20 травня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого: Качана В.Я.
Суддів: Барановської Л.В.,
при секретарі: Мікітчак
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
позивача ОСОБА_1 на рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 02 квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі третьої
особи: ОСОБА_3 про стягнення коштів на
утримання повнолітньої дитини на час
У січні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
коштів на утримання повнолітньої
дитини на час навчання шляхом
перерахування коштів на адресу
навчального закладу, де навчається
ОСОБА_3, з ОСОБА_1 - ј, а з ОСОБА_2 - ѕ від
суми, що належить сплаті на навчальний
рік до досягнення ОСОБА_3 23 років або
припинення навчання в навчальному
закладі з денною формою навчання;
стягнення аліментів щодо утримання
сина з батьків у наступному
співвідношенні - ОСОБА_1 - ј, ОСОБА_2 - ѕ
частини, виходячи із прожиткового
мінімуму для фізичної тособи
відповідного віку шляхом
перерахування належних коштів на
особовий рахунок ОСОБА_3 до досягнення
ним 23 років або припинення навчання;
здійснення витрат, пов'язаних з іншими
обставинами солідарно за письмовим
повідомленням їх сина; забезпечення
умов для проживання сина належним
чином здійснюючи сплату за його
проживання; стягнення коштів у розмірі
11 041,60 грн. як Ѕ частини додаткових
Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 02 квітня 2014 року у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1
просить суд скасувати рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 02 квітня 2014 року та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги.

Справа 754/20089/13-ц № апеляційного
провадження: 22-ц/796/6771/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Шевчук
О.П.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Качан В.Я.В обґрунтування
своїх вимог апелянт посилається на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь головуючого,
пояснення осіб, які з'явились в судове
засідання, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що з
15.04.1989 року по 21.10.2013 року сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі,
від якого мають дітей: ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_3 навчається у Київському
технікумі готельного господарства, з
терміном закінчення навчання 30.06.2015
року, з позивачем не проживає.

Із рішення Деснянського районного суду
м. Києві від 05.11.2013 року вбачається, що
позивач добровільно виконує свій
обов'язок щодо утримання сина, який
навчається.

Згідно ст. 199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. ст. 185, 187 СК України
той з батьків, з кого присуджено
стягнення аліментів на дитину, а також
той з батьків, до кого вимога про
стягнення аліментів не була подана,
зобов'язані брати участь у додаткових
витратах на дитину, що викликані
особливими обставинами (розвитком
здібностей дитини, її хворобою,
каліцтвом тощо). Один із батьків може
подати заяву за місцем роботи, місцем
виплати пенсії, стипендії про
відрахування аліментів на дитину з
його заробітної плати, пенсії,
стипендії у розмірі та на строк, які
визначені у цій заяві.

Із Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів» №
3 від 15.05.2006 року вбачається, що до
передбаченої ст. 185 СК участі в
додаткових витратах на утримання
дитини, викликаних особливими
обставинами (розвитком її здібностей,
хворобою, каліцтвом тощо), можна
притягати лише батьків. У цих випадках
ідеться про фактично зазнані або
передбачувані витрати, тому їх
необхідно визначати у твердій грошовій
сумі.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
позовних вимог, оскільки позивач не
позбавлений права реалізувати свої
батьківські обов'язки щодо утримання
сина, а доказів щодо позовних вимог про
стягнення із ОСОБА_2коштів на утримання
повнолітнього сина на час навчання
позивачем не надано.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
відповідає обставинам справи та
доказам у справі, підстави для його
скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 02 квітня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі
третьої особи: ОСОБА_3 про стягнення
коштів на утримання повнолітньої
дитини на час навчання залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: