У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ 20 березня
2014 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Горелкіної Н.А.,
Євтушенко О.І.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
державної бюджетної установи
«Рівненський регіональний центр з
інвестицій та розвитку» про стягнення
заборгованості по заробітній платі та
грошової компенсації за невикористану
відпустку, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Рівненського
міського суду Рівненської області від
15 жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Рівненської області від 02 грудня
2013 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у
якому просив стягнути з Державної
бюджетної установи «Рівненський
регіональний центр з інвестицій та
розвитку» заборгованість по
заробітній платі за період з
27 липня 2010 року до 31 вересня 2010 року в
розмірі 4 915,64 грн та грошову
компенсацію за чотири дні
невикористаної щорічної відпустки за
цей період в розмірі 302,50 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
наказом Державного агентства України з
інвестицій та розвитку «Про утворення
державної бюджетної установи
«Рівненський регіональний центр з
інвестицій та розвитку» від 27
липня 2010 року № 11 його було призначено
на посаду виконуючого обов'язки
директора Державної бюджетної
установи «Рівненський регіональний
центр з інвестицій та розвитку», яка
була зареєстрована в Єдиному
державному реєстрі лише з 29 липня 2010
року

Наказом Державної бюджетної установи
«Волинський регіональний центр з
інвестицій та розвитку» від 01 жовтня 2010
року № 23-ос його звільнено з посади
заступника директора Рівненського
представництва Державної бюджетної
установи «Північно-західний
регіональний центр інноваційного
розвитку» з 30 вересня 2010 року за п. 5 ст.
36 КЗпП України у зв'язку з переведенням
в іншу установу.

Посилаючись на те, що при звільненні
йому не була виплачена заробітна плата
та компенсація за невикористану
відпустку, просив задовольнити позов.

Рішенням Рівненського міського суду
Рівненської області від 15
жовтня 2013 року, залишеним без зміни
ухвалою апеляційного суду Рівненської
області від 02 грудня 2013 року, в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення та ухвалу судів
попередніх інстанцій, справу направити
на новий розгляд до суду першої
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням норм процесуального права
та неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, виходив із
недоведеності перебування позивача на
посаді виконуючого обов'язки директора
Державної бюджетної установи
«Рівненський регіональний центр з
інвестицій та розвитку» в період з 27
липня 2010 року до 31 вересня 2010 року.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів.

Оцінивши всі зібрані у справі докази,
правильно встановивши характер
правовідносин та вірно застосувавши
норми матеріального права, суди першої
та апеляційної інстанцій з урахуванням
встановлених обставин справи
обґрунтовано дійшли висновку про
відмову в задоволенні позову.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав
вважати, що судами при розгляді даної
справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені статтями
338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, а тому доводи касаційної
скарги не можуть бути визнані як
підстава для призначення справи до
судового розгляду.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
суду не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332
ЦПК України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити,
рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 15 жовтня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 02 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
Н.А. Горелкіна

О.І. Євтушенко