Провадження № 2/521/1193/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 року Малиновський
районний суд м. Одеси у складі:

головуючого: судді - Поліщук І.О.,

при секретарі - Святецькій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ПАТ «Дельта Банк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, в якому просить
стягнути з відповідачів солідарно
заборгованість у загальній сумі - 344045,50
гривень, а також суму сплаченого
судового збору у розмірі - 3440,45 гривень.
Свої вимоги представник позивача
обґрунтовує тим, що 18.04.2008 року між
АКІБ «Укрсиббанк», який у подальшому
змінив назву на ПАТ «Укрсиббанк» та
фізичною особою - ОСОБА_1 був укладений
договір № 0 про надання
споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу, згідно з яким
відповідачу було надано кредит у
розмірі - 31450,00 доларів США з кінцевим
терміном повернення 21.04.2015 року та з
оплатою 13% річних за користування
кредитом. За умовами кредитного
договору Позичальник зобов'язувався
своєчасно сплачувати на користь банку
проценти за користування кредитом за
весь час фактичного користування
кредитом, здійснювати погашення
заборгованості за кредитом згідно
графіку погашення заборгованості
шляхом внесення коштів щомісяця на
рахунок, вказаний у договорі,
сплачувати щомісяця проценти за
користування кредитом на рахунок
нарахованих відсотків. В забезпечення
виконання усіх грошових зобов'язань за
вказаним договором між Акціонерним
інноваційним комерційним банком
«Укрсиббанк» та ОСОБА_2, 18.04.2008 року
укладено Договір поруки № 198620, яка
відповідно до умов договору поруки та
згідно зі статями 553, 554 ЦК України
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку та
вразі порушення основним боржником
зобов'язання, несе солідарну майнову
відповідальність перед кредитором
разом з основним боржником. Оскільки
позичальник умови договору не виконав,
суму заборгованості та проценти за
користування кредитом на користь банку
не повернув, представник позивача
звернулися до суду з позовом про
стягнення з відповідачів солідарно сум
заборгованості за вказаним договором
№ 0 від 18.04.2008 року, яка станом на
19.03.2013 року становить 43043,35 доларів США,
що згідно курсу НБУ складає 344045, 50
(триста сорок чотири тисячі сорок п'ять)
гривень 50 копійок, яка складається
з:заборгованості за сумою кредиту -
28046,84 долари США (двадцять вісім тисяч
сорок шість) доларів США 84 центи, що
згідно курсу НБУ складає - 224178, 40 (двісті
двадцять чотири тисячі сто сімдесят
вісім) гривень 40
копійок;заборгованості по процентах за
користування кредитом - 14996, 51
(чотирнадцять тисяч дев'ятсот
дев'яносто шість) доларів 51 цент, що
згідно курсу НБУ складає - 119867,10 (сто
дев'ятнадцять тисяч вісімсот
шістдесят сім) гривень 10
копійок,заборгованості за комісією за
користування кредитом - 0,00 (нуль)
гривень 00 копійок.

Представник позивача приймаючи участь
в судових засіданнях 23.01.2014 року, 25.02.2014
року . 24.03.2014 року позовні вимоги
підтримувала з підстав викладених у
позовній заяві, просила позво
задовольнити в повному обсязі. В судове
засіданні призначене до розгляду на 22
квітня 2014 року представник позивача не
з'явилася, надала до суду заяву, в якій
просила позов задовольнити,
розглянути справу в її відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судових засіданнях
23.01.2014 року, 25.02.2014 року позовні вимоги
ПАТ «Дельта банк» не визнав та пояснив
суду, що дійсно 18 квітня 2008 року між ним
та Акціонерним комерційним
інноваційним банком «Укрсиббанк»
укладений договір про надання
споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу № 0. Кредит
надавався для особистих потреб, а саме
на придбання автомобілю. Гроші від
банку, відповідач не отримував, але
якимось чином вони були перераховані
на розрахунковий рахунок автосалону,
яка саме сума він не знає. Відповідач не
заперечував, що придбав за договором
купівлі-продажу автомобіль марки
«Mitsubishi Lancer» 2008 року випуску,
користувався цим автомобілем, потім не
зміг платити за кредитом і передав
автомобіль своєму приятелю у якого
автомобіль був украдений. Відповідач
ОСОБА_1 просив суд відмовити в
задоволенні позову. В судове засідання
призначене до розгляду на 22 квітня 2014
року відповідач ОСОБА_1 не з'явився, про
час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, про
причини неявки суд не повідомив.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому
засіданні 23.01.2014 року позов не визнала,
пояснивши суду, що договір поруки не
підписувала, тому і повинна нести
майнову відповідальність разом з
відповідачем ОСОБА_1. Відповідачці
роз'яснено право заявити клопотання
про призначення судової
почеркознавчої експертизи, однак
ОСОБА_2 цим правом не скористалася, в
інші судові засідання не з'являлася,
про час та місце яких повідомлялася
належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_1
адвокат ОСОБА_3 в судових засіданнях
заперечуючи проти задоволення позову,
надав до суду письмові заперечення, які
озвучив в судовому засіданні. В
запереченнях адвокат вказав, що
позивач не надав до суду ніякого
письмового документу підтверджуючого
факт надання банком ОСОБА_1 грошей на
виконання умов договору. Представник
відповідача не погоджується з тим, що у
його довірителя виникли відповідні
зобов'язання перед позивачем, оскільки
банк у підтвердження не надав суду
належні докази, з яких би вбачався
деталізований розрахунок
заборгованості, яка процентна ставка
рахувалася, не змінювалася чи вона в
односторонньому порядку. Представник
відповідача звертав увагу суду, що
обов'язок боржника повернути кредит
виникає після виконання банком
зобов'язання надати кредит, тому
відсутність доказів факту отримання
грошей ОСОБА_1 тягне за собою відмову в
задоволенні позову. Крім того, на думку
адвоката ОСОБА_3, позивачем не надано
суду відомостей про те, коли саме
ОСОБА_1 порушив зобов'язання, тому що
саме ці відомості пов'язані з тим, коли
саме у кредитора - тобто у ПАТ
«Укрсіббанк» виникло право вимагати
від позичальника дострокового
повернення всієї наданої йому суми
кредиту та сплати відсотків.
Представник відповідача ОСОБА_1
вказував, що суд повинний також
відмовити в позові у зв'язку зі спливом
строку позовної давності, тому що
Верховний суд України на засіданні
судових палат по цивільним та
господарським справам 06 листопада 2013
року розглянувши справу № 6-116цс 13,
зробив правовий висновок, згідно якого
перебіг строк позовної давності по
вимогам кредитора, які витікають з
порушення боржником умов договору
(графіка погашення кредиту) про
погашення боргу частинами (щомісячними
платежами) починається у відношенні
кожної окремої частини із дня, коли
сталося дане порушення. Позовна
давність в таких випадках обчислюється
по кожному простроченому платежу. Далі
представник відповідача звертає увагу,
що зі ст.11 Закону України «Про захист
прав споживачів» при укладенні
договору споживчого кредиту в
договорі повинні бути вказані істотні
умови договору. Оскільки кредитний
договір, який розглядається судом, не
містить таких істотних умов, його слід
вважати неукладеним. З наведеного
слідує, що неможливо стягнути з ОСОБА_1
гроші за договором, який є неукладеним,
тому і не має підстав для задоволення
позовних вимог.

Суд, вислухавши представника позивача,
відповідачів, представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 18
квітня 2008 року між Акціонерним
комерційним інноваційним банком
«УкрСиббанк», в особі начальника
відділення № 972 АКІБ «Укрсиббанк»
ОСОБА_5, який діє на підставі
довіреності, посвідченої приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 11.02.2008 року
в реєстрі № 459, з однієї сторони, і
Громадянин України ОСОБА_1 (далі -
Позичальник), з іншої сторони, надалі
разом іменовані Сторони (окремо -
Сторона), уклали цей договір про
надання споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу (далі Договір).

У судовому засіданні встановлено,що
відповідно до п.п. 1.1. Договору № 0
від 18.04.2004 року, Банк зобов'язується
надати Позичальнику, а Позичальник
зобов'язується прийняти, належним
чином використовувати і повернути
Банку кредитні кошти (кредит) в сумі 31450
доларів США та сплатити плату за кредит
в порядку та на умовах, зазначених
Договором. Згідно з п.1.2.1 Договору
надання кредиту здійснюється у
наступний термін - 18 квітня 2008 року. За
п.1.2.2. Позичальник зобов'язаний
повернути кредит у повному обсязі на
пізніше 21 квітня 2015 року, якщо тільки не
застосовується інший термін
повернення Кредиту відповідно до умов
Договору або умов відповідної угоди
сторін. Позичальник зобов'язується
повертати суму кредиту та сплачувати
проценти шляхом сплати ануїтетних
платежів у розмірі 575,00 доларів США в
день сплати ануїтет них платежів.
Згідно з п.1.3.1. Договору за користування
кредитними коштами протягом перших 30
(тридцяти) календарних днів, рахуючи з
дати видачі кредиту, процента ставка
встановлюється в розмірі 13% річних.
Після закінчення цього строку та
кожного наступного місяця
кредитування процента ставка підлягає
перегляду відповідно до умов Договору.
У випадку якщо Банк не повідомив
Позичальника про встановлення нового
розміру процентної ставки на наступний
місяць строку кредитування відповідно
до умов Договору, застосовується
розмір процентної ставки, діючий за цим
Договором в передньому місяці. За
користування кредитними коштами понад
вставлений Договором термі банк
автоматично нараховує проценти на
прострочену суму основного боргу з
процентною ставкою в розмірі
збільшеному вдвічі від ставки,
вказаної в п.1.3.1. Нарахування
процентної ставки на прострочену суму
основного боргу починається з дня
виникнення суми простроченої суми
основного боргу, а саме з наступного
дня після дня несплати або не повної
сплати платежу встановленого в
Договорі. Проценти нараховуються на
прострочену суму основного договору за
підвищеною ставкою до моменту
погашення такої заборгованості.
Відповідно до п.1.3.4. Строк сплати
кредиту та нарахованих процентів: 18
числа кожного місяця, наступного за
тим, за який було видано кредит.
Позичальник не пізніше дати повернення
всієї суми кредиту зобов'язується
сплатити банку суму таких нарахованих
процентів. Згідно з п.1.3.5. Позичальник
згідно умов Договору сплачує Банку
комісію на умовах, зазначених у цьому
договорі. Пунктом 1.4. визначено, що
цільове призначення кредиту - кредит
надається позичальнику для його
особистих потреб, а саме на: придбання
автомобілю. Розділом 2 передбачено
Умови забезпечення кредиту, згідно
п.п.2.1,2.2.,2.4. У забезпечення виконання
усіх грошових зобов'язань в повному
обсязі Позичальника за Договором
надається порука ОСОБА_2,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, згідно
Договору поруки № 198620 від 18 квітня 2008
року, а також Позичальник передає в
заставу,а Банк приймає наступне рухоме
майно, а саме транспортний засіб -
автомобіль марки. За домовленістю
сторін вартість предмету застави
складає 186850,00 гривень 00 копійок.
Предмет застави є власністю
Позичальника на підставі договору
купівлі-продажу № 18/04/01 від 18.04.2008 року,
укладеного між СПД ОСОБА_7 код за ДРФО
НОМЕР_2 (продавець ) та ОСОБА_1 (Покупець),
зареєстрований у РЕВ №2 при УДАЇ ГУМВС
України в Одеській області, що
підтверджується Свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_4, виданого 17.04.2008року, і не має
жодних договірних змін стосовно
позовної давності щодо правочинів на
підставі яких Позичальник набув право
власності на Предмет застави.
Забороняється розпорядження предметом
застави (наступна застава, передача
предмета застави в оренду, найм,
позичку, лізінг, інше користування
тощо) без попередньої письмової згоди
Банка, а також забороняється
експлуатація предмету застави з
порушенням встановлених правил
експлуатації та руху, експлуатація не
за призначенням. Предмет застави
залишається у володінні та
користуванні позичальника. У випадку
невиконання Позичальником умов
Договору та або «Кредитного договору»
про надання забезпечення за Договором
та або «Кредитним Договором», а також у
разі втрати забезпечення виконання
зобов'язань за Договором або Кредитним
договором, або погіршення його умов
(стану забезпечення, умов його
зберігання), Банк набуває право вимоги
на дострокове повернення кредиту та
нарахованої плати за кредиту порядку
встановленому Договором. Розділом 4
передбачено відповідальність Сторін.
Згідно з п.4.1, 4.2.,4.3. за порушення
Позичальником термінів погашення
будь-яких своїх грошових зобов'язань,
передбачених Договором та /або
«Кредитним договором», зокрема
термінів повернення кредиту (всієї
суми або його частини) та/або термінів
сплати процентів та /або комісій, Банк
має право вимагати від Позичальника
додатково сплатити Банку пеню в
наступному порядку, а саме: - в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми простроченого платежу, якщо сума
такої заборгованості визначена у
гривнях; в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від гривневого еквіваленту
суми простроченого платежу, сума якого
(еквіваленту) розраховується за
офіційним обмінним курсом НБУ гривні
до валюти заборгованості станом на
дату нарахування такої пені, якщо сума
такої заборгованості виражена у
іноземній валюті; пеня нараховується
за кожен день прострочення, включаючи
день погашення заборгованості, але у
будь-якому випадку такий розмір пені не
може перевищувати розмір, встановлений
чинним законодавством України на
момент її нарахування. При цьому банк
може використати таке право на
застосування пені , починаючи з 32 дня
календарного дня рахуючи з дати
порушення Позичальником терміну
виконання свого грошового
зобов'язання, передбаченого Договором
та/або « Кредитним договором».
Позичальник повинен сплатити пеню за
цим Договором та /або «Кредитним
договором» за першою вимогою банку.
Відповідно до вимог законодавства
України, зокрема ст.611 ЦК України
Позичальник, який порушив будь-яке зі
своїх зобов'язань, що передбачені
пунктом 3.4.2 Договору, зобов'язаний
сплатити банку неустойку за таке
порушення у розмірі 500 (п'ятсот) гривень.
Згідно до п. 9.08 кредитного договору
строк дії договору встановлюється з
дня його підписання сторонами і діє до
повного повернення банку всієї суми
кредиту за договором та повного
погашення плати за кредит і неустойки,
у разі її нарахування.

В забезпечення усіх грошових
зобов'язань за Договором про надання
споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу № 0 від
18.04.2008 року між Акціонерним
інноваційним комерційним банком
«Укрсиббанк», яке в свою чергу змінило
своє найменування на ПАТ «Укрсиббанк»
та ОСОБА_2, 18.04.2008 року укладено Договір
поруки № 198620. Відповідно до умов
Договору поруки відповідачка ОСОБА_2,
як поручитель поручається за виконання
відповідачем ОСОБА_1 обов'язків, які
виникли на підставі Договору.

Згідно зі ст.553 ЦК України, поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором боржника за порушення
зобов'язання боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі. В силу статті 554 ЦК України,
уразі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники.

Як вбачається з договору
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами від 08 грудня 2011 року,
укладеним між ПАТ «Укрсбибанк» в
якості Продавця та ПАТ «Дельта банк» в
якості Покупця, сторони уклали угоду
про продаж та купівлю, згідно з якою з
урахуванням положень цього Договору та
відповідно до них, продавець цим
погоджується продати (відступити)
Права вимоги за кредитами та передати
їх Покупцеві, а Покупець цим
погоджується придбати права вимоги за
кредитами та прийняти їх та сплатити
ціну купівлі. Сторони підтверджують
свій намір, який полягає в тому, що
транзакція передбачена цим Договором є
купівлею-продажем (відступленням), і що
до неї застосовуються положення
українського законодавства , які
регулюють купівлю-продаж
(відступлення) право вимоги. Сторони
цим підтверджують, що вони не мають
наміру створити відповідно до цього
Договору заставу будь-яке інше право
забезпечення або обтяження Прав вимоги
за кредитами, що забезпечує виконання
богу або будь-якого іншого
зобов'язання.

В ході судового розгляду справи
встановлено, що згідно з договором
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами від 08.12.2011 року, позивачу ПАТ
«Укрсиббанком» передано право вимоги
із а кредитним договором укладеним між
ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1, що
підтверджується наданими до суду
документами, а саме Додатком 2 до цього
Договору.

В зв'язку з тим, що ОСОБА_1 систематично
порушував свої договірні зобов'язання,
тому неодноразово повідомлявся про
виникнення заборгованості по оплаті
передбачених договором платежів перед
ТОВ «КБ «Дельта», однак зобов'язання за
кредитним договором не виконав, тому с
кредитна заборгованість відповідача
перед позивачем станом на 19.03.2013 року
становить 43043,35 доларів США, що згідно
курсу НБУ складає 344045, 50 (триста сорок
чотири тисячі сорок п'ять) гривень 50
копійок, яка складається з:
заборгованості за сумою кредиту - 28046,84
долари США (двадцять вісім тисяч сорок
шість) доларів США 84 центи, що згідно
курсу НБУ складає - 224178, 40 (двісті
двадцять чотири тисячі сто сімдесят
вісім) гривень 40 копійок;
заборгованості по процентах за
користування кредитом - 14996, 51
(чотирнадцять тисяч дев'ятсот
дев'яносто шість) доларів 51 цент, що
згідно курсу НБУ складає - 119867,10 (сто
дев'ятнадцять тисяч вісімсот
шістдесят сім) гривень 10 копійок;
заборгованості за комісією за
користування кредитом - 0,00 (нуль)
гривень 00 копійок. Вказана
заборгованість підтверджена
розрахунком представленим стороною
позивача.

Суд критично оцінює пояснення
відповідача та його представника в
частині порушення з боку позивача
аграфу 1 глави 71 ч.1 ст.168, ст.1074 ЦК
України, а також твердження сторони
відповідача що позивач не надав
підтвердження отримання кредиту
ОСОБА_1, що відповідач кредит не
отримував і отримання кредиту не
визнає, що він не розумів, що підписуючи
вказаний кредитний договір між ним та
Банком, взяв на себе кредитні
зобов'язання, тому що на спростування
даних тверджень до суду надані
документи, підтверджуючі протилежні
фактичні обставини, а саме: копія
додатку 2 до Паспорту «Кредитування
фізичних осіб для придбання
автомобілів» розписка, підписана
ОСОБА_1; копія заяви позичальника про
прийняття на перерахунок готівкових
коштів в доларах США; копія анкети
заявника,заповнену та підписану ОСОБА_1
власноруч, в якій вказано, що предмет
заявки - кредит у розмірі 31450 доларів
США на придбання автомобілю; копії
документів ФОП ОСОБА_7 з яким
позичальником було укладено договір №
12/18 купівлі-продажу автомобіля з
використанням кредиту, в п.5.2.5 вказано,
що покупець зобов'язаний заключити з
банком - кредитором кредитний договір.
Угода купівлі-продажу автомобілю
відбувалася, про що свідчить довідка
від ФОП ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_1 вніс в
касу автосалону готівкові кошти за
автомобіль повністю та акт-прийому
передачі автомобілю. З цих підстав суд
вважає, що умови договору
купівлі-продажу автомобілю були
виконані повністю, що підтверджується
свідоцтвом про реєстрацію права
власності на вказаний автомобіль на
ім'я ОСОБА_1 Судом враховуються також
надані документи: копія розпорядження
від 18.04.2008 року про видання кредиту
ОСОБА_1 у розмірі 31450,00 доларів США
шляхом перерахування коштів на рахунок
8000, вказаний у розпорядженні;
копія заяви ОСОБА_1 від 29.09.2009 року, якою
він просить банк провести
реструктуризацію його кредиту №0
з переносом простроченого тіла та
продовженням строку повернення
кредиту; пункт 1.5 договору про надання
споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу, що укладений
відповідачем з АКІБ «УкрСиббанк»»,
яким передбачено надання позичальнику
кредиту шляхом зарахування кредитних
коштів на поточний рахунок
позичальника у банку, що і було
зроблено. Згідно з П. 9.2. цього договору
передбачено, що банк самостійно веде
облік і здійснює розрахунок
заборгованості відповідно до вимог
законодавства та умов договору. У разі
наявності спору невиконання
зобов'язань позичальником, що мають
пріоритетне значення, приймаються
виписки про стан рахунків, первинні
документи (платіжні доручення
позичальника), дані балансу, надані
банком, якщо позичальник не доведе
недійсність гаданих банком документів
або не надасть інших доказів виконання
своїх зобов'язань за договором.

Стосовно правової позиції
представника відповідача щодо спливу
строку позовної даності, суд дійшов
наступних висновків . Так у
запереченнях відповідач вказує на те,
що у відповідності зі ст. 261 ЦК України,
початок перебігу строку позовної
давності співпадає з моментом
виникнення у позивача права на позов.
Ст. 252 ЦК України передбачає, що строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Згідно ст. 161 ЦК
України належним визнається такий
строк виконання, який встановлений
договором. Строк виконання
зобов'язання може бути визначений
календарною датою або закінченням
відповідного періоду часу, а також
вказівкою на відповідну подію, яка
обов'язково має настати. Однак, суд
приймає до уваги, що відповідно до п.
1.2.2. кредитного договору позичальник
зобов'язується повністю повернути
кредит в повному обсязі не пізніше 21
квітня 2015 року. Тобто, ОСОБА_1
зобов'язується повністю виконати
зобов'язання не пізніше 21 квітня 2015
року, тому суд вважає хибною правову
позицію представника відповідача щодо
спливу строку позовної даності.

Судом не приймаються до уваги
заперечення відповідачки ОСОБА_2, яка в
судовому засіданні наполягала на тому,
що нею не підписувався договір поруки,
відповідно до якого вона поручається
за виконання її чоловіком умов
кредитного договору, тому що надані до
суду стороною позивача документи
свідчать про зворотне. Так у кредитній
справі позичальника ОСОБА_1 містяться
довідки з місця роботи ОСОБА_2, які
надані відповідачкою до банку (про що є
відповідна заява) для підтвердження
платоспроможності поручителя, які не
можуть бути видані з відповідних місць
нікому іншому ніж працівнику установи,
яка видає довідку з місця роботи. Крім
того, відповідачка нічого не зазначала
про фіктивність довідки з місця роботи
та заявляла клопотання про призначення
судової почеркознавчої експертизи.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов - відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події. Якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК
України позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України. У разі відсутності іншої
домовленості сторін проценти
виплачуються щомісяця до дня
повернення позики. Позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до умов кредитного
договору.

Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611
Цивільного кодексу України у разі
порушення зобов'язання настають
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки -
грошової суми, яку боржник повинен
сплатити кредиторові у разі порушення
ним зобов'язання.

Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу
України, пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожний день
прострочення виконання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має
право звернутися в суд за захистом
свого цивільного права у випадку його
порушення з вимогою про примусове
виконання зобов'язання в натурі.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільну справу в межах
заявлених вимог і на підставі
представлених сторонами доказів.

З урахуванням викладеного, вимоги
позивача про стягнення з обох
відповідачів солідарно заборгованості
за кредитом, що станом на 19.03.2013 року
становить 43043,35 доларів США, що згідно
курсу НБУ складає 344045, 50 (триста сорок
чотири тисячі сорок п'ять) гривень 50
копійок, яка складається з:
заборгованості за сумою кредиту - 28046,84
долари США (двадцять вісім тисяч сорок
шість) доларів США 84 центи, що згідно
курсу НБУ складає - 224178, 40 (двісті
двадцять чотири тисячі сто сімдесят
вісім) гривень 40 копійок;
заборгованості по процентах за
користування кредитом - 14996, 51 (
чотирнадцять тисяч дев'ятсот
дев'яносто шість ) доларів 51 цент, що
згідно курсу НБУ складає - 119867,10 (сто
дев'ятнадцять тисяч вісімсот шістдесят
сім) гривень 10 копійок; заборгованості
за комісією за користування кредитом -
0,00( нуль) гривень 00 копійок, що згідно з
курсом НБУ складають 344045,50 гривень є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати
по сплаті судового збору у розмірі 3440
гривень 45 копійок підлягають стягненню
з відповідачів на користь позивача -
ПАТ «Дельта Банк».

Враховуючи вищевикладене, на підставі
ст.ст. 16, 526, 530, 543, 549-552, 610, 1054, 1050
Цивільного кодексу України, та
керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 169, 209, 212, 224-226
Цивільного процесуального кодексу
України і п. 14 постанови Пленуму
Верховного суду України №14 від 18.12.2009
року «Про судове рішення у цивільній
справі», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором -задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_3), зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
зареєстрованої з адресою: АДРЕСА_1 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ,
вул. Щорса, 36-б, р/р 1512, МФО 380236, ) заборгованість за
кредитним договором № 0 від 18.04.2008
року, яка станом на 19.03.2013 року
становить 43043,35 доларів США, що згідно
курсу НБУ складає 344045, 50 (триста сорок
чотири тисячі сорок п'ять) гривень 50
копійок, яка складається з:

заборгованості за сумою кредиту - 28046,84
долари США (двадцять вісім тисяч сорок
шість) доларів США 84 центи, що згідно
курсу НБУ складає - 224178, 40 (двісті
двадцять чотири тисячі сто сімдесят
вісім) гривень 40 копійок;

заборгованості по процентах за
користування кредитом - 14996, 51
(чотирнадцять тисяч дев'ятсот
дев'яносто шість ) доларів 51 цент, що
згідно курсу НБУ складає - 119867,10 (сто
дев'ятнадцять тисяч вісімсот
шістдесят сім) гривень 10 копійок.

заборгованості за комісією за
користування кредитом - 0,00 (нуль)
гривень 00 копійок.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_3), зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
зареєстрованої з адресою: АДРЕСА_1 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ,
вул. Щорса, 36-б, р/р 1512, МФО 380236, ) суму сплаченого судового
збору у розмірі 3440,45 (три тисячі
чотириста сорок) гривень 45 копійок.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області в
десятиденний строк. Особи, що приймали
участь у справі але не були присутні
при проголошенні рішення, можуть
оскаржити рішення суду в десятиденний
строк з часу отримання його копії.

Головуючий: