Справа № 428/6670/13-ц
Провадження № 22ц/782/642/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі:

головуючого - судді Авалян Н.М.

суддів - Максюти І.О., Туренка С.І.

при секретарі - Вербицькому І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Луганської області
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне
рішення Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від 24 грудня 2013
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ
«Дельта Банк» про тлумачення умов
кредитного договору, -

ВСТАНОВИЛА :

Позивач звернувся до суду 20 серпня 2013
року з позовом, в якому просив надати
тлумачення умовам договору кредиту
укладеного між ним та відповідачем 12
грудня 2005 року.

Заочним рішенням Сєвєродонецького
міського суду Луганської області від 24
грудня 2013 року в задоволенні позову
було відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення про задоовлення позову,
посилаючись на неповноту з'ясування
обставин справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, доводи представника
апелянта, заперечення представника
відповідача, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч.1 ст.303 ЦПК України,
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Відповідно до п.п.1,2,3 ч.1 ст.307 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право залишити рішення його без змін,
скасувати рішення і ухвалити нове
рішення по суті позовних вимог або
змінити рішення.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.309 ЦПК України
підставами для зміни чи скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є: 1) неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для
справи; 2) недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими; 3)
невідповід-ність висновків суду
обставинам справи; 4) порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права. Норми матеріального права
вважаються порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано
закон, який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

Відповідно до вимог ст.ст.11,213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим, тобто суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, повинен вирішити справу
згідно із законом, ухваливши рішення на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду
першої інстанції повністю відповідає.

Судом встановлено, що між АКІБ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_1 12 грудня 2005
року був укладений кредитний договір
№ЮМК-306/2005.

Правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» є
відповідач ПАТ «УкрСиббанк».

Позивачка належним чином зобов'язання
за кредитним договором не виконувала.
Заочним рішенням Сєвєродонецького
міського суду Луганської області від 14
червня 2010 року з ОСОБА_2 та поручителя
ОСОБА_3 солідарно було стягнуто
заборгованість за вказаним кредитним
договором, що утворилась станом на 15
червня 2009 року в розмірі 25 155,67 грн.
Вказане рішення суду не виконано.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк»
та ПАТ «Дельта Банк» був укладений
договір купівлі-продажу прав вимог за
кредитами, в тому числі за кредитним
договором, укладеним з позивачкою.

Позивачка просила суд розтлумачити
п.1.2.1 договору та п.9.5 договору щодо
строку дії договору та строку дії
кредитного зобов'язання.

Пунктом 1.2.1 сторони передбачили, що
надання кредиту здійснюється 12 грудня
2005 року, термін дії договору з 12 грудня
2005 року по 12 грудня 2009 року.

Пунктом 9.5. сторони передбачили, що
строк дії даного договору
встановлюється з дня укладання цього
договору і до повного погашення суми
кредиту та плати за кредит.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
тлумачення змісту правочину судом
можливе за наявності між сторонами
договору цивільно-правового спору.

Апеляційний суд з вказаним висновком
суду погоджується, оскільки він
відповідає нормам матеріального права
щодо способів захисту права.

Відповідно до ст.15 ЦК України завданням
суду є захист порушених або
оспорюваних чи невизнаних прав та
законних інтересів особи. Зазначена
норма права містить вичерпний перелік
справ, підвідомчих судам загальної
юрисдикції, зокрема, справи щодо
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових
правовідносин.

В тому числі, суду підвідомчі спори, що
виникають при укладенні, зміні,
розірванні і виконанні
цивільно-правових договорів
(правочині).

У зв'язку з цим , тлумачення змісту
правочину можливе лише за наявності
спору, тобто коли сторони мають різне
уявлення щодо свого волевиявлення або
волевиявлення іншої сторони (сторін)
правочину. Зокрема, тлумачення умов
кредитного договору суд може надати за
наявності спору між сторонами щодо
його виконання.

Вирішуючи позов, за встановленості
факту порушення прав позивача, суд
повинен захистити їх у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України Особа вправі вимагати захисту
свого права не у будь-який спосіб, а
лише у той, який передбачений законом
або договором. (ст. 6 Конституції
України, ст. 2 ч.ч. 1, 3, ст. 3 ч. 1, ст. 4 ЦПК
України, ст.ст. 15, 16, 20 ЦК України).
Відсутність порушеного права чи
невідповідність обраного позивачем
способу його захисту способам,
визначеним законодавством
встановлюється при розгляді справи по
суті та є підставою для прийняття
судового рішення про відмову в позові.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права. Способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути: 1) визнання права; 2) визнання
правочину недійсним; 3) припинення дії,
яка порушує право; 4) відновлення
становища, яке існувало до порушення;
5) примусове виконання обов'язку в
натурі; 6) зміна правовідношення; 7)
припинення правовідношення; 8)
відшкодування збитків та інші
способи відшкодування майнової шкоди;
9) відшкодування моральної (немайнової)
шкоди; 10) визнання незаконними
рішення, дій чи бездіяльності органу
державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або
органу місцевого самоврядування, їхніх
посадових і службових осіб. Суд може
захистити цивільне право іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Виходячи з аналізу зазначених правових
норм, при вирішенні позову про
тлумачення договору кредиту, суд
повинен був з'ясувати, яким чином і які
права позивачки були порушені та в який
спосіб згідно ч.2 ст.16 ЦК України
порушені права мають бути захищені.

Позивачка в позовній заяві не
посилається на порушення її прав, а
само по собі тлумачення умов
кредитного договору судом, в
незалежності від спору щодо його
виконання, не передбачено законом

Таким чином, апеляційний суд не вбачає
підстав для зміни чи скасування
рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про невірність
застосування судом норм матеріального
чи порушення процесуального права, яке
призвело до невірного вирішення
справи; за своїм змістом є доводами,
викладеними в обґрунтування позову,
яким суд першої інстанції дав належну
правову оцінку.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст.307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319,
323-325, 327 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Сєвєродонецького
міського суду Луганської області від 24
грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції - Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя: (підпис)
Згідно з оригіналом

Судді: (підписи)
Суддя-доповідач: