Справа №333/9177/13ц
провадження №2/333/385/14
Комунарський районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді Стоматова
Е.Г., при секретарі Кабановій К.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Комунарського
районного суду м. Запоріжжя цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ майна подружжя, -
До Комунарського районного суду м.
Запоріжжя надійшла позовна заява
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна
подружжя. В обґрунтування позову
позивач пояснила, що з відповідачем по
справі вона перебувала в шлюбі з 29
вересня 1984 року, який зареєстрований
відділом реєстрації актів
громадянського стану міськвиконкому м.
Запоріжжя, актовий запис № 2112. Рішенням
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 11 листопада 2013 року шлюб
між нею та відповідачем розірвано.
У зв'язку з тим, що відповідач не бажає
добровільно розділити майно, яке було
придбане нами під час шлюбу, вона
змушена звернутися до суду з позовом
про поділ спільної сумісної власності
подружжя. Під час шлюбу, 26 липня 1996 року
за спільні кошти ними була придбана
однокімнатна квартира АДРЕСА_1. Договір
купівлі-продажу вказаної квартири був
зареєстрований на Запорізькій
Товарній Біржі «Торг-Інвест» в
«Журналі реєстрації біржових угод по
нерухомості», № 1812. Вказана угода
пройшла державну реєстрацію в
Запорізькому міжміському бюро
технічної інвентаризації в реєстровій
власності на вказану квартиру
оформлено на ім'я відповідача ОСОБА_2
Просила визнати за нею право власності
на ? частину квартири АДРЕСА_1.
В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала та просила їх
Представник позивача також підтримала
позовні вимоги та просила їх
задовольнити на підставі ст.ст. 22,28 КпШС
УРСР, ст.70, ст.ст.224, 227 УРСР, ст.15 Закону
України «Про товарну біржу» у зв'язку з
тим, що відповідно до цих норм права
позивач разом із відповідачем стали
власниками квартири АДРЕСА_1 та мають
рівне право власності на неї - кожен на
Відповідач в судове засідання не
з'явився. Про дату та місце слухання
справи був повідомлений належним
чином. Причини неявки суду не
На підставі вищенаведеного, керуючись
ст.169 ЦПК України, суд вважає можливим
розглянути справу у відсутності
відповідача на підставі наявних у ній
доказів, та на підставі ст.224 ЦПК
України ухвалити заочне рішення.
Встановивши обставини справи і
перевіривши їх доказами, суд приходить
до висновку, що позов підлягає
Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
На підставі ст.57 Цивільного
процесуального кодексу України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
Згідно ст.60 Цивільного процесуального
кодексу України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.
Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію
шлюбу, виданого відділом реєстрації
актів громадянського стану
міськвиконкому м. Запоріжжя 29 вересня
1984 року, актовий запис №2112, між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 укладено шлюб. (а.с.6).
Відповідно до договору купівлі-продажу
від 26 липня 1996 року ОСОБА_2 купив
квартиру АДРЕСА_1. Вказаний договір
купівлі-продажу був зареєстрований на
Запорізькій Товарній Біржі «
Торг-Інвест» в « Журналі реєстрації
біржових угод по нерухомості», № 1812.
Вказана угода пройшла державну
реєстрацію в Запорізькому міжміському
бюро технічної інвентаризації в
реєстровій Книзі № 188, реєстровий номер
За клопотанням позивача по справі був
залучений фахівець ТОВ «Запорізьке
міжміське бюро технічної
інвентаризації» Гнідий Юрій Юрійович (
довіреність №1975 від 06.03.2014), який
повідомив суду, що відповідно до
існуючого у 1996 році законодавства в
Запорізькому міжміському бюро
технічної інвентаризації (нині ТОВ
«Запорізьке міжміське бюро технічної
інвентаризації») пройшов реєстрацію
договір купівлі-продажу від 26 липня 1996
року, за яким ОСОБА_2 купив квартиру
АДРЕСА_1. Вказаний договір
купівлі-продажу був зареєстрований на
Запорізькій Товарній Біржі
«Торг-Інвест» в « Журналі реєстрації
біржових угод по нерухомості», № 1812.
Вказана угода пройшла державну
реєстрацію в Запорізькому міжміському
бюро технічної інвентаризації в
реєстровій Книзі № 188, реєстровий
Відповідно до інформаційної довідки
Реєстраційної служба Запорізького
міського управління юстиції у
Запорізькій області реєстрація права
власності на квартиру АДРЕСА_1 відсутня
Згідно з приписами ст.5 ЦК України та п. 4
Прикінцевих та перехідних положень
Цивільного Кодексу України (в редакції
2003 року), норм розділу Прикінцеві
Положення СК України, правовий режим
майна щодо якого виник спір між мною та
відповідачем, визначається нормами
матеріального права, яке діяло на час
його придбання ( утворення).
Відповідно до ст.ст.22,28 КпШС УРСР, які
підлягають застосуванню до спірних
правовідносин в частині визначення
правового режиму майна, нажитого
подружжям до 01 січня 2004 року, майно,
нажите подружжям за час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю. Кожен із
подружжя має рівні права володіння,
користування та розпорядження цим
До сімейних відносин, які на цей час
існують у зв'язку із спором між мною та
відповідачем щодо спільної сумісної
власності, норми СК України
застосовуються лише в частині тих прав
і обов'язків, що виникли після набрання
ним чинності. Ці права та обов'язки
визначаються на підставах,
передбачених СК України.
Статтею 28 КпШС УРСР та ч. 1 ст. 70 СК
України передбачено, що у разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.
Спільною сумісною власністю подружжя
стає майно, нажите подружжям під час
шлюбу, незалежно від того, ким воно
придбане : одним з подружжя чи в
результаті їх сумісних дій. Наявності
яких-небудь доказів попередньої
узгодженості таких дій з іншим з
подружжя не потрібно.
Враховуючи, що договір купівлі-продажу
вказаної квартири був укладений до
набрання чинності ЦК України ( в
редакції 2003 року), до правовідносин,
пов'язаних цим договором
застосовуються норми ЦК УРСР, а саме
ст.ст. 224, 227 ЦК УРСР.
Вказані норми не передбачали
необхідність нотаріального
посвідчення договорів купівлі-продажу
Згідно ст. 15 Закону України « Про
Товарну Біржу» від 10.12. 1991 року, яка була
чинна на 26 липня 1996 року, тобто на день
укладання вказаного договору
позивачем, встановлено, що угоди,
зареєстровані на біржі не підлягають
нотаріальному посвідченню, більше того
вказаний договір пройшов державну
реєстрацію відповідно до чинних на той
момент Правил державної реєстрації
об'єктів нерухомого майна, що
знаходяться у власності юридичних та
фізичних осіб, затверджених наказом №56
Державного комітету України по
житлово-комунальному господарстві від
13.12. 1995 року, які передбачали в якості
правовстановлюючого документу
зареєстровані на біржі правочини.
Таким чином, договір купівлі-продажу
від 26 липня 1996 року квартири АДРЕСА_1,
який був зареєстрований на Запорізькій
Товарній Біржі « Торг-Інвест» є
дійсним, позивач та відповідач по
справі відповідно до вказаного
договору купівлі-продажу квартири
набули права спільної сумісної
власності на спірну квартиру.
Відповідно до ст.1 Першого Протоколу до
«Конвенції про захист прав людини
основоположних свобод» кожна фізична
особа або юридична особа має право
мирно володіти своїм майном. Ніхто не
може бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права. Згідно зі ст.41 Конституції
України, кожен має право володіти
користуватися і розпоряджатися своєю
У зв'язку з тим, що провести розподіл
квартири в натурі не можливо, вказана
квартира може бути поділена між мною та
відповідачем шляхом визнання за
позивачем і відповідачем за кожним
права власності на ідеальні частки - по
1/2 частині відповідно до вимог ст.ст. 60,
На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.3,15,60 ЦПК України, ст.ст.22,28 КпШС
УРСР, ст.ст.60,70 СК України, ст.ст.224,227 ЦК
УРСР, ст.5 ЦК України, ст.15 Закону
України « Про Товарну Біржу», ст.1
Першого Протоколу до «Конвенції про
захист прав людини основоположних
свобод», ст. 41 Конституції України ,
ст.ст.208,212-215 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Розділити між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 спільне
сумісне майно подружжя - квартиру
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1 в порядку
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1 в порядку
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 666,97 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів після отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Запорізької області через
Комунарський районний суд м.Запоріжжя.
Суддя: