашення кредиту, який є його
невід'ємною частиною.

Судом першої інстанції правильно
з'ясовано наявність заборгованості
ОСОБА_2 перед ТзОВ "Кредитні ініціативи"
в розмірі 600196,53 грн. згідно розрахунку
заборгованості за кредитом, який
відповідачкою не оспорюється.

Суд першої інстанції правильно
застосував положення ч.1 ст.33 Закону
України "Про іпотеку", що у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Право звернення стягнення на
предмет іпотеки передбачене п.11
іпотечного договору: у разі
невиконання іпотекодавцем основного
зобов'язання повністю або частково, у
т.ч. якщо іпотекодавець не поверне
іпотекодержателю суму кредиту,
проценти за користування кредитом.
пеню, іншу заборгованість, не сплатить
платежі та штрафи, що передбачені
та/або випливають з основного
зобов'язання, а також в інших
випадках,передбачених основним
зобов'язанням та цим Договором, у т.ч. у
випадку одноразового прострочення
основного зобов'язання (як основного
боргу, так і процентів за ним).

Відмовляючи в задоволенні позову в
частині виселення та зняття з
реєстраційного обліку, суд першої
інстанції обґрунтовано прийшов до
висновку про передчасність такої
вимоги, у зв'язку із відсутністю на
момент ухвалення рішення порушення,
невизнання або оспорювання прав та
свобод іпотекодержателя або нового
власника щодо звільнення житлового
приміщення.

Доводи апеляційної скарги про
наявність правових підстав для
виселення мешканців не заслуговують на
увагу, оскільки спростовуються
матеріалами справи.

Матеріали справи містять повідомлення
про усунення порушень, в якому також
зазначено і про відступлення права
вимоги до ТзОВ "Кредитні ініціативи",
згідно з положеннями ст.35 Закону
України "Про іпотеку" від 05 червня 2003
року (повідомлення про порушення
основного зобов'язання), та ст.1082 ЦК
України (а.с. 52). Однак, відсутні докази
отримання відповідачкою такого
повідомлення.

За таких обставин, вимога про виселення
та зняття з реєстраційного обліку
обґрунтовано залишена судом першої
інстанції без задоволення.

Враховуючи, що рішення ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права і доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, підстав для його
скасування немає.

Керуючись п.1 ч.1.ст. 307, ст. 308, ст.ст. 313-315,
ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» відхилити.

Рішення Рівненського районного
суду від 11 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий :

Судді :