Справа № 743/493/14-ц
Провадження № 2/743/158/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року
Ріпкинський районний суд
Чернігівської області

у складі: головуючого - судді Жовток Є.А.

при секретарі Коваль Т.С.

з участю позивача,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2, ПАТ "ОТП Банк"; про
розірвання договору купівлі-продажу;
договору про надання споживчого
кредиту; договору добровільного
страхування держателя кредитної
картки,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом про розірвання договору
купівлі-продажу товарів і послуг,
укладеного між нею та ОСОБА_2, а також
договорів про надання споживчого
кредиту і добровільного страхування
держателя кредитної картки, укладених
між позивачем та ПАТ "ОТП Банк" 06.10.2013
року.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1
вказала, що 06.10.2013 року між нею та ФОП
ОСОБА_2 укладено договір, за умовами
якого відповідач зобов"язався
виготовити і встановити в будинку
позивача віконні склопакети за рахунок
кредитних коштів у розмірі 9719 грн.,
залучених у ПАТ "ОТП Банк".

Після підписання договору підряду з
ОСОБА_2 та договору про надання
споживчого кредиту з представником ПАТ
"ОТП Банк", ОСОБА_1 зрозуміла, що була
введена в оману ОСОБА_2 стосовно
істотних умов цих договорів, а про
укладення договору добровільного
страхування держателя кредитної
картки вона дізналася лише згодом,
побачивши підписаний нею примірник
відповідної угоди.

08.10.2013 року позивач звернулась із
заявою до ОСОБА_2 - про розірвання
договору підряду, а до представника ПАТ
"ОТП Банк" - із заявою про розірвання
договорів позики і добровільного
страхування держателя кредитної
картки.

З урахуванням того, що позивачеві
з надуманих підстав відмовлено в
розірванні всіх трьох договорів,
ОСОБА_1, посилаючись на ст.ст.1, 19, 21, 22
Закону України "Про захист прав
споживачів", ст.ст.6, 203, 214, 525, 627, 651, 653, 702
ЦК України, просить визнати їх
недійсними.

В судовому засіданні позивач заявлені
вимог підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, будучи повідомленим про
час і місце розгляду справи в порядку,
визначеному ч.5 ст.74 ЦПК України.

Представник відповідача, в особі ПАТ
"ОТП Банк", в судове засідання не
з'явився, будучи належним чином
повідомленим про час та місце судового
розгляду.

Заслухавши пояснення позивача,
допитавши свідків, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила,
що у вихідний день (неділю) 06.10.2013 року,
довірені особи ОСОБА_2 доставили її та
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в офіс відповідача,
розташований на АДРЕСА_1, де в
присутності представника ПАТ "ОТП
Банк", вона підписала договір з
суб"єктом підприємицької діяльності
про виготовлення і установку віконних
склопакетів, а також договір з банком
про отримання споживчого кредиту.
ОСОБА_1 не погоджувала укладення
договору страхування держателя
кредитної картки і про його підписання
дізналася вже вдома, ознайомившись зі
змістом отриманих документів.

На третій день після підписання
договорів, ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 звернулись в офіс відповідача з
письмовими заявами про розірвання
договору підряду і ці заяви у них були
прийняті. В той же час, ОСОБА_2
ухиляється від розірвання договору, а
місцезнаходження його невідоме.

Представники ПАТ "ОТП Банк", в свою
чергу, відмовились від розірвання
договорів про надання кредиту і
страхування, пояснивши, що грошові
кошти ОСОБА_2 вже перераховано.

В той же час, ОСОБА_1 кредитних карток і
коштів у готівковій чи безготівковій
формі від ПАТ "ОТП-Банк" не отримувала,
роботи передбачені договором в її
інтересах, ОСОБА_2 не виконав.

Пояснення ОСОБА_1 узгоджуються з
матеріалами справи.

Так, допитані в судовому засіданні в
якості свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4
показали, що 06.10.2013 року їх, спільно з
ОСОБА_1, довірені особи ОСОБА_2
запевнили у вигідності підписання
договору про надання послуг з
встановлення склопакетів, доставили до
м.Чернігова, де в офісі відовідача всі
вони уклали договори підряду, а також
кредитні договори. Через три дні після
підписання договорів ОСОБА_3, ОСОБА_4 і
ОСОБА_1 звертались до працівників офісу
ОСОБА_2 з письмовими заявами про
розірвання договору підряду. В той же
час, ОСОБА_2 ухилився від розірвання
договору та не виконав взятих на себе
зобов"язань.

З матеріалів справи вбачається, що
06.10.2013 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2,
укладено договір купівлі-продажу, за
умовами якого відповідач зобов'язався
виготовити і встановити позивачеві
упродовж 30 робочих днів, з моменту
попередньої оплати, десять віконних
склопакетів, на суму 9719 грн.

06.10.2013 року між ОСОБА_1 та
уповноваженою особою ПАТ "ОТП Банк",
укладено договір № НОМЕР_1 про надання
споживчого кредиту строком на 36
місяців, за умовами якого банк
зобов"язався перерахувати ФОП ОСОБА_2
9719 грн., в якості оплати робіт і послуг в
інтересах позивача.

Крім того, 06.10.2013 року між представником
ПАТ "ОТП-Банк", який діяв від імені ПАТ
"Страхова компанія "Кардіф" та ОСОБА_1,
укладено договір добровільного
страхування держателя кредитної
картки, за умовами якого позивач
застрахувала своє життя, здоров"я і
вимушене безробіття, на 1000 грн. строком
на 3 роки, з щомісячною сплатою
страхового тарифу.

Таким чином, в судовому засіданні
знайшов підтвердження факт укладення
договору підряду між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, а
також укладення кредитного договору і
договору страхування між ОСОБА_1 і ПАТ
"ОТП-Банк".

Невиконання відповідачем ОСОБА_2
взятих на себе зобов"язань та відмова
від розірвання договору, також
підтверджується належними і
допустимими засобами доказування.

Частиною 1 ст.526 ЦК України передбачено,
що зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору, вимог Цивільного кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за їх відсутності - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст.629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Статтею 638 ЦК України визначено, що
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору.

Істотними умовами, є домовленість про
предмет договору, його умови що
визначені законом як істотні або
необхідні для договорів певного виду, а
також усі ті умови, щодо яких за заявою
хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України, за
договором про надання послуг одна
сторона зобов'язується за завданням
другої сторони надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення
певної дії або здійснення певної
діяльності, а замовник зобов'язується
оплатити виконавцеві зазначену
послугу, якщо інше не встановлено
договором.

Згідно ст.905 ЦК України, строк договору
про надання послуг встановлюється за
домовленістю сторін, якщо інше не
встановлено законом або іншими
нормативно-правовими актами.

Абзацем 3 ч.12 ст.10 Закону
України "Про захист прав споживачів"
передбачено, що споживач має право
відмовитися від договору про виконання
робіт (надання послуг).

Згідно ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка
вчиняючи правочин, помилилася щодо
обставин, які мають істотне значення,
такий правочин може бути визнаний
судом недійсним. Істотне значення має
помилка щодо природи правочину, прав та
обов'язків сторін, таких властивостей і
якостей речі, які значно знижують її
цінність або можливість використання
за цільовим призначенням. Помилка щодо
мотивів правочину не має істотного
значення, крім випадків, встановлених
законом.

У відповідності до ч.1 ст. 230 ЦК України,
якщо одна із сторін правочину навмисно
ввела другу сторону в оману щодо
обставин, які мають істотне значення,
такий правочин визнається судом
недійсним.

Вирішуючи питання про визнання
недійсним договору підряду від 06.10.2013
року, суд виходить з того, що на час
розгляду справи відповідач ОСОБА_2,
незважаючи на отримання від ПАТ "ОТП
Банк" грошових коштів в рахунок оплати
вартості товару, не встановив
металопластикових вікон позивачеві,
чим порушив істотні умови договору і
позивач більше не зацікавлений в
отриманні товару.

В той же час, ОСОБА_1 належними і
допустимими засобами доказування не
довела факту порушень при укладенні
договору споживчого кредитування та
договору добровільного страхування
держателя кредитної картки зі сторони
ПАТ "ОТП-Банк".

Так, в судовому засіданні позивач
показала, що вона добровільно, без
будь-якого примусу зі сторони
кредитора, підписала вказані вище
договори отримавши їх примірники.

Жодних доказів письмової відмови
ОСОБА_1 від договорів упродовж 14 днів, з
моменту їх підписання, матеріали
справи не містять.

Факт звернення позивача до ПАТ
"ОТП-Банк" із заявою про відмову від
договорів, мав місце лише в листопаді
2013 року, що вказує на недотримання нею
порядку розірвання договорів,
встановленого Законом України "Про
захист прав споживачів".

Таким чином, в задоволенні вимог ОСОБА_1
про визнання недійсними договору про
надання споживчого кредиту та договору
добровільного страхування держателя
кредитної картки, необхідно відмовити.

У відповідності до ст.88 ЦПК України, з
відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню
судовий збір в доход держави.

Керуючись ст.ст.10, 57, 209, 212, 215, 218 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу товарів та послуг від
06.10.2013 року, укладений між фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, в доход
держави судовий збір, у розмірі 243 грн. 60
коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку.

Апеляція на рішення може бути
подана до апеляційного суду
Чернігівської області, через
Ріпкинський районний суд, упродовж 10
днів, з дня його проголошення, а особою,
яка не була присутня під час
проголошення рішення - у цей же строк, з
дня отримання його копії.

Повний текст рішення складено
19.05.2014 року.

Суддя
Є.А. Жовток