Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2014 р.
м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у
складі:

головуючого - судді
Дяченко В.Г.,

при секретарі
Чопик М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Суворовської районної адміністрації
ОМР до ОСОБА_1 про виселення, зустрічним
позовом ОСОБА_1 до Суворовської
районної адміністрації Одеської
міської ради, третя особа -
Суворовський РВ ГУ ДМС України в
Одеській області про визнання права
користування житлом, зобов'язання
вчинити певні дії, вселення

В С Т А
Н О В И В:

Представник позивача звернувся до
суду з вимогою про виселення
відповідача з квартири АДРЕСА_1 та
стягнення з нього судових витрат.

Відповідач заявив зустрічний позов
про визнання права користування
квартирою АДРЕСА_1 зобов'язання
здійснити реєстрацію та вселення.

Первісний позов мотивується тим, що
будинок АДРЕСА_1 в м.Одесі є комунальною
власністю Одеської міської ради та
знаходиться в оперативному управлінні
в позивача. Особовий рахунок на
квартиру відкрито на ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 року. В квартирі ніхто не
зареєстрований, квартира не
приватизована. Відповідач самовільно
зайняв квартиру та безпідставно мешкає
в ній. Відповідач постійно проживає та
зареєстрований в АДРЕСА_3 що
підтверджується довідкою Ф-1.
відповідач не має ордеру на зайняття
спірного житлового приміщення.
Тривалість користування самовільно
зайнятим приміщенням не породжує
будь-яких прав на нього.

Зустрічний позов мотивується тим,
що в 2003 році відповідач, за згоди ОСОБА_2
вселився до квартири АДРЕСА_1, вів з ним
спільне господарство, мав взаємні
права та обов'язки як член сім'ї
наймача, сплачував за комунальні
послуги, що підтверджується
квитанціями. В зазначеній квартирі
знаходяться речі відповідача.

ОСОБА_2, за життя, обіцяв дати згоду
на реєстрацію відповідача в спірній
квартирі, але не встиг бо хворів, а
потім помер.

Вищевказані обставини доведені
відповідачем та встановлені в рішенні
Суворовського районного суду м.Одеси
від 23.01.2013 року.

В судовому засіданні сторони
підтримали свої позови та заперечували
проти висунутих вимог.

Третя особа в судове засідання не
з'явилась, повідомлялась належним
чином.

Судом встановлено:

Сторонами визнано, що відповідач
займає квартиру АДРЕСА_1.

Особовий рахунок на квартиру НОМЕР_2
відкрито на ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.6,15), який вселився
по ордеру ИР№1461 від 31.01.1990 року (а.с.21).

Згідно довідки б/н від 17.01.2013 року, про
склад сім'ї та реєстрацію, відповідач
зареєстрований та проживає в АДРЕСА_3
(а.с.19).

Рішення Суворовського районного суду
м.Одеси від 23.01.2013 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до
Суворовської районної адміністрації
ОМР про визнання права користування
житлом, визнання наймачем житлового
приміщення, зобов'язання укладення
договору найму житлового приміщення,
яким визнано за ОСОБА_1 право
користування та наймачем квартири
АДРЕСА_1 - скасовано рішенням
Апеляційного суду Одеської області від
17.04.2013 року (а.с.12).

Територіальна громада м.Одеси у
особі Одеської міської ради є
власником спірного майна, так як,
згідно ст.327 ЦК України, управління
майном, що є у комунальній власності,
здійснюють безпосередньо
територіальна громада та утворені нею
органи місцевого самоврядування.

Статтею 47 Конституції України
закріплено право кожного громадянина
України на житло. Ніхто не може бути
примусово позбавлений житла інакше як
на підставі закону за рішенням суду.

Згідно з ч.3 ст.9 ЖК України, ніхто не
може бути виселений із займаного
жилого приміщення інакше як з підстав і
в порядку, передбачених законом.

Частиною першою ст.109 ЖК України
визначено, що виселення із займаного
приміщення допускається з підстав,
установлених законом. Виселення
проводиться добровільно або в судовому
порядку.

Відповідно до ч.3 ст.116 ЖК України
осіб, які самоправно зайняли жиле
приміщення, виселяють без надання
іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст.52 ЖК України, жилі
приміщення в будинках відомчого
житлового фонду надаються
громадянам за спільним
рішенням адміністрації і
профспілкового комітету
підприємства, установи, організації,
затвердженим виконавчим комітетом
районної, міської, районної в місті,
селищної, сільської Ради народних
депутатів, а у випадках, передбачених
Радою Міністрів СРСР, - за
спільним рішенням адміністрації і
профспілкового комітету з наступним
повідомленням виконавчому
комітетові відповідної Ради
народних депутатів про надання жилих
приміщень для заселення.

Оскільки єдиною підставою для
вселення є ордер, який видається на
підставі рішення виконавчого комітету
відповідної ради, згідно ст.58 ЖК
України, то заселення жилих приміщень
без ордера вважатися самоуправним.

В судовому засіданні достовірно
встановлено, що відповідачу ордер на
право вселення в житлове приміщення не
видавався, він самовільно, без
дозволяючи документів вселився в
спірну квартиру, яку займає і на даний
час, також зареєстрований за іншою
адресою та має інше жиле приміщення для
проживання.

З огляду на зазначене у відповідача
не має законних підстав для визнання за
ним права користування квартирою
АДРЕСА_1 зобов'язання здійснити
реєстрацію та вселення, тому
зустрічний позов є необґрунтованим та
таким, що не підлягає задоволенню.

Первісний позов суд визнає таким, що
ґрунтується на законі та підлягає
задоволенню.

Судові витрати підлягають
розподіленню відповідно до вимог ст.88
ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10,11,57-59,60,61,88,209,212,214-215
ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Суворовської
районної адміністрації Одеської
міської ради до ОСОБА_1 про виселення -
задовольнити.

Виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, з
квартири АДРЕСА_2, без надання іншого
житла.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1), на користь
Суворовської районної адміністрації
Одеської міської ради судові витрати в
сумі 243,60 гривень.

В позовних вимогах ОСОБА_1 до
Суворовської районної адміністрації
ОМР, третя особа - Суворовський РВ ГУ
ДМС України в Одеській області про
визнання права користування житлом,
зобов'язання вчинити певні дії,
вселення - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Одеської області
через суд Суворовського району м.Одеси
в 10-денний строк з дня проголошення.

Суддя:
В.Г. Дяченко