Справа № 464/9491/13-ц
пр.№ 2/464/182/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2014

Сихівський районний суд м.Львова в
складі :

головуючої-судді -
Чорної С.З.

при секретарі - Заневич
О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
усунення перешкод в користуванні
квартирою шляхом вселення і зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, у
якому просить зобов'язати ОСОБА_3 не
чинити йому перешкод в користуванні
квартирою АДРЕСА_1; вселити його у
квартиру АДРЕСА_1, судові витрати
покласти на відповідача. У підтримку
своїх позовних вимог покликається на
те, що 24.05.2006р. ним на підставі договору
дарування було подаровано відповідачу
належну йому на праві приватної
власності 1/2 частину квартири, вказаний
договір оскаржував, оскільки при
укладенні такого вважав, що укладає
договір довічного утримання, однак у
задоволенні позову йому було
відмовлено. У спірній квартирі
зареєстровано двоє осіб, він та
відповідач, який чинить йому перешкоди
в користуванні цією квартирою. 27.06.2013р.
ним було подано скаргу до Сихівського
РВ ЛМУ ГУМВСУ у Л/о у якій описано
неправомірні дії, які полягають у
встановленні додаткових вхідних
дверей від яких він не має ключа. На
даний час він проживає у квартирі
колишньої дружини - ОСОБА_4 та її сина-
ОСОБА_1, шлюб з ОСОБА_4 16.12.2011р. розірвано.
Іншого житла у нього немає. Оскільки
спір вирішити з відповідачем у
добровільному порядку є неможливим,
вимушений звернутись до суду.

У зустрічному позові позивач ОСОБА_3
просить визнати ОСОБА_2 таким, що
втратив право користування квартирою
АДРЕСА_1. В обгрунтування вимог
покликається на те, що ОСОБА_2 є його
батьком. У спірній квартирі він був
зареєстрований 28.02.1975р. де проживав до
липня 1992р., оскільки 18.07.1992р. уклав шлюб
із гр. ОСОБА_4 та переїхав до своєї
дружини де і проживає по сьогоднішній
день. Вказані обставини встановлені
Рішенням Сихівського районного суду
м.Львова від 20.02.2012р., копією Акту ЛКП
«Дністер» від 23.08.2011р. про те, що ОСОБА_2
більше як 20 років не проживає за
адресою спірної квартири. Факт
проживання ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_2
підтвердив і сам позивач під час дачі
ним пояснень під час розгляду справи
судом. Крім цього, факт не проживання
позивача у спірній квартирі ствердила
і свідок ОСОБА_5 (донька позивача) під
час допиту її як свідка у судовому
засіданні, свідок ОСОБА_6 у поясненнях
даних у судовому засіданні повідомила,
що позивач з 1995р. не проживає у спірній
квартирі, а проживає з ОСОБА_4 Окрім
того, ОСОБА_2 жодним чином не долучався
та не долучається до участі в утриманні
квартири, проведення ремонтних робіт,
не здійснював та не здійснює оплату
комунальних послуг і навіть не виявляє
бажання цього робити. Неодноразово
звертався до відповідача з проханням
вчинити дії для зняття з
реєстраційного обліку у його квартирі,
так як йому доводиться нести додаткові
витрати по оплаті комунальних послуг
за нього, ОСОБА_2 як член сім'ї власника
житла втратив право на користування
цим житлом у зв'язку з тим, що був
відсутній без поважних причин понад
один рік, угод про порядок користування
квартирою між сторонами не укладалось.

У судовому засіданні позивач та його
представник позов повністю підтримали,
давши пояснення, аналогічні до
викладеного у позовній заяві
Зустрічний позов відповідача повністю
заперечили, оскільки вважають його
безпідставним. Просять суд первісний
позов повністю задовольнити, а у
зустрічному - відмовити за
безпідставністю.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов ОСОБА_2 повністю
заперечив та пояснив, що позивач понад
20 років у спірній квартирі не проживає,
даний факт підтверджений рішенням
Сихівського районного суду м.Львова
від 20.02.2012р., та не заперечується самим
позивачем, поважних причин його
відсутності у спірній квартирі не
встановлено. Вважає зустрічний позов
підставним та просить його задоволити,
а у задоволенні первісного позову
просить суд відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, допитавши свідків, суд
приходить до переконання, що у
задоволенні первісного позову слід
відмовити, зустрічний позов слід
задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що кв. АДРЕСА_1
належить на праві власності ОСОБА_3.

Як вбачається з довідки ЛКП «Дністер»
№ 1865 від 30.05.2013р. власник квартири
ОСОБА_3 (Свідоцтво власності №Г-10612 від
02.12.1996), загальна площа квартири
становить 61кв.м і складається з 3
кімнат, житлова площа 39,80 кв.м. В
квартирі зареєстровано 2 осіб: ОСОБА_3
та ОСОБА_2.

Конституцією України (ст.41) та ст.1
Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, до якої Україна приєдналася
17.07.1997року відповідно до закону №475/97-ВР
від 17.07.1997 року «Про ратифікацію
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, Першого
протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до
Конвенції», закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд учиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК
України).

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішенням Сихівського районного суду
м.Львова від 20.02.2012р. у цивільній спрві
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання недійсним договору дарування
встановлено, що позивач з 18.07.1992р.
перебуває у зареєстрованому шлюбі із
ОСОБА_4 та з часу одруження проживає у
належній їй квартирі АДРЕСА_2.
Зазначені обставини стверджуються
показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_6,
ОСОБА_8, ОСОБА_9

Як вбачається з Акту ЛКП «Дністер» від
23.08.2011р. в квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не
проживає більше ніж 20 років.

При встановлених обставинах суд
приходить до висновку про те, що
відповідач за зустрічним позовом
ОСОБА_2 понад рік не проживає у квартирі
АДРЕСА_1, без поважних причин, з часу
створення своєї сім'ї 18.07.1992р., з того
часу проживає за іншою адресою, відтак
втратив право на користування цим
житлом відповідно до ч.2 ст.405 ЦК
України.

Задоволення зустрічного позову
виключає можливість задоволення
первісного позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 208, 209, 212-216, 218
ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 405 ЦК
України, суд, -

в и р і ш и в :

у задоволенні первісної позовної заяви
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод
в користуванні квартирою шляхом
вселення - відмовити.

Зустрічний позов задоволити. Визнати
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив
право на користування жилим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана до апеляційного суду Львівської
області через Сихівський районний суд
м.Львова протягом 10 днів після його
проголошення, а особами, які не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення рішення - протягом 10 днів
з часу отримання його копії.

Головуюча