Справа № 755/5492/14-ц
Провадження № 2/755/2322/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"01" квітня 2014 р. Дніпровський
районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді Яровенко Н.
при секретарі Лисенко М. В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Київської міської
ради про визнання права власності в
порядку спадкування за законом,-
В лютому 2014 року позивач
звернувся до суду з позовом до
Київської міської ради про визнання
права власності в порядку спадкування
за законом посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати - ОСОБА_2.
Рішенням Дніпровського районного суду
міста Києва від 03.10.2013 року оголошено
померлим його батька - ОСОБА_3. Після
смерті матері відкрилась спадщина на
квартиру АДРЕСА_1. У встановлений строк
він звернувся до приватного нотаріуса
з заявою про прийняття спадщини, але 11
лютого 2014 року він отримав постанову
про відмову у видачі свідоцтва про
право власності на спадщину, в зв'язку з
тим, що квартира не була зареєстрована
за ОСОБА_2 Тому просить суд визнати за
ним право власності в порядку
спадкування за законом на квартиру
АДРЕСА_1.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надійшла заява
про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач до суду не з'явився,
причини неявки суду не повідомив, хоча
про день, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, а тому по
справі необхідно постановити заочне
рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК
України через неявку відповідача в
судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи
приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів
справи, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть (а.с.7).

Рішенням Дніпровського районного
суду міста Києва від 03 жовтня 2013 року
ОСОБА_3 оголошено померлим (а.с.8). 29
листопада 2013 року Відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Дніпровського РУЮ у місті Києві
зроблено актовий запис №07 про смерть
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть (а.с.9).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу
України, спадкування здійснюється за
заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу
України, у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Частиною 3 ст. 1268 Цивільного кодексу
України передбачено, що спадкоємець,
який постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Відповідно до ст. 1270 Цивільного
кодексу України, для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Довідкою форма № 3 від 25.11.2013 року № 91
підтверджується, що ОСОБА_1 з 17.03.1984 року
постійно зареєстрований та проживає за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13), тобто за
адресою проживання спадкодавця ОСОБА_2,
а тому вважається таким, що фактично
прийняв спадщину, оскільки постійно
проживав зі спадкодавцем на час
відкриття спадщини.

З матеріалів спадкової справи № 2/2014
щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2
(а.с.31-48) вбачається, що лише ОСОБА_1
звернувся до приватного нотаріуса КМНО
ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України,
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутись до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК
України).

Звернувшись до приватного нотаріуса
КМНО ОСОБА_4 з заявою про прийняття
спадщини після померлої ОСОБА_2 позивач
отримав постанову про відмову у
вчиненні нотаріальної дії, в зв'язку з
тим, що квартира АДРЕСА_1 не
зареєстрована на ім'я спадкодавця
ОСОБА_2 (а.с.14).

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 була
членом Житлово-Будівельного
кооперативу «Хвиля» та в листопаді 1983
року у повному обсязі сплатила суму
пайового внеску за квартиру АДРЕСА_1 у
розмірі 5451 крб. 00 коп. (а.с.10).

Відповідно до абз. 32 п.3.3 листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування» у разі смерті
члена житлово-будівельного,
садівницького товариства, якщо
спадкодавець повністю вніс пайовий
внесок, але свідоцтво про право
власності не отримав, квартира в
житлово-будівельному кооперативі та
житловий будинок у садівницькому
товаристві входять до складу спадщини.

Згідно п. 8 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.08 № 7
«Про судову практику у справах про
спадкування», у разі смерті члена
житлово-будівельного,
дачно-будівельного,
гаражно-будівельного кооперативу,
члена садівницького товариства, якщо
спадкодавець повністю вніс пайовий
внесок, то до складу спадщини
включається відповідно квартира, дача,
гараж, садовий будинок, інші будівлі та
споруди.

Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦК України, у
разі викупу квартири член
житлово-будівельного (житлового)
кооперативу стає її власником.

Член житлово-будівельного,
дачно-будівельного,
гаражно-будівельного, житлового,
дачного, гаражного чи іншого
відповідного кооперативу має право
володіння, користування, а за згодою
кооперативу - розпорядження квартирою,
дачею, гаражем, іншою будівлею,
спорудою або приміщенням кооперативу,
якщо він не викупив це майно. В разі
викупу квартири, дачі, гаража споруди
або приміщення член
житлово-будівельного,
дачно-будівельного,
гаражно-будівельного, житлового,
дачного, гаражного чи іншого
відповідного кооперативу стає
власником цього майна (ст. 19-1 Закону
України «Про кооперацію»).

Статтею 15 Закону України «Про
власність» передбачено, що член
житлового, житлово-будівельного,
дачного, гаражного чи іншого
кооперативу або товариства, який
повністю вніс свій пайовий внесок за
квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або
приміщення, надані йому в користування,
набуває права власності на це майно.

Отже, ОСОБА_2 після сплати пайового
внеску за квартиру АДРЕСА_1 стала її
власником. У зв'язку зі смертю ОСОБА_2
право власності на спірну квартиру
перейшло в порядку спадкування за
законом її спадкоємцю - ОСОБА_1, який у
встановленому порядку заявив про
намір прийняти спадкове майно, однак у
встановленому порядку не отримав
свідоцтво про право власності на
спадкове майно, в зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
спадкове майно, в той же час обставин,
які б вказували, що спадкодавець за
життя набув або володів нерухомим
майном, що входить до спадкової маси,
неправомірно, або на вказане майно,
окрім позивача, в порядку спадкування
чи з інших підстав претендують інші
особи судом не встановлено.

Оскільки, ОСОБА_1 є спадкоємцем за
законом першої черги після смерті
ОСОБА_2, якій належала квартира АДРЕСА_1,
позивач немає можливості в інший
спосіб захистити свої права, тому суд
вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1
право власності в порядку спадкування
за законом на квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 56,9 кв.м., житловою
площею 40,94 кв.м.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 384, 392, 1217, 1261, 127, 1296, 1297 ЦК України, ст.
15 Закону України «Про власність», ст. 19-1
Закону України «Про кооперацію»,
постановою Пленуму Верховного Суду
України від 30.05.08 № 7 «Про судову
практику у справах про спадкування»,
ст.ст. 10, 11, 58, 60, 131, 208, 209, 212- 215, 218, 224-226 ЦПК
України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Київської міської
ради про визнання права власності в
порядку спадкування за законом
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом на
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 56,9
кв.м., житловою площею 40,94 кв.м., яка
належала ОСОБА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом 10 днів з дня отримання
його копії.

До суду може бути подана
апеляційна скарга на рішення суду
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які не були
присутні протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя
Н. О. Яровенко