Номер провадження: 22-ц/785/3688/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Варикаша О. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - судді - Варикаші О.Д.

суддів - Ступакова
О.А.

- Станкевича
В.А.

при секретарі -
Стадніченко А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 -
представника ОСОБА_4 на рішення
Київського районного суду м. Одеси від
17.02.2014 року по справі за позовом ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_4 про стягнення боргу за
кредитом,-

встановила:

Позивач звернувся з вказаним позовом
до суду (а. с. 1-5), в якому просив стягнути
з відповідачів солідарно на його
користь заборгованість за кредитним
договором №
014/0014/74/70711 від 21.02.2007 року в розмірі 40 267,94
дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ
на 07.08.2012 року складає 321 861,64 грн., з яких:
заборгованість за кредитом - 24 339,75 дол.
США (194 547,62 грн.); заборгованість за
відсотками - 6 145,59 дол. США (49 121,70 грн.);
пеня за прострочення відсотків за
кредитом - 9 782,60 дол. США (78 192,32 грн.), а
також просив стягнути з відповідачів
на його користь суму судового збору в
розмірі 3 218,61 грн.

Свої позовні вимоги позивач, як
зазначено в рішенні суду,
обґрунтовував тим, що 21.02.2007 року між
ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_6
укладений договір кредиту № 014/0014/74/70711.
Відповідно до умов договору ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» надав ОСОБА_6
кредит у розмірі 282 800 дол. США, терміном
до 21.01.2027 року, а ОСОБА_6 зобов'язався за
час користування кредитом сплачувати
відсотки у розмірі 13,5 % річних. 15.05.2009
року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та
ОСОБА_6 було підписано додаткову угоду
№ 1 до кредитного договору № 014/0014/74/70711
від 21.02.2007 року, згідно якої тимчасово
на строк з 15.05.2009 року по 15.05.2010 року було
зменшено розмір щомісячного платежу по
кредитному договору (кредитні
канікули). Також 28.10.2010 року між
позивачем та ОСОБА_6 було підписано
додаткову угоду № 014/0014/74/70711/02 до
кредитного договору, встановлена
процентна ставка за користування
кредитом у розмірі 1%.

14.05.2009 року між ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль» та ОСОБА_7, ОСОБА_4 укладені
договори поруки № 014/0014/74/70711/01 та №
014/0014/74/70711/02, згідно з умовами даних
договорів ОСОБА_7, ОСОБА_4 зобов'язалися
відповідати у повному обсязі за
своєчасне та повне виконання ОСОБА_6
зобов'язань по кредитному договору №
014/0014/74/70711 від 21.02.2007 року.

Відповідно до змін до установчих
документів, які зареєстровані у
Державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців 05.11.2009 року,
ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»
переіменоване у ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль».

Відповідач ОСОБА_6 припинив
виплачувати кредит та відсотки по
кредиту № 014/0014/74/70711
від 21.02.2007 року, в результаті чого
утворилася заборгованість за кредитом
у розмірі 40 267,94 дол. США, що в
еквіваленті по курсу НБУ на 07.08.2012 року
складає 21 861,64 грн., з яких:
заборгованість за кредитом - 24 339,75 дол.
США (194 547,62 грн.); заборгованість за
відсотками - 6 145,59 дол. США (49 121,70 грн.);
пеня за прострочення відсотків за
кредитом - 9 782,60 дол. США (78 192,32 грн.)

Позивачем на ім'я відповідачів
направлені вимоги про сплату
заборгованості. Однак, ніяких дій
відповідачі по виплаті кредитної
заборгованості не здійснили.

Як зазначено в рішенні суду,
відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судове
засідання не з'явилися, про час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, про причини неявки суд
не повідомили. Відповідачка ОСОБА_4
позов не визнала, стверджувала, що не
підписувала договір поруки.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 17.02.2014 року стягнуто з ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., паспорт серії НОМЕР_4,
ідентифікаційний № НОМЕР_1, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2 р. н., паспорт серії НОМЕР_5,
ідентифікаційний № НОМЕР_2, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н., ідентифікаційний №
НОМЕР_3, солідарно на користь
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль», МФО 328351, , р/р 2909949, заборгованість за
кредитним договором № 014/0014/74/70711 від
21.02.2007 року на загальну суму 40 267,94
доларів США, що в еквіваленті по курсу
НБУ на 07.08.2012 року складає 321 861,64
гривень, з яких: заборгованість за
кредитом - 24 339,75 дол. США (194 547,62 грн.);
заборгованість за відсотками - 6 145,59
дол. США (49 121,70 грн.); пеня за
прострочення відсотків за кредитом - 9
782,60 дол. США (78 192,32 грн.), а також
стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль»
суму судового збору у рівних частках,
по 1 072,87 гривень з кожного.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4
через свого представника подала
апеляційну скаргу на рішення
Київського районного суду м. Одеси від
17.02.2014 року, в якій просить скасувати
рішення суду від 17.02.2014 року та
постановити нове, яким в позовних
вимогах ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до
ОСОБА_4 відмовити, посилаючись на те, що
вважає оскаржуване рішення суду таким,
яке не відповідає нормам діючого
законодавства України та вважає, що
були порушені норми матеріального
права.

Іншими учасниками процесу рішення суду
не оскаржується.

В судовому засіданні
представник ОСОБА_4 підтримав
апеляційну скаргу. Інші учасники
процесу в судове засідання не
з'явилися, причини неявки суду не
повідомили, клопотання про
відкладення розгляду справи від них на
адресу суду не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника ОСОБА_4,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог та межах
оскарження, наданих доказів і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Задовльняючи позовні вимоги ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», суд першої
інстанції виходив з наступного.

В судовому засіданні
встановлено, що 21.02.2007 року між ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_6
укладений договір кредиту № 014/0014/74/70711.
Відповідно до умов договору ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» надав ОСОБА_6
кредит у розмірі 282 800 дол. США, терміном
до 21.01.2027 року, а ОСОБА_6 зобов'язався за
час користування кредитом сплачувати
відсотки у розмірі 13,5 % річних. 15.05.2009
року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та
ОСОБА_6 було підписано додаткову угоду
№ 1 до кредитного договору № 014/0014/74/70711
від 21.02.2007 року, згідно якої тимчасово
на строк з 15.05.2009 року по 15.05.2010 року було
зменшено розмір щомісячного платежу по
кредитному договору (кредитні
канікули). Також 28.10.2010 року між
позивачем та ОСОБА_6 було підписано
додаткову угоду № 014/0014/74/70711/02 до
кредитного договору, встановлена
процентна ставка за користування
кредитом у розмірі 1%.

14.05.2009 року між ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль» та ОСОБА_7, ОСОБА_4 укладені
договори поруки № 014/0014/74/70711/01 та №
014/0014/74/70711/02, згідно з умовами даних
договорів ОСОБА_7, ОСОБА_4 зобов'язалися
відповідати у повному обсязі за
своєчасне та повне виконання ОСОБА_6
зобов'язань по кредитному договору №
014/0014/74/70711 від 21.02.2007 року.

Згідно висновку № 6140/02
судово-почеркознавчої експертизи від
05.12.2013 року підпис від імені ОСОБА_4 у
наданому на експертизу договорі поруки
№ 014/0014/74/70711/02 від 14.05.2009
року, укладеному між ВАТ «Райффайзен
Банк Аваль» та ОСОБА_4, розміщеному на
зворотній стороні другого аркушу в
верхній частині в розділі «реквізити
сторін «поручитель» підпис виконаний
самою ОСОБА_4. Вирішити питання чи
виконана підпис від імені ОСОБА_4,
розміщеної в верхній лівій частині
першого аркушу не виявилось можливим
(а. с. 127-129).

Суд критично поставився до пояснень
відповідачки ОСОБА_4, що вона не
підписувала договір поруки №
014/0014/74/70711/02 від 14.05.2009 року, тому вважав
можливим стягнути солідарно кредитну
заборгованість.

Відповідач ОСОБА_6 припинив
виплачувати кредит та відсотки по
кредиту № 014/0014/74/70711
від 21.02.2007 року, в результаті чого
утворилася заборгованість за кредитом
у розмірі 40 267,94 дол. США, що в
еквіваленті по курсу НБУ на 07.08.2012 року
складає 321 861,64 грн, з яких:
заборгованість за кредитом - 24 339,75 дол.
США (194 547,62 грн.); заборгованість за
відсотками - 6 145,59 дол. США (49 121,70 грн.);
пеня за прострочення відсотків за
кредитом - 9 782,60 дол. США (78 192,32 грн.)

За таких обставин, суд першої
інстанції відповідно до ст. ст. 553, 554, ч. 1
ст. 559, ч. 1 ст. 1049, 1054 ЦК України
задовольнив позовні вимоги позивача, а
також стягнув з відповідачів на
користь позивача в рівних частках
витрати по сплаті судового збору.

Судова колегія вважає, що суд першої
інстанції, в межах позовних вимог,
повно, всебічно дослідив і оцінив
обставини по справі, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин та
прийшов до правильного висновку на
підставі наданих та досліджених
доказів, задовольнивши позовні вимоги
позивача.

Тому судова колегія погоджується
з висновками суду першої інстанції,
оскільки вони відповідають фактичним
обставинам справи, наданим доказам та
відповідним нормам матеріального і
процесуального права, а суд першої
інстанції правомірно на підставі вимог
закону та на підставі встановлених
обставин справи дійшов висновку про
задоволення позовних вимог позивача.

Оскільки, в судовому засіданні
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що між позивачем та
відповідачем ОСОБА_6 21.02.2007 року
укладено кредитний договір № 014/0014/74/70711
(а. с. 27-35), відповідно до умов договору
позивач надав ОСОБА_6 кредит у розмірі
282 800 дол. США, терміном до 21.01.2027 року, а
ОСОБА_6 зобов'язався за час
користування кредитом сплачувати
відсотки у розмірі 13,5 % річних. 15.05.2009
року між позивачем та ОСОБА_6 було
підписано додаткову угоду № 1 до
кредитного договору № 014/0014/74/70711 від
21.02.2007 року (а. с. 36-39), згідно якої
тимчасово на строк з 15.05.2009 року по
15.05.2010 року було зменшено розмір
щомісячного платежу по кредитному
договору (кредитні канікули). Також
28.10.2010 року між позивачем та ОСОБА_6 було
підписано додаткову угоду №
014/0014/74/70711/02 до кредитного договору,
встановлена процентна ставка за
користування кредитом у розмірі 1% (а. с.
41-44).

Зобов'язання ОСОБА_6 за кредитним
договором були забезпечені порукою,
шляхом укладення між позивачем та
ОСОБА_7 і ОСОБА_4 договорів поруки №
014/0014/74/70711/01 від 14.05.2009 року (а. с. 55-56) та
№ 014/014/74/70711/02 від 14.05.2009 року (а. с. 58-59),
відповідно. Згідно з умовами
зазначених договорів, ОСОБА_7, ОСОБА_4
зобов'язалися відповідати у повному
обсязі за своєчасне та повне виконання
ОСОБА_6 зобов'язань по кредитному
договору № 014/0014/74/70711 від 21.02.2007 року.

Позивач свої зобов'язання за
кредитним договором виконав, видавши
ОСОБА_6 обумовлену зазначеним
кредитним договором суму кредиту (а. с.
16), що не заперечується ОСОБА_6, рішення
суду ним не оскаржується.

Станом на 07.08.2012 року, у зв'язку
з неналежним виконанням умов
кредитного договору відповідачем
ОСОБА_6, заборгованість відповідача за
вищевказаним кредитним договором
склала 40 267,94 дол. США - 321 861,64 грн. (а. с.
7-15).

Позивачем на ім'я відповідачів
направлені вимоги про сплату
заборгованості (а. с. 45, 57, 60). Однак,
ніяких дій відповідачі по виплаті
кредитної заборгованості не здійснили.
Докази протилежного в матеріалах
справи відсутні та суду апеляційної
інстанції не надані.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушення зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України
передбачено, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК
України у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. (п. 3.1.
договорів поруки).

Відповідно до п. 6.5. кредитного
договору позивач має право
дострокового стягувати заборгованості
за кредитом, нараховані проценти за
користування кредитом та неустойки.

Також судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо стягнення з
відповідачів на користь позивача
судових витрат, які підлягають
стягненню з відповідачів на користь
позивача відповідно до ст. 88 ЦПК
України та правильно стягнуті судом з
відповідачів в рівних частках.

Доводи апеляційної скарги з
приводу припинення поруки, в зв'язку з
пропуском строку, як пояснив в судовому
засіданні в суді апеляційної інстанції
представник апелянтки, судова колегія
не приймає до уваги, оскільки ці доводи
спростовуються та не підтверджуються
матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України,
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Якщо строк
основного зобов'язання не встановлено
або встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Відповідно до договорів поруки (
а. с. 56, 59 п. 5.1.) договори набирають
чинності з дати їх підписання
сторонами і діють до повного виконання
боргових зобов'язань за кредитним
договором.

Строк основного зобов'язання
(кредитний договір) - 21.02.2027 року (а. с. 27).

Вимогу про виконання грошового
зобов'язання позивачем до ОСОБА_4, як
поручителя, пред'явлено 27.06.2012 року (а. с.
60), докази іншого в матеріалах справи
відсутні, а позов пред'явлено 02.11.2012
року (а. с. 1).

Інші доводи апеляційної скарги
стосовно порушення судом першої
інстанції, на думку представника
апелянтки, вимог процесуального
законодавства, судова колегія також не
приймає до уваги, оскільки, вони не
спростовують висновки суду першої
інстанції.

Таким чином, враховуючи
викладене, надані докази, доводи
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не можуть
бути прийняті до уваги, оскільки вони
не спростовують висновки суду.

За таких обставин судова колегія
вважає, що апеляційну скаргу
представника ОСОБА_4 необхідно
відхилити, а рішення Київського
районного суду м. Одеси від 17.02.2014 року
залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Київського районного
суду м. Одеси від 17.02.2014 року по справі
за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 про стягнення
боргу за кредитом - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області О.Д.
Варикаша

О.А. Ступаков

В.А. Станкевич