УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року
м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Умнової О.В., Савченко В.О., Фаловської
І.М., Гримич М.К., Висоцької В.С., Умнової
О.В., розглянувши у попередньому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_6 до приватного
підприємства «Спеціалізоване
підприємства «Юстиція», відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
м. Києві, ОСОБА_7, третя особа:публічне
акціонерне товариство «Ерсте Банк» про
визнання недійсними результатів
прилюдних торгів, за касаційною
скаргою ОСОБА_7 на рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 22 жовтня 2013
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 26 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_6 звернулась до
суду з позовом до приватного
підприємства «Спеціалізоване
підприємства «Юстиція», відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
м. Києві, ОСОБА_7, третя особа:публічне
акціонерне товариство «Ерсте Банк» про
визнання недійсними результатів
прилюдних торгів з продажу квартири
АДРЕСА_1

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 22 жовтня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду м.
Києва від 26 грудня 2013 року, у
задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_7, не погоджуючись з рішенням та
ухвалою судів попередніх інстанцій,
звернувся з касаційною скаргою, в якій,
посилаючись на невірне застосування
судами норм матеріального та порушення
норм процесуального права, просив їх
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позову ОСОБА_6

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Із матеріалів справи встановлено, що
оскаржувані судові рішення ухвалені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги
цих висновків не спростовують.

Судами попередніх інстанцій повно
встановлені фактичні обставини справи
на основі об'єктивної оцінки наданих
сторонами доказів та вірно застосовані
норми матеріального права до спірних
правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку
законності та обґрунтованості рішення
суду першої інстанції. Належним чином
перевірив встановлені судом фактичні
обставини справи з урахуванням
зібраних доказів та дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про її відхилення та залишення без змін
рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 22 жовтня 2013 року та ухвали
апеляційного суду м. Києва від 26 грудня
2013 року, оскільки вони є законними та
обґрунтованими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Оболонського районного
суду м. Києва від 22 жовтня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26
грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич В.С. Висоцька О.В.
Умнова