Єдиний унікальний номер 267/9157/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/3438/2014
Головуючий в 1 інстанції:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2014 року

Апеляційний суд Донецької
області у складі:

головуючого судді: Курило В.П.,

суддів: Космачевської Т.В., Барсукової
О.І.,

при секретарі: Бакунець Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Донецьку апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» на рішення Гірницького
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 28 лютого 2014 року по справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось до відповідача із
зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що згідно договору б/н від 19
грудня 2005 року, укладеного між
позивачем та відповідачем, останній
отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом - 48%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Узяті на себе зобов'язання
за договором кредиту належним чином
відповідачем не виконувались і тому в
нього утворилась заборгованість яка
складається з: 3425,16 грн. -
заборгованості за кредитом, 22386,00 грн. -
заборгованості по процентам за
користування кредитом; 500,00 грн. - штрафу
(фіксована частина) та штрафу
(процентна складова) в розмірі 1290,56 грн.
Загальна сума заборгованості за
вказаним кредитним договором складає
27601,72 грн. Вказану суму, а також судові
витрати просив стягнути з ОСОБА_1 на
користь ПАТ КБ «Приватбанк».

Рішенням Гірницького районного суду м.
Макіївки Донецької області від 28
лютого 2014 року у задоволенні позовних
вимог Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- відмовлено.

З вказаним рішенням суду не погодилося
Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк «ПриватБанк» та
подало апеляційну скаргу, так як
вважає, що воно винесено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. Просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі. В
обґрунтування своїх вимог апелянт
посилається на те, що позивач звернувся
до суду у межах строків позовної
давності, оскільки у договорі сторони
досягли згоди щодо того, що термін дії
договору припиняється в момент
виконання зобов'язань сторонами, а тому
судом безпідставно застосовано
позовну давність. Зазначає також, що
кредитним договором передбачено, що
він діє протягом 12 місяців з моменту
підписання, якщо протягом цього строку
жодна сторона не проінформує іншу
сторону про припинення дії договору, то
він пролонгується автоматично на той
же строк, а картрахунок відкрито на
необмежений строк. На даний час, термін
дії кредитного договору продовжено на
новий термін, оскільки заява від
відповідача про припинення договору не
надходила.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник позивача доводи
апеляційної скарги підтримав, просив
її задовольнити.

В судовому засіданні відповідач з
доводами апеляційної скарги не
погодився, просив

залишити без змін рішення суду першої
інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи, пере-

віривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що скарга не
підлягає задоволенню

з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 11 і 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини,

на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, ухваленим на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно із роз'ясненням Пленуму
Верховного Суду України, що міститься в
п. 2 постанови «Про судове рішення у
цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009
року, рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК,
вирішив справу згідно з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин
відповідно до ст. 8 ЦПК, а також
правильно витлумачив ці норми. Якщо
спірні правовідносини не врегульовані
законом, суд застосовує закон, що
регулює подібні за змістом відносини
(аналогія закону), а за відсутності
такого - суд виходить із загальних
засад законодавства (аналогія права).

Обґрунтованим вважається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставинах, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
та заперечень,підтверджених доказами,
які були досліджені у судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також, якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено та
це вбачається з матеріалів справи, що
між ЗАТ КБ «ПриватБанк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладено
договір про надання споживчого кредиту
б/н від 19 грудня 2005 року, згідно з яким
ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 5000,00
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом - 48% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом (а. с. 7-10). В
порушення зобов'язань, позичальник не
виконує умови кредитного договору і
вимог діючого законодавства щодо
обов'язковості договору та зобов'язань,
що з нього випливають, для належного
виконання сторонами. Даний факт
підтверджується наявністю
заборгованості позичальника згідно
довідки-розрахунку заборгованості за
кредитним договором станом на 16 жовтня
2013 року (а. с. 5). Відповідно цього
розрахунку заборгованість відповідача
за договором становить 27601,72 грн., та
складається з: 3425,16 грн. -
заборгованості за кредитом, 22386,00 грн. -
заборгованості по процентам за
користування кредитом; 500,00 грн. - штрафу
(фіксована частина) та штрафу
(процентна складова) в розмірі 1290,56 грн.

Суд, відмовляючи у задоволенні позову,
виходив з того, що позивачем було
пропущено строк позовної давності.
Позовна заява ПАТ КБ «ПриватБанк»
надійшла до суду 25 грудня 2013 року, тобто
поза межами строку, встановленого ст. 257
ЦК України.

Такі висновки суду є вірними, оскільки
вони не суперечать вимогам закону та
ґрунтуються на доказах, наявних у
матеріалах справи.

Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК
України за кредитним договором банк,
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін,

спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до статті 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі

контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно Умов та Правил надання
банківських послуг, наданих
позивачем, мінімальний

обов'язковий платіж це розмір боргових
зобов'язань позичальника, які
щомісячно підлягають сплаті
позичальником на протязі строку дії
картки (а.с. 7).

Відповідно до п. 3.1.1 Правил
користування платіжною карткою строк
дії картки

вказується на лицевій стороні картки
(місяць і рік). Картка дійсна до
останнього календарного

дня зазначеного місяця (а.с. 9).

Пунктом 3.1.3 Правил встановлено, що
після закінчення строку дії
відповідна картка

продовжується Банком на новий строк
(шляхом надання клієнту картки з новим
строком дії),

якщо раніше (до початку місяця
закінчення строку дії картки) не
надійшла письмова заява держателя
картки щодо закриття карткового
рахунку, а також а умови наявності
грошових коштів

на картковому рахунку для оплати
послуг з виконання операцій по
картковому рахунку, та при дотриманні
інших умов продовження, передбачених
договором (а.с. 9 зв.ст.).

Зі змісту п. 5.4 Правил вбачається, що
строк погашення кредиту у повному
обсязі

здійснюється не пізніше останнього дня
місяця, вказаного на платіжній картці у
полі «місяць» (а.с. 9 зв.ст.).

Відповідно до п. 9.6 Умов обслуговування
вбачається, що при відсутності на
картрахунку

карти грошових коштів у розмірі,
достатньому для оплати послуг банку
для продовження дії карти та при
неотриманні грошових коштів протягом 3
місяців з моменту спливу строку дії
карти, банк стягує комісію за
обслуговування рахунку згідно діючим
тарифам. Вказана комісія стягується
банком за спливом вказаного в цьому
пункті строку, щомісячно. У разі якщо
залишок на картрахунку менше розміру
комісії, встановленому тарифами банку,
то розмір комісії за обслуговування
картрахунку встановлюється у розмірі
залишку коштів на картрахунку
отримувача. При нульовим залишку
коштів на неактивному картрахунку
карти останній закривається.

Аналіз зазначених норм дає підстави
апеляційному суду зробити висновок про
те, що

позивач мав закрити неактивний
картрахунок за умови невнесення
відповідачем відповідних сум.

З розрахунку заборгованості та
пояснень сторін видно, що відповідач
отримав кредит в

розмірі 5000,00 грн. з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки - два роки, після закінчення
цього строку нову картку не отримав, з 20
вересня 2006 року не вносить відповідні
суми в погашення отриманого кредиту
(а.с. 5). Але позивач всупереч Умов і
Правил надання банківських послуг не
закрив неактивний картрахунок та не
вирішив питання про повернення
кредиту.

Проте, позивач звернувся до суду з
вимогами про стягнення заборгованості
за кредитним

договором тільки 25 грудня 2013 року,
тобто з пропуском строку позовної
давності, передбаченого законом (а.с. 2).

Отже, аналізуючи умови договору сторін
та зміст зазначених правових норм, слід
дійти

висновку про те, що у випадку
неналежного виконання позичальником
зобов'язань за кредитним договором,
позовна давність за вимогами кредитора
про повернення кредитних коштів та
процентів за користування кредитом,
повернення яких відповідно до умов
договору визначено періодичними
щомісячними платежами, повинна
обчислюватися з моменту настання
строку погашення чергового платежу.

Відповідно до положень статті 257 та
частини 3 статті 267 ЦК України загальна
позовна

давність встановлюється тривалістю у
три роки та позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення, що було зроблено
представником відповідача в судових
дебатах під час розгляду справи судом
першої інстанції.

Враховуючи вищенаведене, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про те,

що у позивача виникло право вимагати
повернення кредиту згідно умов
договору з 20.09.2006 року.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов законного та обґрунтованого
висновку про

відмову у задоволенні позовних вимог
ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 у зв'язку
зі спливом строку позовної давності.

Інші приведені в апеляційній скарзі
доводи висновків суду не спростовують.

Аналізуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
підстав для скасування або зміни
рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги не має, доводи
апеляційної скарги необґрунтовані і не
спростовують висновків суду, тому
відповідно до частини 1 ст. 308 ЦПК
України апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню
без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 314, 315 ЦПК
України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Гірницького районного суду м.
Макіївки Донецької області від 28
лютого 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Ухвалу суду може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: