overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Ухвала

іменем україни

14 квітня 2014 рокум. КиївСуддя
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Євграфова Є.П.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 березня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Пуківської сільської ради про розірвання договору оренди та примусове звільнення орендованого приміщення,

в с т а н о в и в:

Рішенням Рогатинського районного суду
Івано-Франківської області від 19 листопада 2013 року позов задоволено.

Розірвано договір оренди нежилого приміщення від 25 вересня 2011 року, укладеного між
ОСОБА_4 та Пуківською сільською радою.
Зобов'язано Пуківську сільську раду звільнити (шляхом виселення) нежиле приміщення площею 80 кв. м, розташоване на 2 поверсі двоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Івано-Франківської області від 18 березня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволення позову.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту касаційної скарги та рішення апеляційного суду вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд апеляційної інстанції правильно застосував правові норми та ухвалив правильне судове рішення, підстав для скасування якого не вбачається.

Доводи скарги такі висновки не спростовують і зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження, за касаційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 березня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_3 до Пуківської сільської ради про розірвання договору оренди та примусове звільнення орендованого приміщення відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду

України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
Є.П. Євграфова
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і кримінальних справ Нагорняк В.А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2013 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27 березня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Креді
Агріколь Банк» про захист прав споживача та визнання недійсними пунктів кредитного договору,

встановив:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Креді Агріколь
Банк», у якому просив визнати недійсними пункти 3.2.2., 3.3.4. кредитного договору від 05 квітня 2012 року, укладеного між ним та відповідачем.

Обґрунтовував свої вимоги тим, що вказані пункти договору порушують його права як громадянина та споживача, суперечать положенням ч. 1, 3, 5 ст. 18
Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки є несправедливими та такими, що обмежують права на вільний вибір професії, роду занять і роботи, які встановлені КЗпП України, а тому підлягають визнанню недійсними.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 27 березня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішили спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій та з їх оцінкою.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Креді
Агріколь Банк» про захист прав споживача та визнання недійсними пунктів кредитного договору.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
В.А. Нагорняк
Ухвала

іменем україни

10 квітня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Євграфова Є.П.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Лисичанського міського суду
Луганської області від 14 листопада 2013 року, ухвалу апеляційного суду Луганської області від 26 лютого 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Террос», третя особа: ОСОБА_3, про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

Рішенням Лисичанського міського суду
Луганської області від 14 листопада 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Луганської області від 26 лютого 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У квітні 2014 року від ОСОБА_2 надійшла касаційна скарга на рішення
Лисичанського міського суду
Луганської області від 14 листопада 2013 року, ухвалу апеляційного суду Луганської області від 26 лютого 2014 року з клопотанням про поновлення строку на оскарження, яке підлягає задоволенню, оскільки причини пропуску строку є поважними.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанції вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували правові норми та ухвалили правильні по суті судові рішення, підстав для скасування яких не вбачається.

Доводи скарги такі висновки не спростовують і зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ст. ст. 325, 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 14 листопада 2013 року, ухвали апеляційного суду Луганської області від 26 лютого 2014 року.

У відкритті касаційного провадження, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Лисичанського міського суду
Луганської області від 14 листопада 2013 року, ухвалу апеляційного суду
Луганської області від 26 лютого 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Террос», третя особа: ОСОБА_3, про стягнення боргу, відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду

України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
Є.П. Євграфова
Справа № 2-з/331/81/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2014 року м.
Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Скользнєвої
Н.Г.,

при секретарі - Постарнак
М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя справу за заявою Концерну «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну
«Міські теплові мережі»
Орджонікідзевського району міста
Запоріжжя про забезпечення доказів, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2014 року Концерн «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну
«Міські теплові мережі»
Орджонікідзевського району міста
Запоріжжя звернувся до суду з заявою про забезпечення доказів для підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, підігріву питної води.

Концерн «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «Міські теплові мережі» Орджонікідзевського району міста Запоріжжя у поданій до суду належним чином оформленій заяві просить в порядку забезпечення доказів витребувати з Реєстраційної служби
Запорізького міського управління юстиції відомості, а саме: за ким та з якого часу зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Заявник вказує, що незабезпечення доказів шляхом витребування зазначеної інформації ускладнить або зробить неможливим використати його право на подачу позовної заяви до суду.

Представник заявника у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Все зазначене дає підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити або зробити неможливим Концерном
«Міські теплові мережі» в особі Філії
Концерну «МТМ» Орджонікідзевського району м. Запоріжжя використати право на подачу позовної заяви до суду, тому заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 135 ЦПК України,

У Х В А
Л И Л А :

Заяву Концерну «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «Міські теплові мережі» Орджонікідзевського району міста Запоріжжя задовольнити.

Витребувати Реєстраційної служби
Запорізького міського управління юстиції відомості, а саме: за ким та з якого часу зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Копію ухвали та запит про надання інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно та з Реєстру прав на нерухоме майно та їх обтяжень для виконання направити Реєстраційній службі Запорізького міського управління юстиції.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя:

Н.Г.Скользнєва

05.05.2014
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і кримінальних справ Нагорняк В.А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду
Кіровоградської області від 25 березня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, площею 1,79 га розташованої по АДРЕСА_1

Обґрунтовував свої вимоги тим, що є власником даної земельної ділянки, але по її території проходить лінія електропередач відповідача, яка змонтована на шістьох електричних опорах, що порушує його права, як власника та користувача землі, тому просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Долинського районного суду
Кіровоградської області від 20 листопада 2013 року позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні позивачем земельною ділянкою, площею 1,79 га розташованою по
АДРЕСА_1 шляхом демонтажу розташованих на ній опор лінії електропередач.

Рішенням апеляційного суду
Кіровоградської області від 25 березня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_2, правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції та з їх оцінкою.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
В.А. Нагорняк
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

12 травня 2014 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Гулько Б.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Харківської області від

9 квітня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі -
ПАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 18 листопада

2013 року у задоволенні позову ПАТ КБ
«ПриватБанк» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 9 квітня 2014 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов

ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ПАТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором від 19 квітня 2006 року у розмірі 27 311 грн 43 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 11 358 грн 87 коп.; заборгованості по процентам у розмірі 5 590 грн 39 коп.; заборгованості по комісії у розмірі

5 362 грн 80 коп.; пені за порушення виконання зобов'язань у розмірі

4 999 грн 37 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк» відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності зазначеного судового рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Харківської області від 9 квітня 2014 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Б.І. Гулько
Справа № 140/834/14-ц
№2/140/332/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.04.2014 року
Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді
Підлипняк М.Д.

при секретарі
Путій З.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,

В С Т А Н О В И В :

Сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 1982 року. Шлюб зареєстровано у виконкомі
Райгородської сільської ради
Немирівського району Вінницької області, актовий запис № 10.

Від шлюбу мають дітей: сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2, які є повнолітніми та проживають окремо від батьків.

Позивачка звернулася з позовом до суду, зазначивши в позовній заяві, що подружнє життя з відповідачем не склалось, між ними постійно виникали непорозуміння, відповідач зловживає спиртними напоями, кожен з них мав різні погляди на життя та ведення господарства, головна причина розладу в сім»ї цілковити психологічна несумісність характерів, відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння, що стало причиною розлучення. Вони припинили спільне проживання, їх сім"я розпалась повністю і остаточно, тому просить позов задовольнити, щлюб розірвати.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, а в частині стягнення з відповідача судових витрат просить суд покласти їх на обидві сторони по справі порівну а саме по 221 грн. 80 коп. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу , після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище " ОСОБА_1", строку на примирення не надавати.

Відповідач позов визнав повністю, просить шлюб розірвати, строку на примирення не надавати.

Суд вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім"ї не можливе, збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін чи однієї із сторін, або ж інтересам дітей, що має істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами склались вкрай негативні стосунки, сторони проживають окремо, вважають, що збереження сім"ї не можливе, наполягають на розірванні шлюбу, а отже збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110-112 СК України, ст.ст. 10,60,208,209,212-215
ЦПК України, суд

В И Р
І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб зареєстрований 12 вересня 1982 року у виконкомі Райгородської сільської ради Немирівського району
Вінницької області, актовий запис № 10 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Позивачці залишити прізвище "
ОСОБА_1".

Стягнути із відповідача ОСОБА_2 на корисить ОСОБА_1 судові витрати в сумі - 221 грн. 80 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Вінницької області протягом 10-ти днів з дня його оголошення .

Головуючий: підпис

Копія вірна.

Суддя.

Рішення набрало законної сили 05.05.2014 року.

Суддя:
Справа № 140/992/14-ц
УХВАЛА

17.04.2014 року м.
Немирів

Суддя Немирівського районного суду
Вінницької області Під липняк М.Д. розглянув позовну заяву ТОВ «
Люкс-Сад-Агро» до ОСОБА_1 та СВАТ «
Сокілець» с. Сокілець Немирівського району « Про визнання договору дійсним»,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до
Немирівського районного суду з даною позовною заявою, зазначивши в заяві, що 14.08.2013 року між ним та відповідачем СТОВ
« Сокілець» с. Сокілець Немирівського району укладено договір купівлі продажу нежитлових будівель, згідно якого відповідач продає та передає у власність позивачеві нерухоме майно.

Позивач на виконання договору частково виконав умови даного договору, а саме сплатив аванс в сумі 15000 грн, а відповідач в свою чергу в порушення вимог законодавства зобов'язання по договору не виконав.

Позивач просить визнати договір купівлі-продажу нежитлових будівель від 14 серпня 2013 року, укладений між ТОВ
« Люкс-Сад-Агро» та СТОВ « Сокілець» дійсним та визнати за ним право власності на майно.

Другим відповідачем у справі зазначено голову ліквідаційної комісії СТОВ « Сокілець» с. Сокілець
Немирівського району ОСОБА_1, з якою першим відповідачем 14.08.2014 року було укладено договір поруки.

Дана заява не підлягає розгляду в
Немирівському райсуді, як суді загальної юрисдикції в зв'язку з непідсудністю її даному суду.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів між сторонами виник спір, щодо невиконання договірних зобов'язань в процесі господарської діяльності між двома юридичними особами, а саме ТОВ «
Люкс-Сад-Агро» та ТОВ « Сокілець» с.
Сокілець Немирівського району.

Відповідно до ч.1 п.1 ст. 12
Господарсько процесуального Кодексу
України справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, підвідомчі господарським судам.

Оскільки, спір виник щодо невиконання договірних зобов'язань в процесі господарської діяльності між двома юридичними особами, а саме ТОВ «
Люкс-Сад-Агро» та ТОВ « Сокілець» с.
Сокілець Немирівського району то даний спір підлягає розгляду господарським судом.

При цьому договір поруки від 14 серпня 2014 року укладений між ОСОБА_1 та
СТОВ « Сокілець» с. Сокілець»
Немирівського району не може змінити правил підсудності.

Відповідно до статті 115 ЦПК
України суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження по справі встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст 12 ГПК України, 115 ЦПК
України, суддя

У Х В А Л И В :

Копію цієї ухвали та заяву і додані до неї документи повернути позивачеві ТОВ « Люкс-Сад-Агро » для подання її до належного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу судді може бути подана протягом 5 діб до апеляційного суду Вінницької області.

Суддя: підпис

Копія вірна.

Суддя: