Ухвала

іменем україни

3 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Хопти С.Ф., Гулька Б.І., Луспеника
Д.Д.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
комунальної установи «Одеська обласна
клінічна лікарня», третя особа -
головний лікар Гульченко Юрій
Іванович, про визнання наказів
незаконними, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та за час затримки
розрахунку при звільненні, стягнення
моральної шкоди за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 4 жовтня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Одеської області від 14 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_4 звернулась
до суду з указаним позовом, посилаючись
на те, що з 9 жовтня 2006 року вона
працювала в комунальній установі
«Одеська обласна клінічна лікарня» на
посаді завідуючої відділу клінічної
лабораторії. Наказом № 172 від 11 жовтня
2012 року їй оголошена догана за
перевищення службових повноважень,
організацію незаконного прийому
грошових коштів від фізичних осіб
співробітникам лабораторії та
недостатній контроль за веденням
реєстрації лабораторних досліджень та
аналізів. Вважала, що догана оголошена
безпідставно, оскільки висновки
комісії, яка проводила перевірку,
ґрунтуються на припущеннях, а докази
організації прийому грошових коштів
відсутні. Наказом № 192 від 14 листопада
2012 року їй оголошена догана за
відсутність контролю за зберіганням
отруйних та сильнодіючих речовин, які
відносяться до списку «А» (Суліма).
Вважала, що підстави оголошення догани
є надуманими та не відповідають
дійсності. За наслідками проведення
інвентаризації матеріальних цінностей
та розрахунків наказами № 212 від 13
грудня 2012 року та № 221 від 28 грудня 2012
року її звільнено з 28 грудня 2012 року за
систематичне невиконання без поважних
причин службових обов'язків.

Ураховуючи наведене, позивачка просила
визнати незаконними та скасувати
накази № 172 від 11жовтня 2012 року та № 192
від 14 листопада 2012 року в частині
оголошення догани, визнати незаконним
та скасувати накази № 212 від
13 грудня 2012 року та № 221 від 28 грудня 2012
року про звільнення, зобов'язати
відповідача поновити її на роботі на
посаді завідуючої відділенням
клінічної лабораторії, стягнути з
відповідача середній заробіток за весь
час затримки по день фактичного
розрахунку у розмірі 3 467 грн 20 коп. та
середній заробіток за час вимушеного
прогулу у розмірі 25 216 грн 48 коп., а також
моральну шкоду у розмірі 3 тис. грн.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 4 жовтня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
14 січня 2014 року, у задоволенні
позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права й порушення норм процесуального
права, просить скасувати судове
рішення апеляційного суду та направити
справу на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
на підставі доказів, поданих сторонами,
які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК
України), дійшли до правильного
висновку про те, що відповідач звільнив
позивачку на підставі п 3
ст. 40 КЗпП України з урахуванням усіх
вимог трудового законодавства. При
цьому перевірено систему притягнення
до відповідальності за різні порушення
трудової дисципліни.

Оскільки з матеріалів справи та змісту
касаційної скарги не вбачається
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Суворовського районного
суду м. Одеси від 4 жовтня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 14 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
С.Ф. Хопта

Б.І. Гулько

Д.Д. Луспеник