Справа № 500/8997/13-ц
Провадження № 2/500/873/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар
О.Я.,

при секретарі - Сирбу Г.В.,

за участю: представника
позивача - ОСОБА_1,

представника
відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Ізмаїла
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, Ізмаїльської міської ради
Одеської області, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору - Ізмаїльська державна
нотаріальна контора про визнання права
власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з
позовними вимогами, якими просить
визнати за ним право власності на 17/24
частин будівельних матеріалів, які
були використані при будівництві
житлового будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що
державним нотаріусом йому відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину,
у зв'язку із тим, що відповідно до ст. 331
ЦК України необхідні документи на ім'я
померлої, які підтверджують право
власності або право користування
земельною ділянкою для створення
об'єкту нерухомого майна, проектно -
кошторисна документація, а також
документи, що містять опис об'єкта
незавершеного будівництва
(правовстановлюючий документ на частку
житлового будинку, витяги КП
«Ізмаїльське міжміське бюро технічної
інвентаризації» про реєстрацію права
власності та з реєстру прав власності,
що видаються для оформлення спадщини
на частку житлового будинку, проектно -
кошторисна документація, Державний акт
на право власності на земельну ділянку,
довідка про грошову оцінку земельної
ділянки, витяг з Поземельної книги на
земельну ділянку, де є відомості про
наявність або відсутність на неї
сервітутів), які відсутні, а також
відповідно до п.п. 4.15 та 4.18 гл. 10 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України 22.02.2012
року № 296/5, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 22.02.2012
року за № 282/20595, видача свідоцтва про
право на спадщину на майно, яке
підлягає реєстрації, проводиться
нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві,
якщо до складу спадкового майна
входить нерухоме майно, що підлягає
реєстрації, нотаріус вимагає, крім
правовстановлюючого документа, витяг з
реєстру прав власності.
Правовстановлюючий документ на частку
вищевказаного житлового будинку на
ім'я ОСОБА_7, який був би зареєстрований
КП «Ізмаїльське міжміське бюро
технічної інвентаризації», відсутній.
Також у зв'язку з тим, що неможливо
виділити 1/2 частину будинку за
свідоцтвом про право власності на
половину спільного майна подружжя, так
як у разі смерті одного з подружжя, воно
видається нотаріусом на підставі п. 2.1.
гл. 11 вищевказаного Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
та на підставі письмової заяви другого
з подружжя, а чоловік спадкодавця -
ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
наполягає на задоволенні позовних
вимог.

Представник відповідача Ізмаїльської
міської ради Одеської області в
судовому засіданні позовні вимоги
визнала та не заперечувала проти
задоволення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явилась, надала до суду заяву, якою
позовні вимоги визнає та просить
розглянути справу за її відсутності.

Вислухавши пояснення представника
позивача та представника відповідача,
перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно рішення
виконавчого комітету Ізмаїльської
міської ради Одеської області № 331/14
від 10.06.1965 року ОСОБА_8 була виділена
земельна ділянка для будівництва
житлового будинку по АДРЕСА_1.
Відповідно до договору від 13.07.1965 року,
посвідченого державним нотаріусом
Ізмаїльської державної нотаріальної
контори, зареєстрованого в реєстрі за
№ 9-470, ОСОБА_8 на праві безстрокового
користування була виділена земельна
ділянка, площею 394 кв.м., яка розташована
по АДРЕСА_1.

Враховуючи, що будівництво житлового
будинку АДРЕСА_1 здійснювалось ОСОБА_8
та ОСОБА_7 в період шлюбу, отже
будівельні матеріали, які були
використані при будівництві житлового
будинку АДРЕСА_1 належать їм на праві
спільної часткової власності подружжя.

Згідно до ст. 1216 ЦК України -
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України
встановлено, що спадщина відкривається
внаслідок смерті особи або оголошення
її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2, виданого
відділом реєстрації актів цивільного
стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області, ОСОБА_7 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після смерті ОСОБА_7 згідно ст.1220 ЦК
України відкрилася спадщина на
спадкове майно, до якої входить 1/2
частина будівельних матеріалів, які
були використані при будівництві
житлового будинку АДРЕСА_1.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте
розпорядження фізичної особи на
випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України
визначено, що право на заповіт має
фізична особа з повною цивільною
дієздатністю.

Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України
встановлено, що заповідач може
призначити своїми спадкоємцями одну
або кілька фізичних осіб, незалежно від
наявності у нього з цими особами
сімейних, родинних відносин, а також
інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого
14.04.2006 року приватним нотаріусом
Ізмаїльського міського нотаріального
округу ОСОБА_9, зареєстрованого в
реєстрі за № 2327, ОСОБА_7 заповіла все її
майно, де б воно не знаходилось і з чого
б воно не складалось і взагалі все те на
що за законом на день смерті вона
матиме право, в тому числі всю частку
житлового будинку з надвірними
спорудами та присадибною земельною
ділянкою, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 - ОСОБА_4.

ОСОБА_8 чоловік ОСОБА_7, відповідно до
вимог ст. 1241 ЦК України має право на
обов'язкову частку у спадщині
незалежно від змісту заповіту,
обов'язкова частка ОСОБА_8 в 1/2 частині
будівельних матеріалів, які були
використані при будівництві житлового
будинку АДРЕСА_1 становить 1/12 частину.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України -
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

В судовому засіданні було встановлено,
що ОСОБА_8 на час відкриття спадщини
мешкав разом із спадкодавцем, що
підтверджено будинковою книгою на
будинок АДРЕСА_1, тобто вважається
таким, який фактично прийняв спадщину.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України -
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 28.03.2012 року
ОСОБА_4 був визначений додатковий
термін строком на шість місяців для
подання заяви про прийняття спадщини,
яка відкрилась після смерті ОСОБА_7.

Листом Ізмаїльської державної
нотаріальної контори за № 68/02/14 від
18.01.2014 року було повідомлено, що 03.08.2012
року надійшла заява про прийняття
спадщини від імені ОСОБА_4, отже ОСОБА_4
вважається таким, який фактично
прийняв спадщину.

Не встигнувши належним чином оформити
своїх спадкових прав ОСОБА_8 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2,
виданим 10.05.2011 року відділом держаної
реєстрації актів цивільного стану по
місту Ізмаїл Ізмаїльського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області.

Після смерті ОСОБА_8 згідно ст.1220 ЦК
України відкрилася спадщина на
спадкове майно, до якої входить 7/12
частин будівельних матеріалів, які
буди використані при будівництві
житлового будинку АДРЕСА_1.

За життя спадкодавець заповіту не
залишав, що підтверджено листом
Ізмаїльської державної нотаріальної
контори № 68/02-14 від 18.01.2014 року.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі не
охоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 цього Кодексу.

Спадкоємцями за законом першої черги
відповідно до ст. 1261 ЦК України після
смерті ОСОБА_8 являються:

- син ОСОБА_4, що підтверджено
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_3, виданим 11.04.1972 року відділом
(бюро) запису актів громадянського
стану м. Ізмаїл;

- донька ОСОБА_5.

Інших спадкоємців, які заявили права на
спадкове майно, немає.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК
України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до
Ізмаїльської державної нотаріальної
контори з заявами про прийняття
спадщини, що підтверджено відповідними
заявами, тобто вважаються такими, які
фактично прийняли спадщину.

Письмовою відповіддю державного
нотаріуса Ізмаїльської державної
нотаріальної контори ОСОБА_10 за №
3573/02-14 від 26.12.2012 року, позивачу було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, у зв'язку із тим, що
відповідно до ст. 331 ЦК України
необхідні документи на ім'я померлої,
які підтверджують право власності або
право користування земельною ділянкою
для створення об'єкту нерухомого майна,
проектно - кошторисна документація, а
також документи, що містять опис
об'єкта незавершеного будівництва
(правовстановлюючий документ на частку
житлового будинку, витяги КП
«Ізмаїльське міжміське бюро технічної
інвентаризації» про реєстрацію права
власності та з реєстру прав власності,
що видаються для оформлення спадщини
на частку житлового будинку, проектно -
кошторисна документація, Державний акт
на право власності на земельну ділянку,
довідка про грошову оцінку земельної
ділянки, витяг з Поземельної книги на
земельну ділянку, де є відомості про
наявність або відсутність на неї
сервітутів), які відсутні, а також
відповідно до п.п. 4.15 та 4.18 гл. 10 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України 22.02.2012
року № 296/5, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 22.02.2012
року за № 282/20595, видача свідоцтва про
право на спадщину на майно, яке
підлягає реєстрації, проводиться
нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві,
якщо до складу спадкового майна
входить нерухоме майно, що підлягає
реєстрації, нотаріус вимагає, крім
правовстановлюючого документа, витяг з
реєстру прав власності.
Правовстановлюючий документ на частку
вищевказаного житлового будинку на
ім'я ОСОБА_7, який був би зареєстрований
КП «Ізмаїльське міжміське бюро
технічної інвентаризації», відсутній.
Також у зв'язку з тим, що неможливо
виділити 1/2 частину будинку за
свідоцтвом про право власності на
половину спільного майна подружжя, так
як у разі смерті одного з подружжя, воно
видається нотаріусом на підставі п. 2.1.
гл. 11 вищевказаного Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
та на підставі письмової заяви другого
з подружжя, а чоловік спадкодавця -
ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заслухавши пояснення представника
позивача та представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, оскільки
відповідачі визнали позов і обставини
визнані сторонами не підлягають
доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1
ЦПК України. Судом не виявлено
обставин, що суперечать закону або
порушують права, свободи чи інтереси
інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 1220, 1222,
1233, 1234, 1241, 1268, 1269 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Ізмаїльської
міської ради Одеської області, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмету спору - Ізмаїльська
державна нотаріальна контора про
визнання права власності на спадкове
майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на
17/24 частин будівельних матеріалів, які
були використані при будівництві
житлового будинку АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя О. Я. Присакар