У Х В А Л А

Іменем України

28 квітня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П.
(доповідача),

суддів: Ігнатюка Б.Ю. і Мацунича М.В.,

при секретарі: Саварина Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Рахівського районного суду від 03
лютого 2014 р. за позовною заявою ОСОБА_2
до управління Міністерства внутрішніх
справ України в Івано-Франківській
області про визнання дій і
бездіяльності неправомірними та
відшкодування матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернулася у суд із позовом до
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Івано-Франківській
області (надалі - УМВС) у грудні 2013 р.

Просила визнати дії і бездіяльність
відповідача неправомірними та на
підставі ст. 1177 ЦК України стягнути з
нього на її користь 850110 грн. вартості
автомобіля.

На обґрунтування зазначала, що 03.08.2012 р.
невідомі особи викрали в неї
автомобіль марки Тойота-200, державний
номер НОМЕР_1, 2012 р. випуску. У червні 2013
р. із відповіді прокуратури
Івано-Франківської області довідалась,
що 06.08.2012 р. за фактом незаконного
заволодіння її транспортним засобом
була порушена кримінальна справа № 328984
за ознаками злочину, передбаченого ч.3
ст. 289 КК України.

06.10.2012 р. слідчий Івано-Франківського МВ
УМВС виніс постанову про зупинення
досудового слідства через
невстановлення особи, яка вчинила
злочин.

17.06.2013 р. міською прокуратурою
матеріали кримінальної справи були
повернуті Івано-Франківському МВ УМВС
для внесення відомостей до ЄРДР і
подальшої організації досудового
розслідування.

30.07.2013 р. вона звернулась до
Івано-Франківського МВ УМВС із заявою
про видачу копій указаних постанов,
однак належної відповіді не отримала
дотепер.

Рішенням Рахівського районного суду
від 03.02.2014 р. у задоволенні позовної
вимоги про відшкодування шкоди
відмовлено, а ухвалою цього ж суду від
03.02.2014 р. провадження у справі в частині
позовної вимоги про визнання дій і
бездіяльності УМВС неправомірними
закрито на підставі ст.205 ч.1 п.1 ЦПК
України (а.с.32-33).

Апелянт просить скасувати лише рішення
суду та ухвалити нове про повне
задоволення позову. Доводить про
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права. Указує, що суд не
взяв до уваги факт зупинення
досудового слідства та не дав правової
оцінки слідчому, в провадженні якого
знаходиться кримінальна справа.

Суд першої інстанції виходив із
недоведеності позовної вимоги про
відшкодування матеріальної шкоди
через відсутність доказів у
підтвердження вартості автомобіля і
його належності саме позивачу, а також
даних про неможливість установити
особу, яка вчинила злочин.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення - залишенню без змін, з таких
мотивів.

Згідно з положеннями ст. 1177 ЦК України
шкода, завдана фізичній особі, яка
потерпіла від кримінального
правопорушення, відшкодовується
відповідно до закону. Шкода, завдана
потерпілому внаслідок кримінального
правопорушення, компенсується йому за
рахунок Державного бюджету України у
випадках та порядку, передбачених
законом.

Як видно з матеріалів справи, 06.08.12 р.
УМВС була порушена кримінальна справа
№ 328984 за фактом незаконного
заволодіння транспортним засобом -
автомобілем марки «Toyota» моделі «Land Cruizer
200», реєстраційний номер НОМЕР_1 за
ознаками злочину, передбаченого ст. 289
ч.3 КК України.

17.06.13 р. прокуратурою м.
Івано-Франківська матеріали вказаної
кримінальної справи повернуто УМВС для
внесення відомостей до ЄРДР згідно зі
ст. 214 нового КПК України та подальшої
організації досудового розслідування
(а.с.3).

Позивачка не надала доказів про
визнання її потерпілою у кримінальній
справі.

До того ж, на день розгляду спору судом
умови та порядок відшкодування шкоди
за ст. 1177 ЦК України законом не
встановлені.

У контексті наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції ухвалив
законне та обґрунтоване рішення.
Неправильного застосування норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення, не встановлено.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для скасування оскарженого
рішення, оскільки зводяться до питання
неправомірності дій УМВС, а з цього
приводу провадження у справі закрито.
Відповідна ж ухвала суду не оскаржена.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1
п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

2. Рішення Рахівського районного
суду від 03 лютого 2014 р. залишити без
змін.

3. Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: