Виноградівський районний суд
Закарпатської області
________________________________________________________________________
___________________________
Справа № 299/1061/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.05.2014
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області у складі:

головуючий - суддя Оприск З.Л., секретар
судового засідання Лемак А.М.,

за участю позивачів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,
представника позивача ОСОБА_1- ОСОБА_3,
відповідача ОСОБА_4, його представника:
ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Виноградів
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про спонукання до
виконання мирової угоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись в суд з
позовом до ОСОБА_4, в якому просять
зобов"язати відповідача згорнути
діяльність з ремонту та технічного
обслуговування автомобілів у власному
гаражі, розташованому у АДРЕСА_1.

В обгрунтування позовних вимог
позивачі вказують на те, що ухвалою
Виноградівського районного суду
Закарпатської області від 23.08.2013 року
затверджено мирову угоду по справі за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
усунення перешкод у користуванні
земельними ділянками, зобов"язання
припинити певні дії. Зокрема, згідно
даної мирової угоди відповідач
зобов"язався до 01.03.2014 року згорнути
діяльність з ремонту та технічного
обслуговування автомобілів у власному
гаражі, розташованому у АДРЕСА_1. На
виконання умов мирової угоди ними,
позивачами, до 01.03.2014 року не чинились
перешкоди у здійсненні відповідачем
цієї діяльності. Відповідач же не
згорнув свою діяльність у визначений
мировою угодою термін та, незважаючи на
їх, позивачів, неодноразові звернення,
не виконує умови мирової угоди,
продовжує здійснювати зварювальні та
лакофарбові роботи на автомобілях. На
звернення до Виноградівського
районного суду із заявою про видачу
виконавчого листа на виконання мирової
угоди вони отримали відповідь від
06.03.2014 року про те, що ухвала суду про
визнання мирової угоди не є виконавчим
документом та їм було рекомендовано
звернутися до суду з позовом про
спонукання до виконання умов мирової
угоди. Позивачі вважають, що
затверджена судом мирова угода за
своєю правовою природою є правочином,
який у відповідності до загальних
принципів цивільного права має бути
виконаний за правилами, передбаченими
ст.ст. 525, 526 ЦК України. Тому, керуючись
даними положеннями закону, просять суд
зобов"язати відповідача вчинити ті дії,
обов"язок вчинити які відповідач взяв
на себе за умовами мирової угоди.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позов підтримав, зіславшись на
обставини, викладені в позовній заяві
та пояснив, що в порушення умов мирової
угоди відповідач продовжує
здійснювати роботи по ремонту
автомобілів після 01.03.2014 року. Він,
позивач, приїжджав з роботи після 17
години, і бачив, що ремонтні роботи
проводились відповідачем до ночі.
Також у зв"язку з проведенням ремонтних
робіт в нього трапляються перебої з
електрикою. Просить задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов підтримав, надавши пояснення,
аналогічні викладеному в позовній
заяві, та додатково пояснив, що після
01.03.2014 року він бачив у

відповідача скупчення автомобілів,
відкритий гараж, чув шум, що
підтверджує факт здійснення робіт по
ремонту автомобілів. Після отримання
судової повістки відповідач припинив
діяльність з ремонту та обслуговування
автомобілів. Однак, оскільки
відповідач не виконав умови мирової
угоди, вважає, що припинення ним цієї
діяльності є тимчасовим. Просить
позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в
судовому засіданні підтримав позов та
пояснив, що відповідач на час судового
засідання припиняє роботи з ремонту та
технічного обслуговування автомобілів
у своєму гаражі, розташованому на
АДРЕСА_1, а потім знову їх продовжує. З
огляду на такі обставини просить суд
позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні
позов не визнав та пояснив, що
викладені в позовній заяві обставини
не відповідають дійсності, є наклепом,
оскільки господарської діяльності за
адресою: АДРЕСА_1, він не проводить, всі
умови мирової угоди ним виконано.
Скупчення автомобілів пояснює тим, що
йому належить п'ять автомобілів і це є
його власні автомобілі. Трапляються
випадки, коли до нього хтось приїжджає,
проте це не є доказом здійснення
діяльності. Також пояснив, що на даний
момент будує гараж за адресою: АДРЕСА_2,
а діяльність з ремонту та технічного
обслуговування автомобілів здійснює
по виклику. Вважає позовні вимоги
безпідставними та просить суд
відмовити в їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_5 в
судовому засіданні проти позову
заперечив та пояснив, що позивачами не
надано доказів провадження
відповідачем підприємницької
діяльності за адресою: АДРЕСА_1, умови
мирової угоди виконані завчасно, до
01.03.2014 року, а адреса здійснення
підприємницької діяльності
відповідачем є відмінна від адреси
його проживання. Просить суд відмовити
в задоволенні позовних вимог.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
вказав, що з позивачем ОСОБА_1 перебуває
в дружніх стосунках, з позивачем ОСОБА_2
та відповідачем - в нейтральних
стосунках та показав, що приїжджаючи в
гості до позивача ОСОБА_1 після 01.03.2014
року за адресою АДРЕСА_1, де стояло
багато автомобілів, в основному
мікроавтобусів, проводились роботи по
ремонту автомобілів. Він особисто там
не обслуговувася.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
вказав, що з позивачем ОСОБА_1 перебуває
в дружніх стосунках, з позивачем ОСОБА_2
та відповідачем - в нейтральних
стосунках та показав, що він іноді
приїжджав в гості до позивача ОСОБА_1,
зі слів якого йому було відомо, що його
сусід займається лакофарбовими та
іншими роботами по ремонту
автомобілів, а також про наявність між
ними мирової угоди. В період після
01.03.2014 року він неодноразово приїжджав
до позивача ОСОБА_1, в тому числі
минулої п'ятниці, і постійно бачив
скупчення автомобілів, відкритий
гараж, чув запах лаку і фарби. Питався в
ОСОБА_1 про походження запаху, на що той
вказував, що його сусід в гаражі
проводить роботи по ремонту
автомобілів. Також йому відомо, що
дитина ОСОБА_1 є хворою, і ремонтні
роботи шкодять її здоров'ю.

Заслухавши пояснення сторін та їх
представників, показання свідків
ОСОБА_6, ОСОБА_7, з'ясувавши дійсні
обставини справи, права та обов'язки
сторін, дослідивши зібрані у справі
докази, суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У відповідності до вимог ст.ст. 10, 11, 60
ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
чи заперечень. Суд розглядає справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
вимог цього Кодексу, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб, які беруть участь у
справі.

Судом встановлено, що в провадженні
Виноградівського районного суду
Закарпатської області перебувала
цивільна справа № 299/1941/13-ц за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення
перешкод у користуванні земельними
ділянками, зобов"язання припинити
певні дії.

23.08.2013 року сторони уклали між собою
мирову угоду та 23.08.2013 року
Виноградівським районним судом
Закарпатської області постановлено
ухвалу про визнання даної мирової
угоди, провадження у справі закрито.

Мирову угоду було укладено між
сторонами на таких умовах:

1. ОСОБА_4 зобов'язується до 01 березня 2014
року згорнути діяльність з ремонту та
технічного обслуговування автомобілів
у власному гаражі розташованому в
АДРЕСА_1;

2. Протягом вказаного у мировій угоді
терміну ОСОБА_4 може здійснювати
ремонтні роботи ходових частин,
трансмісій та двигунів автомобілів,
при цьому виключається здійснення
зварювальних та лакофарбових робіт на
автомобілях;

3. На зазначений у мировій угоді термін
між сторонами узгоджується наступний
графік здійснення діяльності: ремонтні
роботи ходових частин, трансмісій та
двигунів автомобілів здійснюється з 08
год. 00 хв. до 18 год.00 хв.;

4. Позивачі ОСОБА_8, ОСОБА_2
відмовляються від позовних вимог до
ОСОБА_4 про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою,
нерухомим майном та зобов'язання
припинити підприємницьку діяльність в
межах житлової зони та зобов'язуються
не чинити перешкод у його діяльності
протягом зазначеного у мировій угоді
терміну.

В період з часу укладення мирової угоди
до 01.03.2014 року відповідач здійснював
діяльність з ремонту та технічного
обслуговування автомобілів у гаражі
розташованому за адресою: АДРЕСА_1,
позивачі перешкод йому не чинили.

Вказані обставини підтверджуються
поясненнями сторін та їх представників
в судовому засіданні та долученою до
справи копією ухвали Виноградівського
районного суду Закарпатської області
від 23.08.2013 року про визнання мирової
угоди та ці обставини в судовому
засіданні ніким з учасників процесу не
оспорювались.

Як вказувалось вище згідно пункту 1
мирової угоди, укладеної між сторонами,
після 01.03.2014 року відповідач
зобов"язувався припинити діяльність з
ремонту та технічного обслуговування
автомобілів у гаражі на АДРЕСА_1, а
згідно пункту 2 - протягом вказаного у
мировій угоді терміну не здійснювати
зварювальних та лакофарбових робіт на
автомобілях.

Проте, в судовому засіданні
встановлено, що відповідач не виконав
взятий на себе обов"язок та всупереч
умов мирової угоди, продовжував
здійснювати таку діяльність, в тому
числі виконувати зварювальні та
лакофарбові роботи на автомобілях.

Факт здійснення відповідачем
діяльності з ремонту та технічного
обслуговування автомобілів у своєму
гаражі, розташованому на АДРЕСА_1, після
01.03.2014 року стверджується показаннями
допитаних судом свідків, які хоча і
перебувають з позивачем ОСОБА_1 у
приязних відношеннях, надали
показання, що співпадають з
обставинами, на які позивачі вказують в
обгрунтування позову.

Таким чином, на думку суду, та
обставина, що після 01.03.2014 року
відповідач продовжував здійснювати
діяльність, яку зобов"язувався
припинити за умовами укладеної з
позивачами мирової угоди, є доведеною
дослідженими в судовому засіданні
доказами.

Суд не приймає до уваги пояснення
відповідача та його представника щодо
припинення провадження господарської
діяльності за адресою: АДРЕСА_1,
оскільки такі є голослівними, не
підтверджені жодними доказами,
обставини, на які вони покликаються,
суперечать встановленим судом
обставинам.

Представлена відповідачем довідка про
подану декларацію про майновий стан і
доходи (податкову декларацію) від 06.05.2014
року вих. № 308, видана ДПІ у
Виноградівському районі Головного
управління Міндоходів Закарпатської
області, з якої вбачається, що місце
провадження господарської діяльності
ОСОБА_4 - АДРЕСА_2, не спростовує факту
продовження діяльності з ремонту та
технічного обслуговування автомобілів
у гаражі на АДРЕСА_1.

Суд констатує, що правовідносини, які
виникли між сторонами, врегульовані
нормами Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України).

Згідно положень п.1 ч.2 ст.11 ЦК України
однією з підстав виникнення цивільних
прав та обов"язків є договори та інші
правочини.

У відповідності до ч.1 ст.202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Згідно ч.4
ст.202 ЦК України дво- чи багатостороннім
правочином є погоджена дія двох або
більше сторін.

У мировій угоді сторони на
взаємовигідних умовах розподіляють
спірні права та обов"язки, наслідком
чого є припинення спору та одночасно
виникнення для сторін прав та
обов"язків, передбачених даною мировою
угодою.

У п.3 розділу "Зобов"язання, що виникають
із договорів та інших правочинів" листа
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 05 грудня 2011 року, в якому
викладено обов"язкові для усіх судів
України правові позиції, сформульовані
Верховним Судом України у постановах,
прийнятих за наслідками розгляду заяв
про перегляд судових рішень з мотивів
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах, вказано, що висновок
суду про те, що мирова угода,
затверджена судом, не може вважатися
зобов'язанням у цивільно-правовому
розумінні, оскільки її укладення,
затвердження і виконання
регламентовано положеннями
процесуального законодавства та
Закону України "Про виконавче
провадження", тому відсутні підстави
для застосування статті 625 ЦК України є
необґрунтованим.

Таким чином, укладена між сторонами
мирова угода є різновидом зобов"язання,
що виникло на підставі правочину,
укладеного за їх взаємною згодою, у
письмовій формі та визнаного судовим
рішенням - ухвалою суду.

Відповідно до загальних умов виконання
зобов"язання, викладених у ст. 526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Стаття 525 ЦК України закріплює
недопустимість односторонньої відмови
від зобов'язання.

З огляду на те, що судом встановлено
факт невиконання відповідачем
зобов"язання, яке він зобов"язався
виконати згідно пункту 1 мирової угоди,
укладеної з позивачами, чим порушує
право позивачів на отримання виконання
за угодою, то це порушене право
підлягає захисту.

Суд вважає, що позивачами вірно обрано
спосіб захисту свого порушеного права -
зобов"язання припинити дії, оскільки
згідно п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із
способів захисту цивільних прав та
інтересів може бути припинення дії, яка
порушує право.

Визнання позивачами того, що на день
розгляду справи відповідач не здійснює
згаданої вище діяльності, суд не вважає
обставиною, яка свідчить про
відсутність спору між сторонами,
оскільки поряд з цим позивачі просять
про судовий захист своїх прав з тих
причин, що припинення діяльності має
тимчасовий характер. Крім того,
показаннями свідків підтверджено, що
станом на момент звернення до суду
відповідач порушував права позивачів.

Виходячи із встановлених судом
обставин, оцінивши у відповідності до
ст.212 ЦПК України належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв"язок доказів у їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов підставний, обгрунтований та
підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Позивачем ОСОБА_1 понесено витрати по
сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.,
що стверджується квитанцією № k2/3/44 від
03.04.2014 року, тому дану суму слід
стягнути з відповідача в користь
позивача.

Керуючись ст.ст.10, 31, 60, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2
задовольнити повністю.

Зобов"язати ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1,
згорнути діяльність з ремонту
технічного обслуговування автомобілів
у власному гаражі, розташованому в
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі
243,60 (двісті сорок три грн. 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

ГоловуючийЗ. Л. Оприск