Справа № 495/1206/14-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

19 травня 2014 року
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області в складі:

головуючої одноособово - судді
Гайда-Герасименко О.Д.,

при секретарі - Завацькій І.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Нестеренко
О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в
м.Білгород-Дністровському цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_3 до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Вадіта" про
стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Вадіта" про
стягнення боргу за договором позики.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

В судовому засіданні представник
відповідача позовні вимоги визнав та
не заперечував проти їх задоволення.

Вислухавши сторни, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню по наступним
підставам.

В судовому засіданні встановлено, що 15
грудня 2007 року між ОСОБА_3 та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Вадіта» в особі
директора Бурзаковського Юрія
Костянтиновича, був укладений договір
позики, згідно умов якого позивач
передав відповідачу грошові кошти у
сумі 3 000 000 (три мільони) грн., з кінцевим
строком повернення 15 грудня 2011 року.

Відповідно до умов договору,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Вадіта»
зобов'язалося повернути грошову суму
не пізніше 15 грудня 2011 року з обов'язком
сплати 10 % (десяти) річних від суми
позики. У разі не повернення суми боргу
в розмірі 3 000 000 (три мільони) грн. в
строк до 15 грудня 2011 року Товариство з
обмеженою відповідальністю «Вадіта»
зобов'язалося в подальшому сплачувати
позивачу ОСОБА_3 10 % (десять) річних за
користування грошовими коштами від
суми позики, що підтверджується
договором позики від 15 грудня 2007 року.

По закінченню зазначеного строку
відповідач борг за договором позики не
повернув, позивач неодноразово
звертався до позивача про необхідність
повернути кошти та сплатити проценти
за користування грошовими коштами, але
відповідач не відреагував.

Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другої сторони (позичальнику) грошові
кошти або інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів (суму позики). Договір
позики є укладеним з моменту передання
грошей.

Частиною 1 ст.1047 ЦК України передбачено,
що договір позики укладається у
письмовій формі, якщо його сума не менш
як у десять разів перевищує
встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян.

Відповідно до ст.536 ЦК України
встановлено, що за користування чужими
грошовими коштами боржник зобов'язаний
сплачувати проценти, якщо інше не
встановлено договором між фізичними
особами.

Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти) у
такій самій сумі, що передані йому
позикодавцем, у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України
встановлено, що позикодавець має право
на одержання від позичальника
процентів від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюється договором.

Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625 ЦК
України.

Статтею 612 ЦК України встановлено, що
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором.

Частиною 2 ст.625 ЦК України встановлено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням індексу інфляції
за весь час прострочення.

За змістом ч.2 ст.625 ЦК України
нарахування інфляційних втрат на суму
боргу входить до складу грошового
зобов'язання і є особливою мірою
відповідальності боржника за
прострочення грошового зобов'язання,
оскільки виступають способом захисту
майнового права та інтересу, який
полягає у відшкодуванні матеріальних
втрат кредитора від знецінення
грошових коштів унаслідок інфляційних
процесів та отримання компенсації
(плати) від боржника за користування
утримуваними ним грошовими коштами,
належними до сплати кредиторові
(Постанова ВСУ від 24.10.2011р., справа №6-38
цс 11).

Відповідачем умови договору позики
було порушено і виконання грошового
зобов'язання прострочено, оскільки
позику не повернуто позивачу у
встановлений строк до 15 грудня 2011 року,
що є підставою для звернення позивача
до суду за захистом порушених прав та
відповідно стягнення з відповідача
суми позики, інфляційних втрат та 10
(десяти) процентів річних від суми
позики за період прострочення з 15
грудня 2007 року по теперішній час за
користування чужими коштами.

За договором позики від 15 грудня 2007
року сума основного боргу складає

З 000 000 грн.; період прострочення
відповідачем виконання грошового
зобов'язання, складає 795 днів (з 15 грудня
2011 року по 18 лютого 2014 року).

Розрахунок індексу інфляції за
період прострочення складає: (3 000 000
гривень х 1,002 (індекс інфляції за січень
2012р.) х 1,002 (індекс інфляції за лютий
2012р.) х 1,003 (індекс інфляції за березень
2012р.) х 1,000 (індекс інфляції за квітень
2012р.) х 0,997(індекс інфляції за травень
2012р.) х 0,997 (індекс інфляції за червень
2012р.) х 0,998 (індекс інфляції за липень
2012р.) х 0,997 (індекс інфляції за серпень
2012р.) х 1,001 (індекс інфляції за вересень
2012р.) х 1,000 (індекс інфляції за жовтень
2012р.) х 0,999 (індекс інфляції за листопад
2012р.) х 1,002 (індекс інфляції за грудень
2012р.) х 1,002 (індекс інфляції за січень
2013р.) х 0,999 (індекс інфляції за лютий
2013р.) х 1,000 (індекс інфляції за березень
2013р.) х 1,000(індекс інфляції за квітень
2013р.) х 1,001 (індекс інфляції за травень
2013р.) х 1,000 (індекс інфляції за червень
2013р.) х 0,999 (індекс інфляції за липень
2013р.) х 0,993 (індекс інфляції за серпень
2013р.) х 1,000 (індекс інфляції за вересень
2013р.) х 1,004 (індекс інфляції за жовтень
2013р.) х 1,002 (індекс інфляції за листопад
2013р.) х 1,005 (індекс інфляції за грудень
2013р.)) - 3 000 000 гривень та становить 14 797
грн. 70 коп..

Згідно із договором позики від 15 грудня
2007 року сума боргу складає 3 000 000
гривень, яка була надана відповідачу
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Вадіта» під
проценти і воно зобов'язалося
сплачувати 10 (десять) процентів річних
від суми позики за період з 15 грудня 2007
року по 15 грудня 2011 року та 10 % (десяти)
річних за період з 15 грудня 2011 року по
теперішній час.

Період прострочення сплати щорічних 10 %
від суми позики з 15 грудня 2007 року по 18
лютого 2014 року складає 2 255 днів і
дорівнює в сумі 1 853 424 грн. 66 коп. (3 000 000
грн. х 10% : 365 днів х 2 255 днів).

Виходячи з вищевикладеного, загальна
ціна позову складається з наступних
показників: сума основного боргу - 3 000 000
грн.; індекс інфляції за період
прострочення з 15.12.2011р. по 18.02.2014 - 14 797
грн. 70 коп.; 10 % річних за користування
чужими коштами (період прострочення з
15.12.2007р. по 18.02.2014р.) - 1 853 424 грн. 66 коп..

Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий
збір у сумі 3 654 гривні підлягає
стягненню з відповідача товариства з
обмеженою відповідальністю "Вадіта".

Таким чином, загальна ціна позову
відповідно становить наступну суму -
3 000 000 грн. + 14 797 грн. 70 коп. + 1 853 424 грн. 66
коп. + 3 654 грн. = 4871 876 грн. 36 коп..

Згідно ч.8 ст.110 ЦПК України, позови, що
виникають з договорів, у яких зазначено
місце виконання або виконувати які
через їх особливість можна тільки в
певному місці, можуть пред'являтися
також за місцем виконання цих
договорів.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що вимоги ОСОБА_3 до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Вадіта" про
стягнення боргу за договором позики
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст.207, 612, 625, 1046, 1048-1050 ЦК
України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 213-215 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до товариства з
обмеженою відповідальністю "Вадіта"
про стягнення боргу за договором
позики - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вадіта»,
ідентифікаційний код 25414493, юридична
адреса: 65014, м.Одеса, вул.Успенська,
буд.4-А на користь ОСОБА_3,
ідентифікаційний НОМЕР_1,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, 6765
боргу у розмір 4 871 876 грн. 36 коп., який
складається з: суму основного боргу - 3
000 000 грн.; 10 % річних за користування
чужими коштами - 1 853 424 грн. 66 коп.;
індекс інфляції за весь час
прострочення - 14 797 грн. 70 коп.;
судовий збір - 3 654 грн..

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги на рішення суду протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя