Головуючий суду 1 інстанції - Баличева
Доповідач - Назарова М.В
Справа № 412/2607/13-ц
Провадження № 22ц/782/4318/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року
колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Луганської області у складі:

головуючого судді
Назарової М.В.

суддів Галан
Н.М., Лісіциної А.І.

при секретарі
Щуровій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі судових засідань
апеляційного суду Луганської області

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 24 вересня 2013 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про стягнення суми завдатку,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2013 року позивач
звернулася до суду із вказаним позовом,
в якому просила стягнути з відповідача
ОСОБА_2 на її користь отриману
останньою від неї грошову суму
завдатку за договором купівлі-продажу
домоволодіння в с. Катеринівка
Краснодонського району Луганської
області, по вул. Білій, 3, в розмірі 3400
дол. США /27166 грн./, відданий нею завдаток
1100 дол. США /8789 грн./ та додаткову суму в
розмірі завдатку 1100 дол. США /8789 грн./, а
всього 5600 дол. США /44744 грн./; за
користування її грошовими коштами 4500
дол. США з лютого 2012 року по травень 2012
року стягнути 3% річних - 135 дол. США /1078,65
грн./, за 15 місяців = 1348,31 грн.; за
користування сумою завдатку в розмірі
1100 дол. США з 20.09.2010 року по лютий 2012 року
- 338 або 263,67 грн., це 3% річних, за 17
місяців - 373,53 грн.; за надання правової
допомоги, складання позовної заяви 300
грн.; за участь у суді та захист її прав
1000 грн.; моральну шкоду 8000 грн., а всього
53665,80 грн.

Оскаржуваним рішенням суду
першої інстанції позов ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення суми авансу
задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 сплачену суму авансу
в розмірі 4500 дол. США, що еквівалентно
35955 грн.; стягнуто з відповідачки на
користь позивачки судовий збір в сумі
359,55 грн.; в задоволенні іншої частини
позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення, в
якому в позові ОСОБА_3 відмовити,
оскільки судом порушені норми
матеріального та процесуального права.

Вислухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які брали участь у
розгляді справи, розглянувши справу у
межах доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду, колегія
суддів вважає апеляційну скаргу такою,
що не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
законним і обґрунтованим є рішення,
коли суд виконав всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом на основі повного і всебічного
з'ясування обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених такими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.

Статтею 60 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона
зобов»язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 ЦПК
України.

Судом встановлено, що 20.09.2010 року
ОСОБА_2 отримала від позивача 500 дол. США
у рахунок обговорюваної суми за
житловий будинок, що розташований:
АДРЕСА_1, який відповідачка мала намір
продати. На підтвердження чого ОСОБА_2
написала власноручно розписку /а.с. 15/.
Відповідно до розписки від 01.10.2010 року
відповідач отримала ще 600 доларів США,
залишок суми 3400 доларів США мала
отримати при оформленні документів.

Повністю позивачем була сплачена
сума за купівлю будинку 15.03.2011 року, про
що свідчить розписка, долучена до
матеріалів справи /а.с. 16/.

Отже, загалом відповідач отримала від
позивача 4500 доларів США станом на 15
березня 2011 року /а.с. 16/.

Згідно копії свідоцтва про право
власності, реєстраційного посвідчення
зазначений житловий будинок належить
ОСОБА_4 /а.с. 86-89/.

Задовольняючи позовні вимоги
частково, суд першої інстанції із
застосуванням до спірних
правовідносин вимог ст. ст. 570, 571, 625 ЦК
України, вважав недоведеним з огляду на
відсутність попереднього договору та
договору купівлі-продажу квартири, що
за своїм змістом відповідали б вимогам
ст.ст. 635, 657 ЦК України, що вищезазначена
сума була видана кредиторові боржником
в рахунок належних за договором
платежів на підтвердження зобов'язання
і на забезпечення його виконання, а
тому вважав її авансом, що належить до
стягнення. В решті вимог було
відмовлено за необгрунтованістю.

Такий висновок ґрунтується на
вимогах закону та матеріалах справи.

Відповідно до ст. 657 ЦК України
договір купівлі-продажу житлового
будинку (квартири) укладається у
письмовій формі та підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Згідно з ч. 1 ст. 635 ЦК України
попередній договір укладається у
формі, встановленої для основного
договору.

У відповідності до ст. 570 ЦК
України завдатком є грошова сума або
рухоме майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за
договором платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання. Якщо не буде встановлено, що
сума, сплачена в рахунок належних з
боржника платежів, є завдатком, вона
вважається авансом.

З урахуванням того, що попередній
договір у формі договору
купівлі-продажу будинку, а також сам
договір купівлі-продажу квартири між
сторонами не укладалися, суд дійшов
висновку, що у ОСОБА_2 не виникло
зобов'язань щодо продажу будинку, а
тому передані їй позивачем ОСОБА_5
грошові кошти в сумі 4500 доларів США є не
завдатком, а авансом і саме ця сума
підлягала стягненню з відповідача на
користь позивача.

За таких обставин, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про стягнення з відповідачки на
користь позивача суми авансового
платежу.

В свою чергу, відповідачка,
в порушення ст. ст. 10,11,60 ЦПК України не
надала суду жодних доказів щодо
порушення позивачем зобов'язань,
взятих на себе, що могло б потягти
правові наслідки, передбачені ч. 1 ст. 570
ЦК України.

Також не заслуговують на увагу і
доводи апеляційної скарги в частині
того, що позивач у позові посилався не
на ті норми права, на підставі яких
судом вирішений спір, оскільки
визначення характеру спірних
правовідносин та норми права, яка
підлягає застосуванню, відноситься до
компетенції суду. Вимоги у позовній
заяві викладені таким чином, що вони
підлягають задоволенню частково,
виходячи із характеру спірних
правовідносин і це має значення для
вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги, що
фактично між сторонами було укладено
договір оренди житла також були
предметом дослідження суду першої
інстанції як заперечення проти позову,
і їм дана належна оцінка як
необґрунтованим і недоведеним.

Таким чином, наведені в
апеляційній скарзі доводи висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Тому судова колегія
дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги та залишення ухвали
суду без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 24 вересня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий:

Судді: