Провадження № 2/712/176/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2014 року Соснівський
районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді -
Марцішевської О.М.

при секретарі -
Снігурській Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення
земельного сервітуту,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, посилаючись на те, що
являється власником 2/5 частини
домоволодіння по АДРЕСА_1 на підставі
договору дарування від 30.08.1995р. та
земельної ділянки площею 0,0277 га по
АДРЕСА_1, кадастровий номер :06:032:0039
згідно з Державним актом про право
власності від 10.07.2005р., ОСОБА_2 є
власником 3/5 частини вказаного
домоволодіння на суміжної земельної
ділянки площею 0,0329 га по АДРЕСА_1,
кадастровий номер :06:032:0028 згідно з
державним актом про право власності
від 21.03.2011р. Спільна межа між земельними
ділянками сторін проходить по стіні
належної позивача частини житлового
будинку А-1 з прибудовами - приміщень 2-6,
2-7, 2-8. Між сторонами виник спір щодо
встановлення земельного сервітуту для
проходу позивача по ділянці
відповідачки для обслуговування
належної частини житлового будинку з
прибудовами. Просить суд встановити
йому земельноий сервітут стосовно
ділянки ОСОБА_2 для обслуговування та
поточного ремонту належної позивачу
частини будинку.

В судовому засіданні позивач та
його представник ОСОБА_3 позовні вимоги
підтримали та просили задоволити.
Позивач просив встановити безоплатний
сервітут на ділянці відповідачки по ІІ
варіанту висновку експертизи від №
29/СЕ від 12.12.2013 року 23 кв.м для надання
можливості обслуговування позивачем
своєї частини будинку, вказували, що
позивач неодноразово звертався з такою
вимогою безпосередньо до відповідачки,
остання відмовилась вирішити в
добровільному порядку дане питання,
при встановленні такого сервітуту не
буде порушуватись право власника
ділянки, також позивач не має
можливості задовольнити свою потребу у
користуванні своїм майном інакше як
установленням такого сервітуту.

Представник відповідача ОСОБА_4 в
судовому засіданні позов не визнала,
вказувала, що відповідачка є власником
ділянки та не може бути зобов'язана
допускати на ділянку позивача,
відносини між сторонами неприязні.
Встановлення сервітуту може бути лише
платним, не преедаватись іншим особам,
також на відстані 1 метр від стіни
будинку необхідно встановити паркан з
двома входами за рахунок обох сторін.

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного.

Відповідно до ст.317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном. Діяльність власника може бути
обмежена або власника може бути
зобов'язано допустити до користування
його майном інших осіб лише у випадках
і в порядку, встановлених законом. (ч.7
ст.319 ЦК України).

Відповідно до ст.98 ЗК України право
земельного сервітуту - це право
власника або землекористувача
земельної ділянки на обмежене платне
бо безоплатне користування чужою
земельною ділянкою (ділянками).
Земельні сервітути можуть бути
постійними і строковими. Встановлення
земельного сервітуту не веде до
позбавлення власника земельної
ділянки, щодо якої встановлений
земельний сервітут, прав володіння,
користування та розпорядження нею.
Земельний сервітут здійснюється
способом, найменш обтяжливим для
власника земельної ділянки, щодо
якої він встановлений.

Сутність права на чужу річ полягає у
встановленні спеціального режиму щодо
речі (частина п'ята статті 403 ЦК) та
наданні особливого захисту володільцю
сервітуту (частина шоста статті 403 ЦК), в
тому числі встановленні спеціальних
випадків його припинення (стаття 406 ЦК).

Визначення змісту та види права
земельного сервітуту і порядок його
встановлення закріплено в статтях 98, 99,
100 ЗК.

Згідно ст.99 ЗК України власники або
землекористувачі земельних ділянок
можуть вимагати встановлення таких
земельних сервітутів: право проходу та
проїзду на велосипеді; право проїзду на
транспортному засобі по наявному шляху
та інші земельні сервітути.

Судом встановлено, що позивач є
власником площею 0,0277 га по АДРЕСА_1,
кадастровий номер :06:032:0039 згідно з
Державним актом про право власності
від 10.07.2005р., суміжної з земельною
ділянкою площею 0,0329 га по АДРЕСА_1, яка
належить на праві власності
відповідачці кадастровий номер
:06:032:0028 згідно з державним актом
про право власності від 21.03.2011р.

Сторони також є співвласниками
житлового будинку по АДРЕСА_1, позивач
- в частці 2/5, відповідач - 3/5 частини.

У відповідності до державних актів
межа між земельними ділянок
співвласників відрізком 11,35 м
проходить по стіні прибудов до
житлового будинку літ.а, а2, А1-1, в
зв'язку з чим відносно належної
позивачу частини будинку порушені
вимоги державних будівельних норм ДБН
360-92**, якими передбачено, що мінімальна
відстань для догляду за будинками і
здійснення поточного ремонту повинна
становити не менше 1 метра.

Оскільки межа належної відповідачці
ділянки проходить по стіні частини
будинку, яка належить відповідачу, для
проходу позивача на ділянку
відповідачки для обслуговування чи
поточного ремонту стіни будинку
необхідним є встановлення земельного
сервітуту. Згідно пояснень сторін,
позивач неодноразово з такою вимогою
звертався безпосередньо до
відповідача з метою вирішення питання
між сторонами в добровільному порядку,
однак відповідач заперечує наявність
законних підстав для обтяження її
ділянки встановленням безоплатного
сервітуту.

Надання позивачу можливості згідно
державних будівельних норм
обслуговувати свою частину будинку
неможливе без обтяження сервітутом
ділянки відповідачки на право проходу
для обслуговування та поточного
ремонту будинку, що підтверджено
висновком експерта № 29/СК від 12.12.2013р.
Таким чином доведені обставини
необхідності встановлення сервітуту, а
також того, що єдино можливим способом
задоволення потреб позивача на
обслуговування частини будинку по
межі з ділянкою відповідачки є саме
встановлення сервітуту. Інакше як
установленням такого сервітуту
позивач не має можливості
задовольнити свою потребу у
користуванні своїм майном.

Висновком експерта № 29/СК від 12.12.2013р.
передбачено Варіант І встановлення
сервітуту площею 12,35 кв.м, а також
варіант ІІ площею 23 кв.м. За наявності
кількох варіантів сервітуту на думку
суду найменш обтяжливим є варіант І
площею 12,35 кв.м для догляду та
здійснення поточного ремонту будинку
шириною 1 метр та довжиною 12,35 м.

Що стосується посилання позивача, що
при даному варіанті сервітуту не буде
забезпечуватись його доступ до
газопроводу, допуск спеціалістів
газової служби до газопроводів для
проведення технічного обслуговування
та ремонту повинні забезпечувати
співвласники будинку невідкладно за
вимогою даних служб.

Встановлення сервітуту за варіантом І
для догляду та здійснення поточного
ремонту будинку не призведе до
позбавлення відповідачки як власника
земельної ділянки, щодо якої
встановлений сервітут, права
користування, володіння та
розпорядження своєю власністю, тому
внаслідок установлення сервітуту не
буде порушуватись право власника
земельної ділянки. Також встановлення
земельного сервітуту відповідає
цільовому призначенню земельної
ділянки, щодо якої встановлений
сервітут - для обслуговування
житлового будинку.

Для менш обтяжливого способу
користування сервітутом сторони
погодились за спільні кошти у рівних
частках встановити огорожу на
земельній ділянці відповідачки за її
згодою по межі конфігурації
встановлення сервітуту з двома входами
для кожної з сторін.

Суд виходить з того, що зазначений
сервітут встановлюється на користь
власника 2/5 частини житлового будинку
по АДРЕСА_1, яким на даний час є ОСОБА_1
та не може бути переданий позивачем
іншим особам, які не є співвласниками
будинку. Відповідно до ч.1 ст.101 ЗК
України, ч.6 ст.403 ЦК України дія
земельного сервітуту зберігається у
разі переходу прав на земельну ділянку,
щодо якої встановлений земельний
сервітут до іншої особи.

Що стосується доводів відповідачки про
необхідність встановлення плати за
сервітут, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог частини третьої
статті 403 ЦК особа, що користується
сервітутом, зобов'язана вносити плату
за користування майном, якщо інше не
встановлено договором, законом,
заповітом або рішенням суду.
Визначення плати належить до
компетенції сторін. Безкоштовне
використання сервітуту має бути
встановлено в договорі, законі або
рішенням суду. Отже, власник земельної
ділянки не вправі вимагати плати за
користування сервітутом лише у тому
разі, якщо необхідність його
встановлення прямо закріплена в
законі.

Державними будівельними нормами ДБН
360-92** передбачено, що мінімальна
відстань для догляду за будинками і
здійснення поточного ремонту має
становити не менше 1 метра, таким чином
зазначеними нормативним актом
передбачена необхідність встановлення
сервітуту 1 метр для обслуговування
позивачем належної йому частини
житлового будинку, отже вимога
відповідачки установити плату за
користування сервітутом не
грунтується на законі.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення частково.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.10, 60, 212-215, 218, ЦПК України, ст.ст.90, 91
ЗК УРСР 1970 р., 96, 99, 103, 116, 118, 120, 128 ЗК
України, ст.3,11, 364 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Встановити співвласнику 2/5 частини
житлового будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_1
сервітут для догляду та здійснення
поточного ремонту частини житлового
будинку шириною 1,0м. площею 12,35 кв.м на
належній ОСОБА_2 земельній ділянці
площею 0,0329 га по АДРЕСА_1, кадастровий
номер :06:032:0028 згідно варіанту І
висновку № 29/СЕ судової
будівельно-технічної експертизи від 12
грудня 2013 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Черкаського
апеляційного суду через суд першої
інстанції в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ