ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ
СПРАВ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року м.
Київ Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Червинської М.Є.,

Лесько А.О., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом міжрайонного
природоохоронного прокурора Київської
області в інтересах держави в особі
Державної інспекції з контролю за
використанням і охороною земель у
Київській області, Макарівської
районної державної адміністрації
Київської області до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання
недійсними державних актів про право
власності на земельні ділянки та
повернення земельних ділянок до
державної власності; за зустрічним
позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
до Макарівської районної державної
адміністрації Київської області про
визнання розпорядження незаконним та
його скасування за касаційною скаргою
заступника прокурора Київської
області на заочне рішення
Макарівського районного суду
Київської області від 30 серпня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 2 грудня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2009 року міжрайонний
природоохоронний прокурор Київської
області в інтересах держави, в особі
державної інспекції з контролю за
використанням і охороною земель у
Київській області, Макарівської
районної державної адміністрації
Київської області, звернувся до суду з
указаним позовом, посилаючись на те, що
міжрайонною природоохоронною
прокуратурою Київської області
проведено перевірку додержання вимог
земельного законодавства на території
Макарівського району Київської
області при отриманні у власність
членами фермерських господарств
земельних ділянок та встановлено, що у
порушення ст. ст. 3, 13 Закону
України «Про фермерське господарство»,
за відсутності родинних зв'язків
голови фермерського господарства
«Лісове плесо» з відповідачами по
справі, розпорядженням Макарівської
районної державної адміністрації від 22
лютого 2006 року «Про приватизацію
земельних ділянок у розмірі земельної
частки (паю) членами фермерського
господарства «Лісове плесо» в межах
Королівської сільської ради
Макарівського району земельні ділянки
з користування фермерського
господарства передано їм у власність
спірні земельні ділянки, загальною
площею 22,953 га. При цьому, вказано, що на
зазначене розпорядження міжрайонною
природоохоронною прокуратурою
Київської області внесено протест, за
результатами розгляду якого незаконне
розпорядження скасовано. Разом із цим,
на підставі незаконного розпорядження
Макарівської районної державної
адміністрації від 22 лютого 2006 року на
ім'я відповідачів 27 лютого 2006 року
видані державні акти на право
власності на земельні ділянки в межах
Королівської сільської ради
Макарівського району Київської
області, які підлягають скасуванню, а
земельні ділянки підлягають
поверненню до земель державної
власності.

У березні 2013 року ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулися до суду із
зустрічним позовом, у якому просили
визнати незаконним та скасувати
розпорядження Макарівської районної
державної адміністрації від 23 січня 2009
року, посилаючись на те, що спірне
розпорядження є незаконним та прийняте
з порушенням норм чинного
законодавства. Також зазначено, що
такої підстави припинення права
власності на земельну ділянку, як
скасування рішення органу виконавчої
влади, на підставі якого було видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку, чинним
законодавством не передбачено.

Заочним рішенням Макарівського
районного суду Київської області від 30
серпня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Київської
області від 2 грудня 2013 року, в
задоволенні позову міжрайонного
природоохоронного прокурора Київської
області, який діє в інтересах держави в
особі Державної інспекції з контролю
за використанням і охороною земель у
Київській області, Макарівської
районної державної адміністрації
Київської області, відмовлено.
Зустрічний позов ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 - задоволено. Визнано
незаконним та скасовано розпорядження
Макарівської районної державної
адміністрації Київської області від 23
січня 2009 року. Вирішено питання про
судовий збір.

У касаційній скарзі прокурор Київської
області просить скасувати судові
рішення, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, та ухвалити нове
рішення про задоволення основного
позову та відмову у задоволенні
зустрічного позову.

Заслухавши доповідь судді судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені в скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Вирішуючи спір, суди виходили із того,
що на підставі розпорядження
Макарівської районної державної
адміністрації від 22 лютого 2006 року
відповідачам видані державні акти про
право власності на земельні ділянки,
якими посвідчене набуте ними право
власності, відтак, розпорядження
державної адміністрації вичерпало
свою дію фактом його виконання і після
цього воно не могло бути скасоване
самою державною адміністрацією, тобто
розпорядження Макарівської районної
державної адміністрації від 23 січня 2009
року про скасування свого попереднього
розпорядження про передачу спірних
земельних ділянок у власність
відповідачам є незаконним; визнання
недійсним державного акта як самого по
собі правовстановлюючого документа не
передбачено чинним законодавством.

Проте з такими висновками судів
погодитись не можна.

Судами встановлено, що 22 лютого 2006 року
розпорядженням Макарівської районної
державної адміністрації Київської
області затверджено технічну
документацію із землеустрою щодо
складання державних актів на право
власності на землю членам фермерського
господарства «Лісове плесо» в розмірі
середньої частки (паю) для ведення
фермерського господарства в межах
Королівської сільської ради
Макарівського району Київської
області та передано безоплатно у
власність, зокрема, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 земельні ділянки
(а.с. 8).

На підставі указаного розпорядження 27
лютого 2006 року на ім'я відповідачів
видані державні акти на право
власності на земельні ділянки (а.с. 10 -
16).

23 січня 2009 року розпорядженням
Макарівської районної державної
адміністрації Київської області, на
виконання протесту прокурора
міжрайонної природоохоронної
прокуратури Київської області,
розпорядження Макарівської районної
державної адміністрації Київської
області від 22 лютого 2006 року скасовано
(а.с. 9).

Згідно постанови Бородянського
районного суду Київської області від 2
вересня 2011 року про закриття
кримінальної справи у зв'язку із
закінченням строків позовної давності
вбачається, що внаслідок неналежного
виконання ОСОБА_8, як головою
фермерського господарства «Лісове
плесо», своїх службових обов'язків
розпорядженням голови Макарівської
районної державної адміністрації
Київської області земельні ділянки
передані у власність відповідачів, чим
спричинені збитки державі на суму 857 077
грн. 26 коп. (а.с. 58).

Частинами першою та другою ст. 116 ЗК
України визначено, що громадяни і
юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішеннями органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом. Набуття права власності на
землю громадянами та юридичними
особами здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування.

Отже, указаним положенням визначено
правові підстави набуття громадянами і
юридичними особами права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності. Такими
підставами є рішення органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом або за
результатами аукціону.

Право власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом (частина
перша статті 126 ЗК України).

Таким чином, державні акти на право
власності на земельні ділянки є
документами, що посвідчують право
власності й видаються на підставі
відповідних рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень.
У спорах, пов'язаних із правом
власності на земельні ділянки,
недійсними можуть визнаватися як
зазначені рішення, на підставі яких
видано відповідні державні акти, так і
самі акти на право власності на
земельні ділянки

Така правова позиція висловлена в
постанові Верховного Суду України від
19 червня 2013 року № 6-57цс13, яка в силу ст.
360-7 є обов'язковою для судів.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК
України захист прав громадян та
юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом: визнання прав;
відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав; визнання угоди
недійсною, визнання недійсними рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків;
застосування інших, передбачених
законом способів.

Посилання судів на те, що перелік
підстав припинення права власності на
земельну ділянку міститься в статті 40
ЗК України і він є вичерпним, не може
бути підставою для відмови в позові,
оскільки статтею 140 ЗК України
встановлено перелік підстав
припинення права власності на земельну
ділянку для випадків, коли право
власності набуто в установленому
законом порядку.

Разом з тим, за положеннями ст. 155 ЦК
України акт органу влади щодо надання
земельної ділянки може бути скасовано
за умов визначених цією статтею,
зокрема за умови порушення прав щодо
володіння, користування та
розпорядження земельною ділянкою.

Отже, при розгляді справи, у тому числі
у випадку скасування розпорядження про
надання земельної ділянки, суд має
встановити які порушення було допущено
при наданні земельної ділянки та чи
порушено будь чиї права.

Однак, при прийнятті оскаржуваних
рішень, суди у порушення вимог
ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України не
перевірили та не встановили чи
ґрунтується на законі розпорядження
Макарівської районної державної
адміністрації Київської області від 22
лютого 2006 року «Про затвердження
технічної документації із землеустрою
щодо складання державних актів на
право власності на землю членам
фермерського господарства «Лісове
плесо» в розмірі середньої частки (паю)
для ведення фермерського господарства
в межах Королівської сільської ради
Макарівського району Київської
області», а обмежилися лише тим, що
Макарівська районна державна
адміністрація у подальшому незаконно
скасувала своє розпорядження.

Разом з тим, захист прав позивача, який
вважає себе власником захист можливий
шляхом задоволення віндикаційного
позову, якщо є підстави, передбачені ст.
388 ЦК України, які дають право
витребувати майно у добросовісного
набувача.

Оскільки судами допущені порушення
норм матеріального і процесуального
права, що унеможливили встановлення
фактичних обставин, які мають значення
для правильного вирішення справи,
судові рішення підлягають скасуванню з
передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу заступника прокурора
Київської області задовольнити
частково.

Рішення Макарівського районного суду
Київської області від 30
серпня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Київської області від
2 грудня 2013 року скасувати, справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник Судді:Б.І.
Гулько А.О. Лесько М.Є. Червинська В.А.
Черненко