Справа № 182/1740/14-ц
Провадження № 2/0182/1977/2014
Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області
В складі: головуючого - судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду, в м. Нікополі
цивільну справу за позовом
Нікопольського міжрайонного прокурора
в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя
особа Головне управління державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням.
13.03.2014 року Нікопольський
міжрайонний прокурор
Дніпропетровської області звернувся з
названим позовом у якому вказує, що
відповідно до ч.2 ст.45
Цивільно-процесуального кодексу
України з метою представництва
інтересів громадянина, Нікопольський
міжрайонний прокурор звертається до
суду з позовом в інтересах громадянина
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням.
Підставою для звернення
Нікопольського міжрайонного прокурора
в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням є
його неспроможність через фізичний
стан, похилий вік та матеріальне
становище самостійно захистити свої
права та процесуальні повноваження.
В ході проведення перевірки
встановлено, що громадянин ОСОБА_1 є
власником житлового будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 згідно
договору дарування від 13.11.2003 року,
укладеного з ОСОБА_3, який належав
останній на підставі договору
куплі-продажу від 27.06.2000 року №1-1486,
укладеного з громадянином ОСОБА_2
Згідно довідок квартального комітету
встановлено, що крім ОСОБА_1 та ОСОБА_4
які проживають за вищевказаною
адресою, зареєстрований громадянин
ОСОБА_2, який з 2000 року не проживає за
Прокурор просить визнати громадянина
ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням за
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час і місце розгляду
справи був повідомлений за місцем
Суд вирішує справу на підставі
ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи суд
вважає, що позовна заява підлягає
Матеріалами справи підтверджено, що
громадянин ОСОБА_1 є власником
житлового будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_3 згідно договору
дарування від 13.11.2003 року, укладеного з
ОСОБА_3, який належав останній на
підставі договору куплі-продажу від
27.06.2000 року №1-1486 укладеного з
громадянином ОСОБА_2( а.с.8,9).
Згідно довідок квартального комітету
встановлено, що крім ОСОБА_1 та ОСОБА_4
які проживають за вищевказаною
адресою, в будинку зареєстрований
громадянин ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з
2000 року продав будинок і не проживає за
даною адресою( а.с.10,11). За відомостями
адресно-довідкового бюро підрозділу
ГУДМС України в Дніпропетровській
області ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
зареєстрований : АДРЕСА_3 з 24.01.1961 року.
Відповідно до п.2 ч.І ст.7 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні» та ч.2
п. 3.1. Розділу III Порядку реєстрації
місця проживання та місця перебування
фізичних осіб в Україні № 1077 від 22.11.2012
року, зняття з реєстрації місця
проживання особи здійснюється на
підставі судового рішення, яке набрало
законної сили, про позбавлення права
власності на житлове приміщення або
права користування житловим
приміщенням, про виселення, про
визнання особи безвісно відсутньою або
оголошення її померлою.
Керуючись ст. 10, 11, 209, 212-214 , 215, 224-226 ЦПК
України, на підставі ст.ст. 71.72,158 ЖК
України, суд
Позов Нікопольського міжрайонного
прокурора в інтересах ОСОБА_1
Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 таким , що
втратив право користування житловою
площею в будинку АДРЕСА_3 .
Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня
проголошення через Нікопольський
міськрайонний суд.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом що його постановив, за заявою
відповідача, поданою протягом 10 днів з
дня отримання копії рішення суду.

Суддя: В. А. Бабаніна