АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1306/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19, 25 Кіхтенко Н. І.
Доповідач в апеляційній інстанції
Міщенко С. В. РІШЕННЯ
15 травня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоМіщенко С. В. суддівСіренко
Ю. В. , Трюхан Г. М. при секретаріРибасюк
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення
Корсунь-Шевченківського районного
суду Черкаської області від 27 березня
2014 року по цивільній справі за позовом
приватного акціонерного товариства
«Український Страховий Капітал» до
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості в
порядку зворотної вимоги, -
в с т а н о в и л а :
У червні 2013 року ПАТ «Універсал Банк» ,
через свого представника за
довіреністю Навроцького О.В.,
звернулось з позовом до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості в порядку
В обґрунтування свого позову
представник посилався на те, що 16
листопада 2012 року близько о 09 год. 48 хв.
на 159 км + 320 м автодороги Київ - Знам'янка
відбулась ДТП за участю автомобілів
марки DONG FENG, д.р.н. НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_6, що належить
відповідачу , та автомобіля марки Skoda
Superb, д.р.н. НОМЕР_2, що належить ТОВ
«Електропівденатоммонтаж», під
Відповідно до постанови Корсунь -
Шевченківського районного суду
Черкаської області від 31 січня 2013 року
ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 340 грн., який стягнуто в
Автомобіль марки Skoda Superb, д.р.н. НОМЕР_2,
був застрахований у ПАТ «Український
Страховий Капітал» відповідно до
договору добровільного страхування
наземного транспорту № ТР 12-026/001/ХФ від
На підставі заяви на виплату
страхового відшкодування від 19
листопада 2012 року, довідки Управління
Державтоінспекції ГУ МВС України №
9108219, рахунку № 4054394 від 18 січня 2013 року
СТО ТОВ «Атлант-М Олексіївка», звіту №
2809/920 від 16 січня 2013 року про визначення
вартості відновлювального ремонту, з
урахуванням зносу автомобіля марки Skoda
Superb, д.р.н. НОМЕР_2, а також Страхового
акту за № ТР/01/002-13 від 19 лютого 2013 р.,-
страховик визнав дану ДТП страховою
подією та здійснив виплату страхового
відшкодування страхувальнику ТОВ
«Електропівденатоммонтаж», у розмірі
135 401 грн. 26 коп.. Яке було сплачено
останньому , шляхом перерахування
коштів на рахунок ТОВ «Атлант-М
Олексіївка», що здійснювало
відновлювальні роботи.
Відповідальність власника автомобіля
DONG FENG, д.р.н. НОМЕР_1 - ОСОБА_6 було
«Просто-Страхування» згідно договору
АВ № 7950951. За яким передбачено ліміт
відповідальності страховика у розмірі
50 000 грн.. Суму понад встановлений ліміт
відшкодовує винуватець ДТП.
ПрАТ «Просто-Страхування» підтвердило
виплату відшкодування ПАТ
«Український Страховий Капітал» у
розмірі ліміту відповідальності
страховика - 50 000 грн. Відповідно, 85 401
грн. 26 коп. заподіяної шкоди ,
залишилися невідшкодовані за рахунок
страхової компанії , де відповідачем
була застрахована його цивільна
відповідальність, які останній
відмовився добровільно сплатити.
Тому позивач просив стягнути з ОСОБА_6
заборгованість перед позивачем по
даній страховій події в сумі 85 401 грн. 26
коп. та сплачений судовий збір - 854 грн. 01
Ухвалою Корсунь-Шевченківського
районного суду Черкаської області від
07 серпня 2013 року задоволено заяву
представника позивача про
забезпечення позову та накладено арешт
на належний відповідачу ОСОБА_6 на
праві власності житловий будинок з
надвірними спорудами, який
розташований по АДРЕСА_1.
Рішенням Корсунь-Шевченківського
районного суду Черкаської області від
27 березня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ
«Український Страховий Капітал»
заборгованість в порядку зворотної
вимоги в розмірі 85 401 грн. 26 коп. та
судові витрати по справі в сумі 968 грн. 71
коп.

Арешт, накладений по ухвалі від 07
серпня 2013 року на будинок з надвірними
спорудами, належного ОСОБА_6, який
розташований по АДРЕСА_1 залишено до
виконання рішення суду та буде знято
після його виконання.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну
скаргу, обґрунтовуючи яку, зазначив, що
судом в не повній мірі з'ясовано
обставини, які мають значення для
справи та надано неправильну оцінку
доказам по справі.

Зокрема, апелянт вказує , що відповідно
до норм цивільного законодавства,
Закону України «Про страхування»,
додатку №1 до договору добровільного
страхування наземного транспорту від 16
січня 2012 року ТР12-026/001/ХФ та декларації
страхувальника - страхувальник
зобов'язаний при укладенні договору
страхування надати страховикові
інформацію про всі відомі йому
обставини, що мають істотне значення
для оцінки страхового ризику. Свідоме
надання неправдивих відомостей (в т.ч.
щодо дійсної вартості транспортного
засобу) або свідомий обман в процесі
страхування може призвести до
позбавлення права на отримання
страхового відшкодування.

Згідно наявної в матеріалах справи
інформації - є докази отримані з ДАІ про
скоєння за участю автомобіля марки
Skoda Superb, 2011 р.в., д.р.н. НОМЕР_2, 28 лютого
2012 року іншої ДТП, вчинення якого було
приховано страхувальком від ПАТ
«Український Страховий Капітал». А
Страховик не перевірив достовірність
поданої страхувальником інформації, не
звернувся до правоохоронних органів та
на власний розсуд сплатив страхове
відшкодування в сумі 135401 грн. 26 коп.,
хоча були всі підстави для відмови у
виплаті вказаних коштів у зв'язку
наданням ТОВ
«Електропівденатоммонтаж»
неправдивої інформації про
відсутність з вказаним автомобілем , що
належить ТОВ
«Електропівденатоммонтаж» ДТП в
період, який передував страховому
випадку за участю автомобіля
відповідача.

Також, в оскаржуваному рішенні , суд без
належних підстав та обґрунтувань при
визначенні розміру шкоди послався на
дані звіту про оцінку від 16 січня 2013
року № 2809/920 , складеному оцінювачем ТОВ
«Юніверсал Асістанс-Україна» С.М.
Джунь. Хоча даний звіт був виконаний
суб'єктом оціночної діяльності, якому
дозволено практична оціночна
діяльність лише в межах напрямів
оцінки - «1.3. Оцінка колісних
транспортних засобів» . Тоді як в межах
напрямків оцінки за спеціалізацією
«12.2.- Визначення вартості дорожніх
транспортних засобів , розміру збитку ,
завданого власнику транспортного
засобу» - даний суб'єкт оціночної
діяльності дозволу не має.

При цьому суд не звернув належної уваги
на висновок експерта від 27 лютого 2014
року № 2141/13-23 та не навів мотивів з яких
було відхилено судом ці висновки
експертизи й надано перевагу
зазначеному вище звіту, проведеному з
порушеннями .

Посилаючись на вказані порушення,
ОСОБА_6 просив суд скасувати рішення
Корсунь-Шевченківського районного
суду Черкаської області від 27 березня
2014 року та ухвалити нове, яким повністю
відмовити у задоволенні позовних вимог
ПАТ «Український Страховий Капітал».

Заслухавши учасників процесу, що
з'явилися, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність,
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, судова колегія приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Але рішення суду першої інстанції
відповідає вказаним вимогам лише
частково .

Відповідно до ст.1187 ЦК України джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Частиною 1 ст.1188 ЦК України передбачено,
що шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: 1) шкода, завдана
одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою; 2) за
наявності вини лише особи, якій завдано
шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного
Суду від 1 березня 2013 року N 4 «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» роз'яснено, що
оскільки відповідно до статті 3 Закону N
1961-IV обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється як з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
унаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, так і захисту майнових
інтересів страхувальників, враховуючи
положення статті 1194 ЦК, питання про
відшкодування шкоди самою особою,
відповідальність якої застрахована,
вирішується залежно від висловленої
нею згоди на таке відшкодування та
виконання чи невиконання нею
передбаченого статтею 33 Закону N 1961-IV
обов'язку щодо письмового надання
страховику, з яким укладено
відповідний договір (у передбачених
випадках Моторному (транспортному)
страховому бюро України, далі - МТСБУ),
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду встановленого зразка. У разі
відсутності такої згоди завдана
потерпілому шкода підлягає
відшкодуванню страховиком у межах
передбаченого договором страхування
страхового відшкодування. Наявність
такої згоди у вигляді відповідної
заяви цієї особи та виконання нею
передбаченого статтею 33 Закону N 1961-IV
обов'язку з'ясовується судом першої
інстанції.

При відшкодуванні страховиком шкоди,
завданої особою, цивільно-правова
відповідальність якої застрахована,
така особа сплачує потерпілому різницю
між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

За договором страхування, відповідно
до ст. 979 ЦК України, одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Відповідно до ст. 988 ЦК України
страховик зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором. Страхова виплата за
договором майнового страхування і
страхування відповідальності
(страхове відшкодування) не може
перевищувати розміру реальних збитків.
Інші збитки вважаються застрахованими,
якщо це встановлено договором.
Страхова виплата за договором
майнового страхування здійснюється
страховиком у межах страхової суми, яка
встановлюється у межах вартості майна
на момент укладення договору.

За правилами ст. 991 ЦК України страховик
має право відмовитися від здійснення
страхової виплати у разі: 1) навмисних
дій страхувальника або особи, на
користь якої укладено договір
страхування, якщо вони були спрямовані
на настання страхового випадку, крім
дій, пов'язаних із виконанням ними
громадянського чи службового
обов'язку, вчинених у стані необхідної
оборони (без перевищення її меж), або
щодо захисту майна, життя, здоров'я,
честі, гідності та ділової репутації; 2)
вчинення страхувальником або особою,
на користь якої укладено договір
страхування, умисного злочину, що
призвів до страхового випадку; 3)
подання страхувальником завідомо
неправдивих відомостей про об'єкт
страхування або про факт настання
страхового випадку; 4) одержання
страхувальником повного відшкодування
збитків за договором майнового
страхування від особи, яка їх завдала; 5)
несвоєчасного повідомлення
страхувальником без поважних на те
причин про настання страхового випадку
або створення страховикові перешкод у
визначенні обставин, характеру та
розміру збитків; 6) наявності інших
підстав, встановлених законом.
Договором страхування можуть бути
передбачені також інші підстави для
відмови здійснити страхову виплату,
якщо це не суперечить закону. Рішення
страховика про відмову здійснити
страхову виплату повідомляється
страхувальникові у письмовій формі з
обґрунтуванням причин відмови.

Відповідно до ст.993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Суд першої інстанції, встановивши, що з
вини водія ОСОБА_6 була вчинена
дорожньо-транспортна пригода ,
внаслідок якої було пошкоджено
застрахований у ПАТ «Український
Страховий Капітал» , відповідно до
договору добровільного страхування
наземного транспорту № ТР 12-026/001/ХФ від
16 січня 2012 р. , автомобіль марки Skoda Superb,
д.р.н. НОМЕР_2 , що належить ТОВ
«Електропівденатоммонтаж», - дійшов до
правильного висновку про наявність
підстав для стягнення з відповідача на
користь ПАТ «Український Страховий
Капітал» відшкодування реальних
збитків, заподіяних пошкодженням
застрахованого автомобіля, враховуючи,
що позивач на виконання договору
майнового страхування виплатив
страхове відшкодування власнику
автомобіля марки Skoda Superb, д.р.н. НОМЕР_2 .

При цьому суд правомірно відхилив
заперечення сторони відповідача щодо
безпідставності здійсненого ПАТ
«Український Страховий Капітал»
страхового відшкодування , оскільки
ТОВ «Електропівденатоммонтаж» не
повідомило про факт
дорожньо-транспортної пригоди з
застрахованим автомобілем, яка мала
місце 28 лютого 2012 року. Тому що на
момент ДТП з участю відповідача
застрахований автомобіль був повністю
відновлений за рахунок самого ТОВ
«Електропівденатоммонтаж» , а
договором страхування не
передбачалося зменшення суми
відшкодування з урахуванням зносу
застрахованого автомобіля і , що ця
обставина не вплинула на визначення
розміру відшкодування, а отже - були
відсутні підстави, передбачені ст.991
ЦК України для відмови ТОВ
«Електропівденатоммонтаж» у виплаті
страхового відшкодування. Дані
висновки суду не були спростовані
відповідачем і під час перегляду
справи судом апеляційної інстанції , у
зв'язку з чим колегія суддів не вбачає
підстав для повного задоволення вимог
апеляційної скарги та відмови ПАТ
«Український Страховий Капітал» у
позові з підстав вказаних апелянтом.

Але водночас , в частині визначення
розміру шкоди та суми належної до
стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ
«Український Страховий Капітал» , суд
ухвалив помилкове рішення.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Так, на доведення своїх вимог в частині
розміру коштів, які підлягають до
стягнення з відповідача, позивач
послався на дані звіту про оцінку від 16
січня 2013 року № 2809/920 , складеному
оцінювачем ТОВ «Юніверсал
Асістанс-Україна» С.М. Джунь /т.1 а.с. 45-52/
та дані про здійснену оплату за ремонт
автомобіля марки Skoda Superb, д.р.н. НОМЕР_2
на СТО ТОВ «Атлант-М Олексіївка» / т.2
а.с.59-76/.

Зокрема , відповідно до звіту про
оцінку визначено значення коефіцієнту
фізичного зносу автомобіля марки Skoda
Superb, д.р.н. НОМЕР_2 -0,00 , а вартість
відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу - 131453,03грн. А згідно платіжних
документів за ремонт автомобіля було
сплачено 136096,26грн. І виходячи з
останньої суми ПАТ «Український
Страховий Капітал» на виконання
договору добровільного страхування
наземного транспорту № ТР 12-026/001/ХФ від
16 січня 2012 р. й здійснило розрахунок-
виплату страхового відшкодування за
мінусом франшизи /т.1 а.с.49/ - в сумі 135
401,26 грн.

У свою чергу , за клопотанням сторони
відповідача під час розгляду справи ,
ухвалою Корсунь-Шевченківського
районного суду Черкаської області від
22 жовтня 2013 року судом було призначено
судову автотоварознавчу експертизу
/т.2 а.с.277-278/ . На виконання якої
експертом надано висновок № 2141/13-23 /
від 27 лютого 2014 року /т.3 а.с.80-107/.
Відповідно до якого вартість
відновлювального ремонту автомобіля
марки Skoda Superb, 2011 р.в., д.р.н. НОМЕР_2 без
урахування коефіцієнта фізичного
зносу, внаслідок ушкодження в ДТП, що
сталося 16.11.2012 року, станом на дату
закінчення ремонтних робіт по
відновленню автомобіля (відповідно до
акту виконаних робіт від 22.05.2013 року) -
становить 103 923 грн. 02 коп. , а
матеріальний збиток, з технічної точки
зору, завданий власнику зазначеного
автомобіля з урахуванням коефіцієнта
фізичного зносу , внаслідок ушкодження
в ДТП, що сталась 16.11.2012 року, станом на
дату закінчення ремонтних робіт по
відновленню автомобіля (відповідно до
акту виконаних робіт від 22.05.2013 року)-
становить 87 907 грн. 86 коп.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

В пункті 14 Постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» роз'яснено, що
якщо для відновлення попереднього
стану речі, що мала певну зношеність
(наприклад, автомобіля), було
використано нові вузли, деталі,
комплектуючі частини, у тому числі
іншої модифікації, що випускаються в
обмін знятих із виробництва однорідних
виробів, особа, відповідальна за шкоду,
не має права вимагати врахування
зношеності майна або меншої вартості
пошкоджених частин попередньої
модифікації. Зношеність пошкодженого
майна враховується у випадках
стягнення на користь потерпілого
вартості такого майна (у разі
відшкодування збитків).

Суд першої інстанції не врахував
вказану норму матеріального права і
роз'яснень вищого суду , та дав
неправильну оцінку доказам по справі ,
що надали сторони.

Суд необґрунтовано надав перевагу
доказам сторони позивача перед доказом
, що був отриманий судом за клопотанням
відповідача, щодо визначення розміру
збитків, що підлягають відшкодуванню
за рахунок відповідача. При тому, що
оцінка була здійснена оцінювачем ТОВ
«Юніверсал Асістанс-Україна» С.М. Джунь
без участі та повідомлення
відповідача і не може бути належним
доказом по справі. Та залишив поза
увагою ту обставину, що ПАТ
«Український Страховий Капітал»
виплатило страхове відшкодування в
сумі 135 401,26грн. без врахування
фізичного зносу автомобіля, хоча на
момент його пошкодження з вини
відповідача він був не новий (
перебував в експлуатації з 03.01.2012 року) ,
мав пробіг згідно одометра 48370км. та ,
відповідно до довідки №8970243 про
дорожньо-транспортну пригоду /т.1
а.с.214-215/ , вже зазнавав механічних
пошкоджень кузова і піддавався
ремонту, а отже мав фізичний знос.
Відсоток якого й визначив експерт у
висновку № 2141/13-23 / від 27 лютого 2014
року, з урахуванням якого експерт і
визначив матеріальний збиток, з
технічної точки зору, завданий
власнику зазначеного автомобіля,
розмір якого не був спростований
позивачем належними доказами.

Тому, з урахуванням встановлених
обставин справи та досліджених судом
доказів в їх сукупності, визначена
судом першої інстанції до сплати сума,
що підлягає до стягнення на користь
позивача, має бути зменшена до
реальній вартості майна з 85401,26грн. до
37907,86грн. , виходячи з наступних
розрахунків : 87 907 грн. 86 коп.(
матеріальний збиток завданий власнику
зазначеного автомобіля з урахуванням
коефіцієнта фізичного зносу) - 50 000грн. (
сплачені ПрАТ «Просто-Страхування»
згідно договору АВ № 7950951) = 37907,86грн.
(різниця між фактичним розміром шкоди
заподіяної з вини ОСОБА_6 і страховою
виплатою (страховим відшкодуванням), що
була отримана позивачем в рахунок
відшкодування шкоди.

Які й підлягають до стягнення на
користь позивача в рахунок понесених
ПАТ «Український Страховий Капітал»
фактичних витрат в порядку ст.993 ЦК
України.

Відповідно до ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: 1) неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; 2) недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими; 3)
невідповідність висновків суду
обставинам справи; 4) порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Відповідно до норм ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

У зв'язку з викладеним, рішення суду
першої інстанції належить змінити.
Зменшивши визначений судом розмір
коштів, що підлягають до стягнення з
ОСОБА_6 на користь акціонерного
товариства «Український Страховий
Капітал» з 85401,26грн. до 37907,86грн. та
визначений судом першої інстанції до
стягнення з ОСОБА_6 на користь
акціонерного товариства «Український
Страховий Капітал» розмір витрат на
сплату судового збору з 968,71грн. до
379,08грн.

У решті рішення
Корсунь-Шевченківського районного
суду Черкаської області від 27 березня
2014 року по цивільній справі за позовом
приватного акціонерного товариства
«Український Страховий Капітал» до
ОСОБА_6 належить залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 309, 313, 314, 315, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 -
задовольнити частково.

Рішення Корсунь-Шевченківського
районного суду Черкаської області від
27 березня 2014 року - змінити .

Зменшити визначений судом розмір
коштів, що підлягають до стягнення з
ОСОБА_6 на користь акціонерного
товариства «Український Страховий
Капітал» з 85401,26грн. до 37907,86грн.

Зменшити, визначений судом першої
інстанції до стягнення з ОСОБА_6 на
користь акціонерного товариства
«Український Страховий Капітал»
розмір судових витрат з 968,71грн. до
379,08грн.

У решті рішення
Корсунь-Шевченківського районного
суду Черкаської області від 27 березня
2014 року по цивільній справі за позовом
приватного акціонерного товариства
«Український Страховий Капітал» до
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості в
порядку зворотної вимоги - залишити без
змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржене в касаційному
порядку протягом двадцяти днів до суду
касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :