РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Справа № 600/63/14-ц

Справа № 2/600/57/2014

05 лютого 2014 року

Козівський районний суд

Тернопільської області

в складі: головуючого
судді: Кренцель М.І.

при
секретарі: Амброз І.З.

за участю
позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Козова справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до
Плотичанської сільської ради
Козівського району, третя особа 1
ОСОБА_2, третя особа 2 ОСОБА_3, про
визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач вказує, що в АДРЕСА_1
знаходиться житловий будинок зі
спорудами (колишній колгоспний двір),
який належав її батькові - ОСОБА_4,
котрий був головою колгоспного двору.
Окрім ОСОБА_4 членами колгоспного двору
були: її мати ОСОБА_2, її чоловік ОСОБА_3,
а також позивачка.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Все належне
йому майно на час смерті ОСОБА_4 заповів
позивачці відповідно до заповіту
посвідченого секретарем Плотичанської
сільської ради 21 січня 2004 року за
реєстром №1.

Після смерті ОСОБА_4 вона звернулась до
нотаріуса для прийняття спадщини в
порядку спадкування за заповітом.
Однак нотаріус повідомила їй, що не
може видати свідоцтво про право на
спадщину та роз'яснила, що питання
спадкування часток колишнього
колгоспного двору може вирішуватись
виключно в судовому порядку. Це
пов'язано з тим, що свідоцтво на право
власності видано на ОСОБА_4, але його
частка та частка інших членів
колгоспного двору у свідоцтві не
визначена.

Окрім позивачки та її батька ОСОБА_4
котрий був головою колгоспного двору,
членами колгоспного двору були також
її мама тв. Її чоловік.

На даний час вони відмовляються від
своєї частки у майні колишнього
колгоспного двору, домоволодіння, що по
АДРЕСА_1. Однак у зв'язку з тим, що право
власності на ОСОБА_2 та на ОСОБА_3 на
частки вказаного домоволодіння не
оформлялося, не зареєстровано в
Реєстрі прав власності на нерухоме
майно, то на даний час вони не мають
можливості вільно розпорядитися
належним їм майном, зокрема, не можуть
відчужувати це майно. Вони
відмовляються від належної кожному з
них 1/4 частки домоволодіння, що по
АДРЕСА_1 і не заперечують з приводу
визнання за нею права власності на
житловий будинок в цілому.

Інших спадкоємців по заповіту на
житловий будинок після смерті ОСОБА_4
немає.

На час смерті ОСОБА_4 станом на
ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачка постійно
проживала з ним, що стверджується
довідкою Плотичанської сільської ради
від 12 грудня 2013 року №298.

Позивачка просить визнати за нею право
власності на житловий будинок
загальною площею 90,4 м/кв, цегляний
сарай площею 18,4 м/кв, цегляну літню
кухню площею 13,6 м/кв, сарай з
шлакоблоків площею 12,0 м/кв, металеву
огорожу та хвіртку металеву, розміщені
по АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримує повністю, просить
позов задоволити.

Третя особа 1 ОСОБА_2 на день розгляду
справи в суді померла, про що 23 січня 2014
року складено відповідний актовий
запис №1 у свідоцтві про смерть
зарєстрованого у Плотичанській
сільській раді, Козівського району.

Третя особа 2 ОСОБА_3, в судовому
засідання заявив, що відмовляється від
своєї частки у майні.

Від Плотичанської сільскої ради
Козівського району в судове засідання
поступив відзив на позов в якому
позовні вимоги позивача визнають
повністю, просять справу слухати без їх
участі.

Судом встановлено такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що в АДРЕСА_1
знаходиться житловий будинок зі
спорудами (колишній колгоспний двір),
який належав ОСОБА_4, котрий був головою
колгоспного двору. Окрім ОСОБА_4
членами колгоспного двору були: її мати
ОСОБА_2, її чоловік ОСОБА_3, а також
позивачка.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Все належне
йому майно на час смерті ОСОБА_4 заповів
позивачці відповідно до заповіту
посвідченого секретарем Плотичанської
сільської ради 21 січня 2004 року за
реєстром №1.

Окрім позивачки та її батька ОСОБА_4
котрий був головою колгоспного двору,
членами колгоспного двору були також
її мама та її чоловік.

На даний час мати позивачки ОСОБА_2
померла, чоловік позивачки ОСОБА_3 від
своєї частки у майні колишнього
колгоспного двору, домоволодіння, що по
АДРЕСА_1 відмовляється.

Оскільки право власності на ОСОБА_2 та
на ОСОБА_3 на частки вказаного
домоволодіння не оформлялося, не
зареєстровано в Реєстрі прав власності
на нерухоме майно, то на даний час вони
не мають можливості вільно
розпорядитися належним їм майном,
зокрема, не можуть відчужувати це
майно.

Інших спадкоємців по заповіту на
житловий будинок після смерті ОСОБА_4
немає.

Згідно ст.392 ЦК України, власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно ст.328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Відповідно до статті 347 ЦК України
особа може відмовитись від права
власності на майно, заявивши про це, або
вчинивши інші дії, які свідчать про її
відмову від права власності.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України згідно якої,
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини. Вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку
встановленого статтею 1270 ЦК України,
він не заявив про відмову від неї.

Оскільки визнання позову не суперечить
вимогам закону, не порушує права,
свободи та інтереси інших осіб, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до
Плотичанської сільської ради
Козівського району, про визнання права
власності слід задоволити.

На підставі вище викладеного та
керуючись ст. ст. 10, 60, 118-120, 212 ЦПК
України, ст. ст. 16, 328, 329, 1220, 1268 ЦК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Плотичанської
сільської ради Козівського району, про
визнання права власності -задоволити.

Визнати право власності за ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на житловий будинок
загальною площею 90,4 м/кв, цегляний
сарай площею 18,4 м/кв, цегляну літню
кухню площею 13,6 м/кв, сарай з
шлакоблоків площею 12,0 м/кв, металеву
огорожу та хвіртку металеву, розміщені
по АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається в Апеляційний суд
Тернопільської області через
Козівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий: підпис

З
оригіналом: вірно