Справа №: 164/515/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2014 року
Маневицький районний суд Волинської
області

в складі: головуючого-судді
Невара О.В.,

при секретарі
Долі О.І.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в смт. Маневичі справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Маневицької
селищної ради Волинської області,
Маневицької райдержадміністрації
Волинської області про визнання права
власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися в суд з
позовом до Маневицької селищної ради,
Маневицької райдержадміністрації про
визнання права власності на спадкове
майно. Свої вимоги обґрунтували тим, що
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, ще за
свого життя 28.07.2011 року склав заповіт,
який було посвідчено державним
нотаріусом Любешівської державної
нотаріальної контори, в.о. завідувача
Маневицької державної нотаріальної
контори, згідно якого все належне йому
майно заповів в рівних частках
позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2 Після смерті
ОСОБА_3 позивачі своєчасно у визначений
законодавством термін прийняли
спадщину, подавши в Маневицьку
державну нотаріальну контору
відповідні заяви про прийняття
спадщини. Інших спадкоємців за
заповітом на вказане спадкове майно
немає. Отримати свідоцтво про право
власності на спадкове майно в
позасудовому порядку позивачі не мають
можливості. Посилаючись на зазначені
обставини, просили суд визнати за ними
в порядку спадкування за заповітом в
рівних частках право власності на
житловий будинок з господарськими та
побутовими будівлями і спорудами, які
знаходяться по АДРЕСА_1, земельну
ділянку, площею 0.20 га, вартістю 8673
гривень 38 копійок, що знаходиться на
території Маневицької селищної ради та
призначена для обслуговування
житлового будинку, ведення особистого
підсобного господарства, які належали
ОСОБА_3

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилися, але подали
заяви про розгляд справи у їх
відсутності, позовні вимоги
підтримують у повному обсязі.

Представники відповідачів -
Маневицької селищної ради, Маневицької
райдерж-адміністрації в судове
засідання не з'явилися, будучи завчасно
у встановленому законом порядку
повідомленими про час та місце
слухання справи, про причини неявки суд
не повідомили, подали письмові заяви
про розгляд справи у їх відсутності,
проти задоволення позову не
заперечують.

Проаналізувавши матеріали
справи, враховуючи те, що в справі є
достатньо доказів для вирішення її по
суті, суд ухвалив - розглядати справу у
відсутності позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2
та представників відповідачів -
Маневицької селищної ради, Маневицької
райдержадміністрації.

Проаналізувавши матеріали
справи, суд вважає, що позов підставний
і підлягає до задоволення.

Згідно ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу
України для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1296 Цивільного
кодексу України відсутність свідоцтва
про право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_3 являвся власником житлового
будинку з господарськими та побутовими
будівлями і спорудами, які знаходяться
по АДРЕСА_1, земельної ділянки, площею
0.20 га, вартістю 8673 гривень 38 копійок, що
знаходиться на території Маневицької
селищної ради та призначена для
обслуговування житлового будинку,
ведення особистого підсобного
господарства. ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. Ще за свого життя 28.07.2011
року останній склав заповіт, який було
посвідчено державним нотаріусом
Любешівської державної нотаріальної
контори, в.о. завідувача Маневицької
державної нотаріальної контори, згідно
якого все належне йому майно заповів в
рівних частках позивачам ОСОБА_1,
ОСОБА_2 Після смерті ОСОБА_3 позивачі
своєчасно у визначений законодавством
термін прийняли спадщину, подавши в
Маневицьку державну нотаріальну
контору відповідні заяви про прийняття
спадщини. Заяв про відмову від спадщини
вони не подавали. Інших спадкоємців за
заповітом на вказане спадкове майно
немає. Отримати свідоцтво про право
власності на спадкове майно в
позасудовому порядку позивачі не мають
можливості. Зазначене не оспорюється
сторонами, а також це встановлено з
досліджених судом заповіту від 28.07.2011
року, посвідченого державним
нотаріусом Любешівської державної
нотаріальної контори, в.о. завідувача
Маневицької державної нотаріальної
контори та зареєстрованого в реєстрі
за № 891, свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1 від 24.10.2011 року, довідки
Маневицької селищної ради № 2642 від
16.12.2013 року, висновку про відповідність
будинковолодіння по АДРЕСА_1 діючим
державним будівельним, санітарним і
пожежним нормам від 11.02.2014 року,
державного акта на право приватної
власності на землю серії ВЛ від 23.04.2001
року та витягу із технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки № 151/3.17 від
25.01.2014 року, нотаріально посвідчених
заяв ОСОБА_1, ОСОБА_2 про прийняття
спадщини, постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії № 30/02-31 від
16.01.2014 року, повідомлення Маневицької
державної нотаріальної контори № 362/01-16
від 7.05.2014 року.

Аналізуючи зібрані та досліджені
в судовому засіданні докази в їх
сукупності, суд вважає, що позивачі
ОСОБА_1, ОСОБА_2, являючись спадкоємцями
за заповітом на житловий будинок з
господарськими та побутовими
будівлями і спорудами, які знаходяться
по АДРЕСА_1, земельну ділянку, площею 0.20
га, вартістю 8673 гривень 38 копійок, що
знаходиться на території Маневицької
селищної ради та призначена для
обслуговування житлового будинку,
ведення особистого підсобного
господарства, які належали ОСОБА_3,
фактично набули право власності на
вказане спадкове майно. На даний час
право власності на нього ніким не
оспорюється, а тому є всі підстави для
визнання права власності на це майно за
ОСОБА_1, ОСОБА_2 в рівних частках.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 328, 1216, 1225, 1233, 1235, 1268-1270, 1296
ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право
власності в рівних частках відповідно
за кожним окремо на ? частину житлового
будинку з відповідною частиною
господарських та побутових будівель і
споруд, які знаходяться по АДРЕСА_1, ?
частину земельної ділянки, площею 0.20
га, вартістю 8673 (вісім тисяч шістсот
сімдесят три) гривень 38 копійок, що
знаходиться на території Маневицької
селищної ради Волинської області та
призначена для обслуговування
житлового будинку, ведення особистого
підсобного господарства, які належали
ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Маневицький районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: