Номер провадження: 22-ц/785/4724/14
Головуючий у першій інстанції Гудіна
Доповідач Мартинова К. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Мартинової К.П.,

суддів - Кравця Ю.І., Оверіної О.В.,

за участю секретаря - Счастлівцевої
Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання осіб
такими, що втратили право користування
житлом за апеляційною скаргою
Суворовської районної адміністрації
Одеської міської ради на рішення
Суворовського районного суду м.Одеси
від 22 жовтня 2013 року,

ВСТАНОВИЛА :

У серпні 2013 року ОСОБА_3, через свого
представника ОСОБА_9, звернулась до
суду із позовною заявою до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
визнання відповідачів такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням на підставі ст. ст. 71, 72 ЖК
України.

Позивачка посилалася на те, що вона
зареєстрована та постійно мешкає в
квартирі АДРЕСА_1.

Разом з нею в квартирі зареєстровано
її донька ОСОБА_6 та онуки: ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Понад 8 років відповідачі не проживають
у вказаній квартирі, однак залишилися
зареєстрованими за зазначеною адресою.
В добровільному порядку знятись з
реєстраційного обліку відмовляються,
витрати, пов'язанні із утриманням
майна, несе лише позивачка.

Позивачка в судове
засідання не з'явилася, надала суду
заяву згідно з якою позовні вимоги
підтримала та просила позов
задовольнити і розглянути справу її
відсутності.

Відповідачі в судове
засідання не з'явилися.

Рішенням Суворовського районного суду
м.Одеси від 22 жовтня 2013 року позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання осіб
такими, що втратили право користування
житлом задоволено.

Визнано ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням квартири АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі Суворовська
районна адміністрація Одеської
міської ради просить рішення суду
змінити в частині позовних вимог про
визнання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що
втратив право користування житлом,
тому що воно ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення в цій частині,
яким відмовити ОСОБА_3 в частині
позовних вимог щодо ОСОБА_7

В решті рішення суду не оскаржується.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, заперечення на неї,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи позов в частині визнання
ОСОБА_7 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням
квартири АДРЕСА_1 суд першої інстанції
посилався на те, що відповідач в
зазначеній квартирі фактично не
проживає, а проживає за іншою адресою,
без зазначення цієї адреси.

Колегія суддів з такими висновками
суду першої інстанції не погоджується,
оскільки суд неповно з»ясував
обставини, що мають значення для
справи, неправильно застосував норми
матеріального і процесуального права,
що відповідно до п.п. 1, 4. ч. 1 ст. 309 ЦПК
України є підставами для скасування
рішення суду з ухваленням нового.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог та на підставі наданих
сторонами доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об"єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Статті 71 та 72 ЖК України, на які
посилається позивачка як на підставу
свого позову, передбачають визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням в
судовому порядку, якщо будуть надані
докази не проживання в спірному
приміщенні понад шість місяців без
поважних причин.

Позивачкою не надано жодного належного
та допустимого доказу того, що її онук
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, понад шість
місяців без поважних причин не
проживає в АДРЕСА_1.

З підстав, передбачених ч. 2 ст. 107 ЖК
України, позов не заявлявся.

Крім того встановлено, що
розпорядженням Суворовської районної
адміністрації № 172р від 25.03.2009 року
опікуном неповнолітнього ОСОБА_7
призначена ОСОБА_10 та встановлено
місце проживання дитини за місцем
проживання опікуна: АДРЕСА_4.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 247 СК України
дитина, над якою встановлено опіку або
піклування, має право на збереження
права користування житлом, в якому вона
проживала до встановлення опіки та
піклування.

Відповідно до ст. 71 ЖК України жиле
приміщення зберігається за тимчасово
відсутнім наймачем або членами його
сім»ї понад шість місяців, у випадку
влаштування дитини на виховання до
родичів, опікуна чи піклувальника, у
прийомну сім»ю, дитячий будинок
сімейного типу, заклад для дітей сиріт
та дітей, позбавлених батьківського
піклування, - протягом усього часу їх
перебування у родичів, опікуна чи
піклувальника, прийомній сім»ї,
дитячому будинку сімейного типу,
закладів для дітей сиріт, позбавлених
батьківського піклування.

Однак, зазначені вимоги закону судом не
враховано при розгляді справи, до
участі у справі орган опіки та
піклування Суворовської районної
державної адміністрації залучений не
був.

При встановлених обставинах колегія
суддів прийшла до висновку про
відсутність підстав, передбачених ст. 71
ЖК України, та з яких заявлено позов,
для визнання неповнолітнього ОСОБА_7
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 305, 307, 309 ч. 1 п.1,
4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Суворовської
районної адміністрації Одеської
міської ради задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 22 жовтня 2013 року в частині
визнання ОСОБА_7 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням
скасувати, ухвалити нове рішення в цій
частині вимог.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3
про визнання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1,
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з
дня набрання ним законної сили.

Головуючий
К.П.
Мартинова

Судді
Ю.І.
Кравець

О.В.
Оверіна