Справа № 148/6512/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2014 року
Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі: головуючого судді
Ковганича С.В.

при секретарі
Носулько К.П.

з участю позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

представника відповідача
Лишака І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Тульчина
цивільну справу за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_1 до ПрАТ «Зернопродукт МХП»,
Київська область, м. Миронівка, вул.
Елеваторна, 1, третьої особи - відділу
Держземагенства у Тульчинському
районі про визнання недійсним
договорів оренди землі № 184/2005-Г-Т-В та
№ 185/2005-Г-Т-В від 24.10.2005 року,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулись ОСОБА_4, ОСОБА_1 з
позовною заявою до ПАТ «Зернопродукт
МХП», третя особа - відділ Державного
агентства земельних ресурсів у
Тульчинському районі Вінницької
області, про визнання недійсними
договорів оренди земельних ділянок та
зобов'язання скасувати державну
реєстрації договорів оренди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивачі 24.10.2005 уклали договори оренди
земельних ділянок № 184/2005-Г-Т-В, №
185/2005-Г-Т-В з ТОВ «Зернопродукт» строком
на 15 років, а відповідач зобов'язався
сплачувати орендну плату за
користування земельними ділянками.
Вказані земельні ділянки передані
відповідачу відповідно до актів
приймання-передачі об'єкта оренди без
зазначення дати.

Згідно вимог ч. 2 ст. 15 Закону України
«Про оренду землі», відсутність у
договорі оренди землі однієї з
істотних умов, передбачених цією
статтею, а також порушення вимог статей
4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для
відмови в державній реєстрації
договору оренди, а також для визнання
договору недійсним відповідно до
Закону.

Відповідно до ч. 1 ст.15 Закону України
«Про оренду землі», що істотними
умовами договору оренди є: об'єкт
оренди (кадастровий номер, місце
розташування та розмір земельної
ділянки); строк дії договору оренди;
орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної ділянки,
яка передається в оренду; умови
збереження стану об'єкта оренди; умови
і строки передачі земельної ділянки
орендарю; умови повернення земельної
ділянки орендодавцеві; існуючі
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної
ділянки;визначення сторони, яка несе
ризик випадкового пошкодження або
знищення об'єкта оренди чи його
частини; відповідальність сторін;
умови передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Позивачі 22.01.2014 року надали суду заяву
про уточнення позовних вимог, в якій
зазначили, що до зазначених договорів
оренди від 24.10.2005 року відсутні:
кадастровий план земельної ділянки з
відображенням обмежень; акт визначення
меж земельної ділянки в натурі (на
місцевості), а акт приймання-передачі
об'єкта оренди оформлений неналежним
чином - відсутня дата і стан об'єкта
оренди, що також є порушенням ст. ст. 4-6,
11, 17, 19 Закону України «Про оренду
землі». Просять суд визнати недійсними
договори оренди земельних ділянок та
зобов'язання скасувати державну
реєстрації договорів оренди.

В судовому засіданні представник
позивачів позовні вимоги підтримав,
наполягав на їх задоволенні, з обставин
викладених в позовній заяві.

Представник відповідача Лишак І.В.,
який діє за довіреністю, позовні вимоги
заперечив в повному обсязі. Суду
пояснив, що при укладанні вищевказаних
договорів оренди були дотриманні всі
вимоги чинного законодавства на час
укладання. Будь-яких претензій зі
сторони позивачів не надходило.
Вказані договори зареєстровані в ДЗК.

Представник третьої особи, відділу
держкомзему у Тульчинському районі,
позовні вимоги заперечила в повному
обсязі, вказавши на те, що всі умови при
укладанні договорів оренди сторонами
були дотриманні.

Вислухавши пояснення сторін, які
беруть участь у справі, представника
третьої особи, дослідивши матеріали
справи, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4
являється власником земельної ділянки
загальною площею 2,0498 га, яка
розташована на території
Ганнопільської сільської ради
Тульчинського району Вінницької
області. Земельна ділянка її належить
на підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку від
01.10.2004 року серія ВН № 181655, кадастровий
№ 010020434 (а.с.6).

Між позивачем ОСОБА_4 та відповідачем
ТОВ «Зернопродукт» 24.10.2005 року укладено
договір оренди землі № 184/2005-Г-Т-В,
строком на 15 років, відповідач
зобов'язався сплачувати орендну плату
за користування земельною ділянкою
(а.с.9-10). Зазначений договір оренди
землі зареєстрований у Тульчинському
районному відділі регіональної філії
ДП «Центр ДЗК» від 03.04.2006року під №
32.

Позивач ОСОБА_1 являється власником
земельної ділянки загальною площею 2,0498
га, яка розташована на території
Ганнопільської сільської ради
Тульчинського району Вінницької
області. Земельна ділянка йому
належить на підставі державного акту
на право власності на земельну ділянку
від 01.10.2004 року серія ВН № 181654,
кадастровий № 010020433 (а.с. 5).

Між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем
ТОВ «Зернопродукт» 24.10.2005року укладено
договір оренди землі № 185/2005-Г-Т-В,
строком на 15 років, відповідач
зобов'язався сплачувати орендну плату
за користування земельною ділянкою
(а.с.7,8). Зазначений договір оренди землі
зареєстрований у Тульчинському
районному відділі регіональної філії
ДП «Центр ДЗК» від 03.04.2006 під № 33.

Рішенням загальних зборів учасників
ТОВ «Зернопродукт від 26.04.2007 року
прийнято рішення про створення шляхом
перетворення ЗАТ «Зернопродукт», яке є
правонаступником ТОВ «Зернопродукт».
Під час проведення установчих зборів
05.09.2007 року ЗАТ «Зернопродукт» стало
відомо, що найменування новоствореного
підприємства ЗАТ «Зернопродукт» є
тотожним іншому підприємству, тому на
цих зборах прийнято рішення про
створення ЗАТ «Зернопродукт МХП», яке є
повним правонаступником ТОВ
«Зернопродукт». У подальшому, згідно
протоколу загальних зборів акціонерів
ЗАТ «Зернопродук МХП» від 05.04.2011 року, з
метою виконання вимог Закону України
«Про акціонерні товариства» прийнято
рішення про зміну найменування на ПрАТ
«Зернопродукт МХП», яка відбулась
28.04.2011 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Частиною 1 ст. 14 Закону України "Про
оренду землі" договір оренди
укладається в письмовій формі.

Істотні умови договору оренди землі
визначені ч. 1 ст. 15 Закону України «Про
оренду землі», а саме: об'єкт оренди
(кадастровий номер, місце розташування
та розмір земельної ділянки); строк дії
договору оренди; орендна плата із
зазначенням її розміру, індексації,
форм платежу, строків, порядку її
внесення і перегляду та
відповідальності за її несплату; умови
використання та цільове призначення
земельної ділянки, яка передається в
оренду; умови збереження стану об'єкта
оренди; умови і строки передачі
земельної ділянки орендарю; умови
повернення земельної ділянки
орендодавцеві; існуючі обмеження
(обтяження) щодо використання
земельної ділянки; визначення сторони,
яка несе ризик випадкового пошкодження
або знищення об'єкта оренди чи його
частини; відповідальність сторін;
умови передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Невід'ємною частиною договору оренди
землі на підставі ч. 4 ст. 15 Закону
України "Про оренду землі" є план або
схема земельної ділянки, яка
передається в оренду; кадастровий план
земельної ділянки з відображенням
обмежень (обтяжень) у її використанні
та встановлених земельних сервітутів;
акт визначення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості); акт
приймання-передачі об'єкта оренди;
проект відведення земельної ділянки у
випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частиною
першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203
цього Кодексу.

Із матеріалів реєстраційних справ,
копії яких долучено до справи
вбачається, що оспорюванні договори
оренди земельних ділянок, укладені у
письмовій формі, пройшли відповідну
державну реєстрацію, позивачі мали
необхідний обсяг цивільної
дієздатності, волевиявлення позивачів
було спрямоване на укладання договору
оренди, до зазначених договорів додано
копію державних актів, при складанні,
видачі та реєстрації яких було
складено відповідні план та схему
земельної ділянки, кадастровий план з
відображенням обмежень (обтяжень) у її
використанні та встановлених
земельних сервітутів, а також вчинено
опис меж, де зазначено сусідніх
землекористувачів.

Судом встановлено, що волевиявлення
сторін, під час укладення договору
оренди земельної ділянки, було вільним,
що підтверджується підписами сторін на
договорі оренди.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

В порядку цивільного судочинства
підлягає захисту саме порушене право,
тому суд повинен встановити чи дійсно
порушуються права орендодавців у
зв'язку із відсутністю в договорах
оренди умов, передбачених ст. 15 Закону
України «Про оренду землі», визначити
істотність цих умов, а також з'ясувати у
чому саме полягає порушення їхніх
законних прав (правовий висновок
викладений у постанові Верховного Суду
України від 25 грудня 2013 року у справі №
6-78цс13).

Посилання позивачів та їх представника
на відсутність істотних умов договору
оренди землі, є безпідставними,
оскільки в матеріалах реєстраційних
справ до договорів оренди землі додано
копію державних актів на право
власності на земельні ділянки
позивачів, які містить план-схему
земельної ділянки, погодження меж при
підписанні акту про передачу та прийом
земельної ділянки, кадастровий номер
земельної ділянки, а також номер самої
земельної ділянки.

Крім того, до договорів оренди землі
додано копію актів приймання - передачі
об'єкта оренди.

Даючи оцінку посиланням позивачів на
те, що в актах прийомі-передачі
відсутні дати, суд вважає, що вказані
обставини не впливають на
волевиявлення сторін при укладанні
договорів та передачі земельних
ділянок, так як вказані акти підписані
орендодавцями.

Також, суду не надано доказів в чому
саме порушено право позивачки в зв'язку
з відсутністю вказаних істотних умов
та істотність таких порушень. Однак,
вищевказаний договір зареєстрований в
порядку визначеному законом та
виконувався сторонами. Також, не надано
суду доказів невиконання або
неналежного виконання відповідачем
умов договору оренди чи не виконання
обов'язків орендаря, які передбачені
ст. 25 Закону України «Про оренду
землі».

Наявність акту виносу в натурі меж
земельної ділянки, яка надається в
оренду, є обов'язковою тільки в разі,
якщо земельна ділянка виділяється
окремо, натомість земельна ділянка
позивачів обробляється і
використовується в єдиному масиві з
ділянками інших співвласників
земельних паїв і відповідно
унеможливлює визначення меж земельної
ділянки в натурі (на місцевості).

Наведене свідчить проте, що між
позивачами та відповідачем при
укладанні договору оренди землі
погоджено всі істотні умови, у тому
числі об'єкт оренди (місце розташування
та розмір земельної ділянки) .

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України
договір, який підлягає державній
реєстрації, є укладеним з моменту
державної реєстрації.

В судовому засіданні також з
достовірністю встановлено, що цивільні
права позивачів при укладені з
відповідачем вищезазначених договорів
оренди земельних ділянок та виконанні
даних договорів порушеними не були.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, щодо відсутності підстав для
визнання недійсними договорів оренди
земельних ділянок та зобов'язання
скасувати державну реєстрації
договорів оренди, так як договори
укладено з дотриманням вимог Закону
України "Про оренду землі" та інших
норм чинного законодавства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 203, 210, 215, 215, 626, 638, 640 ЦК України, ст.
ст. 14, 15 Закону України «Про оренду
землі», ст. ст. 10, 15, 60, 212-215, 218ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_4, ОСОБА_1 до ПрАТ
«Зернопродукт МХП», Київська область,
м. Миронівка, вул. Елеваторна, 1, третьої
особи - відділу Держземагенства у
Тульчинському районі про визнання
недійсним договорів оренди землі №
184/2005-Г-Т-В та № 185/2005-Г-Т-В від 24.10.2005 року
відмовити.

Судові витрати залишити за сторонами.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано до Вінницького
апеляційного суду через Тульчинський
районний суд протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Повний текст судового рішення
виготовлено 15.05.2014 року.

Суддя