Справа № 209/534/13-ц
Провадження № 2/209/325/14
РІШЕННЯ

іменем України

"27" березня 2014 р. Дніпровський
районний суд м. Дніпродзержинська

Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді Ковальової
А.Б.

при секретарі Золотих
Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпродзержинську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи -
Дніпровський РВ в м.
Дніпродзержинську ГУ ДМС України в
Дніпропетровській області, ТОВ
«Абонент ХХІ» про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловою площею, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, в якому просить суд
визнати відповідача такою, що втратила
право користування житлом в квартирі,
розташованій за адресою: АДРЕСА_1, з
подальшим зняттям її з реєстрації по
зазначеній квартирі. В обґрунтування
позову посилається на те, що
відповідач є його донькою, і вона разом
із своїм малолітнім сином ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована в квартирі,
розташованій в АДРЕСА_1, яка
складається із двох житлових кімнат,
загальною площею 49,1 кв.м., житловою
площею 28,7 кв.м. Відповідальним
наймачем квартири є ОСОБА_4, яка
рішенням Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська від 26 січня 2011
року визнана безвісно відсутньою, та
знята з реєстраційного обліку.
Безвісно відсутнім за рішенням
Дніпровського районного суду м.
Дніпродзержинська від 26 січня 2011 року
також визнаний колишній мешканець
квартирі ОСОБА_5. Відповідач була
зареєстрована у спірній квартирі з
моменту народження, тобто з 1988 року,
потім вона знялася з реєстрації і
тривалий час не проживала і не була
зареєстрована у квартирі. В 2009 році
вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народила сина ОСОБА_3, і із
своєю сім'єю проживає в АДРЕСА_2.
Навесні 2010 року ОСОБА_2 приїхала його
провідати та попросила зареєструвати
її та малолітнього сина у квартирі,
розташованій за адресою: АДРЕСА_1,
мотивуючи тим, що він один
зареєстрований в квартирі, і якщо з ним
щось станеться, вона не зможе
претендувати на житло, як його донька.
Він погодився на реєстрацію доньки у
квартирі за умови сплати нею
комунальних послуг, і відповідач разом
із сином ОСОБА_3 була зареєстрована у
спірній квартирі, але жодного дня вона
із сином в квартирі не проживала, що
підтверджується актом ТОВ «Крона». Він
не чинив відповідачу перешкоди в
проживанні в спірній квартирі, і вона
із заявами про перешкоди до
Дніпровського РВ м. Дніпродзержинська,
до ТОВ «Крона», ТОВ «Абонент ХХІ» не
зверталася. На протязі більше ніж
двох років відповідач не цікавиться
житлом у квартирі, не сплачує
комунальні послуги та квартиру плату,
не підтримує санітарно-гігієнічний
стан житла. Він не має матеріальної
можливості тривалий час сплачувати
комунальні послуги за осіб, які не
проживають в квартирі і не цікавляться
нею, не може оформити субсидію для
сплати комунальних послуг. Вважає, що
ОСОБА_2 та її малолітній син ОСОБА_3
втратили право користування житловим
приміщенням в квартирі, розташованій
за адресою: АДРЕСА_1, так як не
проживають в квартирі більше ніж 6
місяців.

21 березня 2014 року від позивача
ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення, в
яких він зазначив, що підтримує свої
позовні вимоги і просить зняти
відповідача з реєстраційного обліку по
спірній квартирі, як особу, що втратила
право користування житлом в спірній
квартирі, через її непроживання в
квартирі.

В судовому засіданні, яке
відбулося 23 вересня 2013 року
представник позивача ОСОБА_7 позов
ОСОБА_1 по суті та за обставинами справи
підтримала в повному обсязі, пояснила
суду, що відповідач не проживає в
спірній квартирі з моменту реєстрації,
просить суд задовольнити позовні
вимоги та визнати відповідача такою,
що втратила право користування
житловим приміщенням в квартирі
АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні, яке відбулося 23 вересня 2013
року, позов по суті та за обставинами
справи не визнала, пояснила суду, що
вона проживала в квартирі по АДРЕСА_1
періодично, відлучалася до чоловіка в
Сумську область, іншого житла вона
немає, її чоловік зареєстрований в
житловому будинку разом із своїм
батьком, її син зареєстрований разом
із нею в спірній квартирі, вона не може
потрапити до квартири за місцем своєї
реєстрації. Просила суд відмовити
позивачу задоволенні позову.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що
вона проживає по АДРЕСА_3, її квартира
розташована на 5-му поверсі, а квартира
ОСОБА_1 на 8-му поверсі. Один раз бачила
відповідача у ОСОБА_10, в спірній
квартирі АДРЕСА_1 вона не проживає, ні
постійно, ні місяць, в квартирі
проживав батько відповідача - ОСОБА_1
разом із дружиною ОСОБА_8, вона, свідок,
заходила до спірної квартири, в якій
дві житлових кімнати, особистий речей
ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 вона не
бачила. Коли ОСОБА_2 приїхала з
дитячого будинку, вона не поселилися у
квартирі АДРЕСА_1, а проживала у
ОСОБА_10.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що
вона проживає в АДРЕСА_4, коли
відповідач приїхала із дитячого
будинку, вона деякий час проживала в
АДРЕСА_1, потім вона виїхала, вона,
свідок, чула, що ОСОБА_2 вийшла заміж і
проживає з чоловіком, вона, свідок,
кілька років не бачила відповідача, і
вона не проживає в спірній квартирі. В
квартирі АДРЕСА_1 порядок наводив
ОСОБА_1

Сідок ОСОБА_12 суду пояснила, що
вона проживає в АДРЕСА_5, яка
знаходиться в сусідньому під'їзді,
ОСОБА_1 та його дружину ОСОБА_8 знає
візуально, ОСОБА_2 знає добре, коли
ОСОБА_2 вийшла із інтернату, вони з нею
познайомилися, і ОСОБА_2 опікувалася
спірною квартирою, вона її бачила в
серпні, зимою, весною, восени із
донькою. Чи сплачує ОСОБА_2 комунальні
послуги за спірну квартиру і чи
проживає в квартирі АДРЕСА_1, їй, свідку,
невідомо. Вона періодично бачить
ОСОБА_2 у дворі будинку, у неї немає у
власності житла, вона казала, що
батько хворий на туберкульоз, тому
вона в спірній квартирі не проживає.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що
вона проживає в АДРЕСА_6, її квартира
розташована на 1-му поверсі, відповідач
приїжджає до Дніпродзержинська
два-три рази на рік на тиждень, на
місяць. Коли ОСОБА_2 прийшла із
інтернату, вона проживала у неї, свідка,
півроку. ОСОБА_2 казала, що між нею та
батьком були конфлікти, але він її з
квартири не виганяв, речей ОСОБА_2
вона, свідок, в спірній квартирі не
бачила, вони з відповідачем 1,5 року
тому організовували збір меблів в
спірну квартиру. ОСОБА_2 казала, що живе
з чоловіком в селі.

27 березня 29014 року представник
позивача ОСОБА_7надала суду заяву з
клопотанням про розгляд справи за її
відсутності, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі.

Представники третіх осіб - ТОВ
«Абонент ХІ» та Дніпровського РВ у м.
Дніпродзержинську ГУ Державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області в судове
засідання не з'явилися, про час та місце
розгляду справи повідомлялися
належним чином, до судового розгляду
справи надали суду клопотання про
розгляд справи за відсутності їх
представників ( а.с. 31, 32).

27 березня 2014 року відповідач в
судове засідання не з'явилася, про час
та місце розгляду справи в зазначений
день була повідомлена належним чином -
телефонограмою, про причини неявки суд
не повідомила, заяви про розгляду
справи за її відсутності суду не
надала.

Суд вважає за можливе розглянути
справи за відсутності позивача, його
представника, представників третіх
осіб відповідно до вимог ч.2 ст. 158 ЦПК
України, згідно якої особа, що бере
участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності.

Також суд вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
відповідача ОСОБА_2, яка належним чином
повідомлена про розгляд справи, надала
суду свої особисті пояснення по суті
позовних вимог.

Судом досліджені письмові докази
по справі:

- копія особового рахунку на
квартиру (а.с. 6), якою підтверджується
факт реєстрації в квартирі.
розташованій за адресою: АДРЕСА_1
позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 та
малолітнього ОСОБА_3;

- акт про непроживання від 15
листопада 2012 року (а.с. 7), яким
підтверджується факт непроживання
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в квартирі,
розташованій за адресою: АДРЕСА_1;

- довідка ТОВ «Крона» від 15
листопада 2012 року ( а.с. 8), якою
підтверджується, що відповідач до
зазначеної установи із заявами про
перешкоди в проживанні в АДРЕСА_1 не
зверталася;

- повідомлення ТОВ «Абонент ХХІ»
від 15 листопада 2012 року ( а.с. 9), яким
підтверджується, що відповідач до
зазначеної установи із заявами про
перешкоди в проживанні в АДРЕСА_1 не
зверталася;

- повідомлення Дніпровського РВ м.
Дніпродзержинська від 03 грудня 2012 року
(а.с. 10), яким підтверджується, що згідно
бази даних Управління
інформаційно-аналітичного
забезпечення ГУМВС України в
Дніпропетровській області, відповідач
ОСОБА_2 в період з 01січня 2012 року по 30
листопада 2012 року із заявами та
повідомленнями про перешкоди в
проживанні в квартирі по АДРЕСА_1, не
зверталася;

- довідка ТОВ «Абонент ХХІ» від 04
листопада 2010 року (а.с. 11), якою
підтверджується факт зняття ОСОБА_4 з
реєстраційного обліку по квартирі,
розташованій за адресою: АДРЕСА_1;

- рішення Дніпровського районного
суду м. Дніпродзержинська від 26 січня
2011 року (а.с. 12, 13), якими підтверджується
факт визнання ОСОБА_4 та ОСОБА_13
безвісно відсутніми;

- квитанції (а.с. 14- 15), якими
підтверджується факт оплати позивачем
комунальних послуг по квартирі,
розташованій за адресою: АДРЕСА_1;

- копія паспорту позивача (а.с. 16),
якою підтверджується його особа
громадянина України;

- свідоцтво про шлюб (а.с 39), яким
підтверджується факт реєстрації
шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 02 травня 2009
року;

- акт обстеження від 09 вересня 2010
року (а.с. 40), яким підтверджується
обстеження квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1 представниками
служби збуту «Міськводоканал» та
відсутність в квартирі умов для
проживання через відсутність води та
світла, ванної, кранів, унітазу;

- квитанції (а.с. 41-42), якими
підтверджується факт оплати
комунальних послуг по квартирі.
розташованій за адресою: АДРЕСА_1 від
імені ОСОБА_1;

- довідка Дніпровського РВ
Дніпродзержинського МУ від 15 липня 2013
року (а.с. 43), якою підтверджується факт
обрання ОСОБА_1 запобіжного заходу у
вигляді тримання під вартою з 28 червня
2013 року.

Вислухав представника позивача,
відповідача ОСОБА_2, свідків, вивчивши
письмові докази та матеріали справи,
з'ясувавши обставини справи та
дослідивши їх доказами, суд вважає, що
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
її такою, що втратила право
користування житловим приміщенням
підлягає задоволенню

У судовому засіданні судом
встановлені наступні обставини та
відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що в квартирі,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1,
зареєстровані позивач ОСОБА_1,
відповідач ОСОБА_2 та малолітній син
відповідача - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією особового
рахунку на квартиру, що видана 15
листопада 2012 року ТОВ «Абонент ХХІ»
(а.с. 6).

Як встановлено судом, на підставі
акту про непроживання відповідача
ОСОБА_2, який складений ТОВ «Крона» 15
листопада 2012 року (а.с. 7), внаслідок
опиту сусідів позивача - мешканців
квартир НОМЕР_1 (ОСОБА_15) та НОМЕР_2
(ОСОБА_16) відповідач ОСОБА_2 та її син
ОСОБА_3 не проживають в АДРЕСА_1 з
квітня 2010 року, із будь-якими заявами
про перешкоди в проживанні в
зазначеній квартирі відповідач до
ТОВ Крона», ТОВ «Абонент ХХІ» та до
Дніпровського РВ м. Дніпродзержинська
не зверталася, що підтверджується
повідомленнями ТОВ «Крона», ТОВ
«Абонент ХХІ» (а.с. 8, 9), та
повідомленням Дніпровського РВ м.
Дніпродзержинська (а.с. 10).

Також судом встановлено, що
ОСОБА_2 з 02 травня 2009 року перебуває у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, і
разом з ним та малолітнім сином
ОСОБА_3 постійно проживає в АДРЕСА_2.
Цей факт не заперечувався і
відповідачем під час її допиту в
судовому засіданні. Але суд критично
оцінює пояснення відповідача щодо її
проживання одночасно і разом з
чоловіком в Сумській області, і в
спірній квартирі в місті
Дніпродзержинську разом із своїм
батьком ОСОБА_1 та малолітнім сином
ОСОБА_3, так як судом на підставі акту
обстеження спірної квартири (а.с. 40),
встановлено, що квартира по АДРЕСА_1
знаходиться нежитловому стані, в ній
відсутні вода, світло, унітаз, ванна,
крани, а отже проживання відповідача
разом із малолітнім сином в
зазначеній квартирі взагалі не було
можливо, і будь-які дії щодо
відновлення житлового стану квартири
з боку відповідача не приймалися.

Факт непроживання відповідача в
спірній квартирі також підтвердили в
судовому засіданні допитані свідки
ОСОБА_9, ОСОБА_11, які декілька років не
бачили відповідача.

Таким чином, суд дійшов до
висновку, що відповідач ОСОБА_2 разом
із своїм сином ОСОБА_3 дійсно відсутня
в спірній квартири АДРЕСА_1 понад шість
місяців без поважних причин.
Відсутність у відповідача інтересу до
спірної квартири, як до приміщення, що
потрібне їй для проживання,
відсутність фактів створення
відповідачу з боку позивача перешкод у
проживанні в цій квартирі, достовірно
встановлені судом у судовому
засіданні.

Ці обставини не спростовані у
судовому засіданні та підтверджені
наданими суду позивачем і дослідженими
судом доказами.

Суд вважає встановленим
наявність фактів, якими
обґрунтовуються вимоги позивачів, з
таких мотивів.

Відповідно до частини 1 статті 29 ЦК
України місцем проживання фізичної
особи є житловий будинок, квартира або
інше приміщення, придатне для
проживання в ньому, у відповідному
населеному пункті, в якому фізична
особа проживає постійно, переважно або
тимчасово.

Згідно статті 3 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» місцем
перебування є
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком менше шести місяців
на рік, місцем проживання є
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком понад шість місяців
на рік, реєстрацією є внесення
відомостей до паспортного документа
про місце проживання або місце
перебування із зазначенням адреси
житла особи та внесення цих даних до
реєстраційного обліку відповідного
органу спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади з
питань реєстрації.

Відповідно до статті 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
житлове приміщення протягом шести
місяців.

Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу
України визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності
цієї особи понад встановлені строки,
провадиться в судовому порядку.

Приймаючи до уваги вищезазначене, та
враховуючи той факт, що немає підстав
не довіряти наданим доказам, суд
вважає, що позов про визнання ОСОБА_2
такою, що втратила користування
житловим приміщенням, підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. 3 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні», ст. 29
ЦК України, ст. 71, 72 ЖК України
керуючись ст. ст. 10, 57, 59, 60, 158 ч.2, 208, 209, 212
-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи -
Дніпровський РВ в м.
Дніпродзержинську ГУ ДМС України в
Дніпропетровській області, ТОВ
«Абонент ХХІ» про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловою площею, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженку міста Дніпродзержинська
Дніпропетровської області, такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням в квартирі, розташованій
за адресою: АДРЕСА_1, що є підставою для
зняття ОСОБА_2 з реєстраційного
.обліку по зазначеній квартирі.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в десятиденний строк з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
А.Б. Ковальова