Справа № 505/6348/13-ц
Провадження № 2/505/288/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2014 року
Котовський міськрайонний суд Одеської
області

повна назва суду

в складі: головуючого -
судді Драгомерецької К. П

судді____________
___________________________

судді _______________________________________

при секретарі Марченко Н. Б.,

та адвоката (ів)

представника
громадськості

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Котовськ Одеської
області

справу за позовом ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3

до

ОСОБА_4

третя особа:

ВИКОНАВЧИЙ КОМІТЕТ КОТОВСЬКОЇ МІСЬКОЇ
РАДИ

Про знесення самочинного будівництва

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернулись
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
третя особа на стороні позивача -
виконком Котовської міської ради
про знесення самовільної споруди та
воріт.

Позовні вимоги мотивовані тим,
що на праві спільної власності
відповідачці ОСОБА_4, її покійній
матері ОСОБА_6 та ОСОБА_7 належить
квартира АДРЕСА_1. В загальному дворі
будинків НОМЕР_1 та НОМЕР_2 знаходяться
гаражі позивачів. В 2012 році
відповідачка ОСОБА_4 побудувала до
належної їй на праві сумісної
власності прибудову /веранду/ , чим
унеможливила вільне користування
позивачами своїми гаражами. Крім того
між будинками НОМЕР_1 та НОМЕР_2
позивачкою був зведений паркан з
ворітьми, які унеможливили вільний
доступ позивачів до своїх гаражів.
Позивачі вказують, що самовільно
побудована споруда не узаконена, а
земельна ділянка на якій зведено
самочинне будівництво не
приватизована і знаходиться в
користуванні Міністерства оборони
України. За допущені порушення,
ОСОБА_4 була притягнута до
адміністративної відповідальності
за ст. 96 КУпАП України. На
неодноразові звернення з боку
позивачів про усунення перешкод у
користуванні їх майном /гаражами/,
шляхом знесення самовільно
побудованої веранди та демонтажу
воріт, відповідач ніяк не реагує, тому
позивачі змушені звернутись з даним
позовом до суду.

В судовому засіданні позивачі
підтримали позовні вимоги, дали
пояснення аналогічні викладеним та
змісту позовної заяви. Просили позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання
не з'явилася, сповіщалася належним
чином, надала суду заперечення,
відповідно до якого відповідачка
вказує, що квартира АДРЕСА_1 їй, її
покійній матері ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на
праві спільної сумісної власності.
Після смерті матері вона являється
спадкоємцем по закону належної їй
частини квартири і на даний час
оформляє право на спадщину, після чого
має намір узаконити прибудову
відповідно до ч.3 ст. 376 ЦК України. Крім
того в своєму заперечені позивачка
вказує, що позов про знесення
самочинного будівництва може бути
пред'явлено власником чи користувачем
земельної ділянки або іншою особою
права якої порушено. Позивачами ж по
справі не надано належних доказів того,
що веранда, про яку йде мова в позовній
заяві, порушує саме їх права. Щодо
воріт, про які згадується в позові,
відповідачка стверджує, що вони не
замикаються на замок, тому будь-хто
може через них проїхати чи пройти.

Суд, з урахуванням думки сторін
по справі, прийняв рішення розглянути
справу у відсутність відповідача.

Представник Котовської міської
ради в судове засідання не з'явився,
направив на адресу суду пояснення, в
яких підтримав заявлені позовні
вимоги та просив їх задовольнити,
оскільки відповідачем грубо порушені
як права позивачів, а також нормативні
акти з приводу здійснення
будівництва. Обстеження земельної
ділянки проведено комісією у складі
представників управління архітектури
та земельних відносин, управління
житлово-комунального господарства та
будівництва, в результаті чого
встановлено слідуюче:

- під'їзд до домоволодіння НОМЕР_1 та
НОМЕР_2, гаражів по АДРЕСА_2 перекритий
ворітьми, яки замикаються на замок, чим
унеможливлений доступ до гаражів, які
перебувають в користуванні та
володінні громадян;

- зі сторони домоволодіння АДРЕСА_1
незаконно прибудовано веранду,
складено будівельне сміття чим
створено умови неможливості під'їзду
до гаражів.

Дії відповідачки є серйозним
порушенням прав громадян, законних
власників гаражів.

Управлінням архітектури та земельних
відносин Котовської міської ради було
надіслано звернення до міліції,
інспекції архітектурно-будівельного
контролю. ОСОБА_4 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
самовільне будівництво.

Суд, вислухавши пояснення осіб,
присутніх в судовому засіданні,
дослідивши матеріали справи, повно і
всебічно з'ясувавши обставини справи,
дотримуючись принципів змагальності і
диспозитивності цивільного
судочинства, оцінивши докази у справі
за своїм внутрішнім переконанням
згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи
порушені, невизнані або оспорювані
права, свободи чи інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб
згідно ст. 1 ЦПК України, суд прийшов до
наступного .

Судом встановлені слідуючи
обставини справи та відповідні їм
правовідносини.

З матеріалів справи вбачається,
що позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
належать на праві власності гаражі,
знаходяться в загальному дворі
будинків НОМЕР_1 та НОМЕР_2 по АДРЕСА_2
Судом встановлено, що квартира
АДРЕСА_1 відповідачці ОСОБА_4 її
покійній матері ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на
праві спільної сумісної власності.
Земельна ділянка на якій розташоване
домоволодіння НОМЕР_1 по АДРЕСА_2, не
приватизована співвласниками
домоволодіння та знаходиться у
власності територіальної громади м.
Котовськ в особі - Котовської
міської ради. Судом встановлено, що
ОСОБА_4 без узгодження з усіма
власниками гаражів, що знаходяться в
загальному дворі будинків НОМЕР_1 та
НОМЕР_2 по АДРЕСА_2, поставила нові
металеві ворота, які замикаються на
ключ, не передавши дублікати ключів
власникам згаданих гаражів та
самовільно побудувала на території
домоволодіння прибудову /веранду/.
Дана прибудова розташована на відстані
менше 3,5 м. до гаражів позивачів, чим
унеможливила вільний доступ до даних
гаражів. На звернення громадян
ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
власників гаражів, які знаходяться в
загальному дворі будинків НОМЕР_1 та №
НОМЕР_2 по АДРЕСА_2, управлінням
архітектури та земельних відносин
Котовської міської ради було створено
комісію, в результаті чого встановлено
слідуюче:

- під'їзд до домоволодіння НОМЕР_1 та
НОМЕР_2, гаражів по АДРЕСА_2 перекритий
ворітьми, яки замикаються на замок, чим
унеможливлений доступ до гаражів, які
перебувають в користуванні та
володінні громадян;

- зі сторони домоволодіння
АДРЕСА_1 незаконно прибудовано веранду,
складено будівельне сміття чим
створено умови неможливості під'їзду
до гаражів.

На підставі даної перевірки
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області здійснено свою
перевірку та постановою від 29.01.2013 р. гр.
ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної
відповідальності згідно ч.1 ст. 96 КУпАП.

По даному факту Котовським МРУ ГУ
ДСНС України в Одеській також було
винесено та вручено ОСОБА_4 припис на
усунення виявлених недоліків, згідно
якого ворота в'їзду на територію
гаражів утримувати вільними, нічим не
захаращеними, не зачиняти на навісні
замки, болтові з'єднання та інші запори;
виконати під'їзд до гаражів завширшки
не менше 3,5 м.

При таких обставинах справи , суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані, оскільки відповідач
самоуправно на свій розсуд зайняв
земельну ділянку на прибудинковій
території будинку НОМЕР_1 по АДРЕСА_2
та самовільно побудував прибудову
/веранду/ з грубим порушенням вимог.
Положення про порядок надання дозволу
на виконання будівельних робіт, ст.23,24
Закону України „ Про планування та
забудову територій" , ст.22 Закону
України „ Про основи містобудування" ,
ст. 116 , 123 Земельного Кодексу України.

Неправомірність дій відповідача,
порушення норм діючого законодавства,
порушення прав позивачів на
користування своєю власністю,
встановлено в судовому засіданні та
підтверджена належними та допустимим
доказами.

Згідно із ст..319 ЦК України, усім
власникам забезпечуються рівні умови
здійснення своїх прав.

Ст.321 ЦК України передбачає, що
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Прибудинкова земельна ділянка
не приватизована співвласниками
домоволодіння, не була виділена
відповідачу ні у оренду , ні у
власність , не був визначений порядок
користування земельною ділянкою на
території домоволодіння НОМЕР_1 по
АДРЕСА_2 між співвласниками.

Житловий фонд військового
містечка №1 м.Котовська, в межах якого
розташоване домоволодіння НОМЕР_1 по
АДРЕСА_2 (ДОС НОМЕР_1), було передано до
комунальної власність територіальної
громади м.Котовську в 2003 році на
підставі розпорядження Державного
секретаря Міністерства оборони
України від 07.07.2003 № 23, що
підтверджується рішенням Котовської
міської ради від 18.03.2003 року №53-ХХ1У
«Про надання згоди на передачу до
комунальної власності житлового фонду
та комунальних об'єктів військового
містечка», Акту приймання передачі до
комунальної власності житлового фонду
та комунальних об'єктів військового
містечка №1 Котовського гарнізону
від 29.09.2003 року та додатку до акту
приймання Опис №1 будівель житлового
фонду та комунальних споруд.

Повноваження виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад з
надання дозволів на спорудження
об'єктів містобудування незалежно від
форми власності визначені у пункті 9
частини першої статті 31 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні".
Згідно ст. 7 Закону України «Про основи
містобудування» державне регулювання
у сфері містобудування здійснюється
Верховною радою України, Кабінетом
Міністрів України, Верховною радою та
Радою Міністрів Автономної республіки
Крим, місцевими державними
адміністраціями, органами місцевого
самоврядування, а також спеціально
уповноваженими органами з питань
містобудування та архітектури, іншими
органами в порядку, встановленому
законодавством.

Згідно ст. 12 вищевказаного закону,
до компетенції сільських, селищних,
міських рад у сфері містобудування на
їх території належить: затвердження
відповідно до законодавства місцевих
містобудівних програм, генеральних
планів відповідних населених пунктів,
іншої містобудівної документації;
визначення територій, вибір, вилучення
(викуп) і надання земель для
містобудівних потреб, внесення
пропозицій щодо встановлення і зміни
меж населених пунктів відповідно до
закону. Сільські, селищні і міські ради
вирішують й інші питання у сфері
містобудування відповідно до
законодавства, а також можуть
делегувати питання, що належать до їх
компетенції, виконавчим органам або
відповідним місцевим державним
адміністраціям.

Затвердження в установленому
порядку місцевих містобудівних
програм, генеральних планів забудови
відповідних населених пунктів, іншої
містобудівної документації є
виключною компетенцією сільських,
селищних, міських рад, що передбачено п.
42 ст. 26 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

Відповідно до частини четвертої
статті 356 ЦК співвласник житлового
будинку, іншої будівлі, споруди може
зробити у встановленому законом
порядку за свій рахунок добудову
(прибудову) без згоди інших
співвласників, якщо це не порушує їхніх
прав

Згідно з підпунктом 1.4.4. підпункту
1.4 пункту 1 Правил утримання жилих
будинків та прибудинкових територій,
затверджених Наказом Державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
17 травня 2005 року № 76 заборонено
перепланування жилих будинків, жилих і
нежилих приміщень у жилих будинках, у
випадку, якщо це погіршує умови
експлуатації і проживання всіх або
окремих громадян у будинку або
квартирі.

Згідно п. 1 ст. 376 Цивільного
кодексу України житловий будинок,
будинок, спорудження, інше нерухоме
майно вважається самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці , що не
була відведена для цієї мети, або без
належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил .

У відповідності п. 7 ст. 376
Цивільного кодексу України такі
споруди за рішенням суду підлягають
зносу за рахунок особи, що здійснила
будівництво.

Згідно з положеннями норм ст. ст.
16, 391, 386 ЦК України власник вправі
звернутися до суду з вимогою про захист
порушеного права будь-яким способом,
що є адекватним змісту порушеного
права, який ураховує характер
порушення та дає можливість захистити
порушене право, в тому числі шляхом
знесення будівлі у разі порушення прав
власника і неможливості усунення цих
порушень іншим способом.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі , мають рівні права
щодо подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості .

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як
на підставу своїх вимог так і
заперечень. Докази надаються суду
сторонами.

Власник (користувач) , який має
підстави передбачати можливість
порушення свого права іншою особою,
може звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.( ст. 386 ЦК України )
Власник має право вимагати усунення
будь- яких перешкод у здійснені ним
права користування та розпорядження
своїм майном.( ст. 391 ЦК України .)

Згідно ч.2,3 ст. 212 Земельного
кодексу України , повернення
самовільно зайнятих земельних ділянок
у придатний для використання стан ,
включаючи знесення будинків, споруд,
здійснюється за рахунок громадян ,
які самовільно зайняли земельні
ділянки. Повернення самовільно
зайнятих земельних ділянок
здійснюється за рішенням суду.

Суд, прийшов до висновку, що
належним способом захисту прав
позивачів є усунення перешкод у
користуванні їх власністю, шляхом
покладення на відповідача обов'язку
знести за свій рахунок самовільно
побудовані споруди на території
домоволодіння НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 а саме:
прибудову /веранду/ до кв. АДРЕСА_1, а
також паркан з ворітьми,
встановлений між домоволодіннями
НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 по АДРЕСА_2.

Суд не бере до уваги заперечення
відповідача про її намір узаконити
самовільне будівництво після
прийняття спадщини, так-як заява про
прийняття спадщини подається
спадкоємцями до нотаріальної контори
на протязі шести місяців з моменту
відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).
Відповідачем не надано суду жодних
доказів, які б підтверджували її намір
прийняти спадщину після смерті матері
24.08.2010 року.

Твердження відповідача, що її дій
з приводу самочинного будівництва не
порушують права та інтереси позивачів
також спростовуються висновком
комісії управління архітектури та
земельних відносин Котовської міської
ради, управління житлово-комунального
господарства та будівництва, приписом
Котовського МРУ ГУ ДСНС України в
Одеській області, постановою інспекції
держаного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області від 29.01.2013
року.

Відповідно до вимог ст. 1 ЦПК
України завданнями цивільного
судочинства є справедливий,
неупереджений та своєчасний розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, інтересів держави

Відповідно до положень ст. 15 ЦК
України, ст. 3 ЦПК України , кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання. Кожна особа має право
на захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства. Здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України (ст. 16 ЦК
України, ст. 4 ЦПК України)

Відповідно до п.1 ст.6,13
Конвенції, кожен чиї права і
свободи , викладені в Конвенції,
порушуються має право на
ефективний засіб правового захисту
у відповідному національному органу ,
навіть якщо таке порушення було
вчинене особами, що діяли як
офіційні особи.

Право на судовий захист
передбачено ст.55 Конституції України ,
ст. 3 ЦПК України.

Згідно з Конституцією України,
Україна є демократичною, соціальною,
правовою державою, права і свободи
людини та їх гарантії визначають
зміст і спрямованість діяльності
держави, а утворення і забезпечення
прав і свобод людини є головним
обов'язком держави ( ст.1,3 Конституції
України )

Таким чином, судом встановлене
порушене відповідачем право позивача,
що потребує судового втручання з метою
захисту. Позовні вимоги у межах які
заявлені та за наданими суду доказами
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218, 367
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа на
стороні позивача - Котовська міська
рада про знесення самочинного
будівництва - задовольнити .

Зобов'язати ОСОБА_4 знести за
свій рахунок самовільно побудовані
споруди на території домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_2 НОМЕР_2 а саме:
прибудову /веранду/ прибудовану до кв.
АДРЕСА_1, а також паркан з ворітьми,
встановлені між домоволодіннями
НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 по АДРЕСА_2

Заочне рішення може бути
переглянуте Котовським міськрайонним
судом Одеської області за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене
до Апеляційного суду Одеської області
через Котовський міськрайонний суд
Одеської області протягом десяти днів
з дня проголошення рішення, а особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Повний текст рішення
виготовлений 20.05.2014 року.

Суддя
К.П. Драгомерецька