Справа № 646/5710/13-ц
№ производства 2/646/67/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М ЕН Е М У К Р А Ї Н И

06.05.2014 року Червонозаводський районний
суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Журавель
В.А.

при секретарі - Бікасовій
О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк», ОСОБА_2 про визнання
недійсним договору поруки

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду,
посилаючись на те, що з ухвали суду
дізнався, що 03 березня 2008 року між АБ
«Брокбізнесбанк» та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір № 446Т-52,
відповідно до якого банк надав
останній кредит в розмірі 32 000 доларів
США. Крім того, в цей же день нібито було
укладено договір поруки між ПАТ
«Брокбізнесбанк» та позивачем № 446Т-52-2,
згідно якого позивач взяв на себе
зобов»язання відповідати перед банком
у разі несвоєчасного виконання ОСОБА_2
умов кредитного договору. Однак
вказаний договір позивач з банком не
укладав, не підписував його, підпис в
цьому договір виконаний не позивачем.
Враховуючи, що позивач не виявляв волі
щодо укладання договору поруки та
фактично його не укладав, він просив
визнати недійсним договір поруки №
446Т-52 від 03 березня 2008 року, укладений
між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_1 та
стягнути з відповідачів витрати по
сплаті судового збору.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
повністю підтримав заявлені позовні
вимоги, наполягав, що спірний договір
не укладав, ОСОБА_2, яка доводиться йому
сестрою, про укладання кредитного
договору нічого не повідомляла. Про
існування кредитного договору та
договору поруки позивач дізнався з
ухвали Червонозаводського районного
суду міста Харкова про відкриття
провадження за позовною заявою ПАТ
«Брокбізнесбанк» до нього та ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Представник відповідача ПАТ
«Брокбізнесбанк» Слюніна Н.В. проти
задоволення позову заперечувала та
пояснила, що кредитний договір та
договіру поруки було підписано
сторонами цих договорів. Надати більш
детальні пояснення не змогла, оскільки
особи, які з боку банку готували та
підписували вказані договори, натепер
не є працівниками банку.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з»явилася з невідомих суду причин,
неодноразово викликалася в судове
засідання за останньою відомою адресою
реєстрації шляхом направлення
відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України на
її адресу судових повісток, однак до
поштового відділення не з'являється,
судові повістки не отримує.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України у
разі відсутності осіб, які беруть
участь у справі, за адресою, зазначеною
стороною або іншою особою, яка бере
участь у справі, вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення вручене
їм належним чином.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та
інші особи, які беруть участь у справі,
зобов'язані повідомляти суд про
причини неявки у судове засідання. У
разі неповідомлення суду про причини
неявки вважається, що сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, не
з»явилися в судове засідання без
поважних причин. Неявка сторін або
інших осіб, які беруть участь у справі,
належним чином повідомлених про час і
місце слухання справи, не перешкоджає
розглядові справи.

З урахуванням вимог Закону щодо
дотримання розумних строків розгляду
справи судом та належного повідомлення
учасників процесу про слухання справи,
суд вважає за можливе розглянути
справу за відсутності відповідача
ОСОБА_2

Суд, вислухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи, прийшов
до висновку про те, що позов є
обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому
засіданні, що 03 березня 2008 року між АТ
«Брокбізнесбанк» та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір № 446Т-52,
згідно з яким ОСОБА_2 отримала кредит у
сумі 32 000 доларів США зі строком
погашення не пізніше 03 березня 2018 року
та сплатою процентів за користування
кредитом в розмірі 13, 86 % (а. с. 7-9).

Як вбачається з договору поруки 03
березня 2008 року між АТ
«Брокбізнесбанк» та ОСОБА_1 було
укладено договір поруки, згідно якого
ОСОБА_1 зобов*язався відповідати перед
банком всім своїм майном за виконання
ОСОБА_2 всіх її зобов»язань за
кредитним договором № 446Т-52 (а. с. 12).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦПК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов»язків.

Згідно до ст. 203 ЦПК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, інтересам держави і
суспільства, його моральним засадам.
Особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності; волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі,
правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом; правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Як вбачається з висновку судової
почеркознавчої експертизи № 14 від 12
березня 2014 року підпис від імені ОСОБА_1
в графі «Поручитель» в договорі поруки
№ 446Т-52-2 від 03 березня 2008 року виконаний
не ОСОБА_1, а іншою особою / ( а. с. 60-64).

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент виникнення
стороною (сторонами) вимог, які
встановлені частинами першою-третьою,
п'ятою та шостою статті 203 цього
Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю.

При розгляді цього спору судом
встановлено, що позивач ОСОБА_1 не
виявляв волевиявлення щодо укладання
договору поруки 03 березня 2008 року з ПАТ
«Брокбізхнесбанк», договір поруки не
підписував, тому суд вважає за
необхідне визнати недійсним договір
поруки № 446Т-52-2, укладений 03 березня 2008
року між АТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_1
в забезпечення зобов'язань ОСОБА_2 за
кредитним договором № 446Т-52 від 03
березня 2008 року.

Згідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею ї документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Суд вважає за необхідне стягнути з
відповідача ПАТ «Брокбізнесбанк» на
користь позивача понесені ним витрати
по сплаті судового збору в розмірі 114
грн. 70 коп., оскільки спірний договір
було підписано з іншого боку
представником банку, а не ОСОБА_2

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 214-215 ЦПК
України, ст. ст. 202, 203, 215, 216 ЦК України,
суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним договір поруки
№ 446Т-52-2, укладений 03 березня 2008 року
між АТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_1 в
забезпечення зобов'язань ОСОБА_2 за
кредитним договором № 446Т-52 від 03
березня 2008 року.

Сягнути з Публічного
акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» в особі Харківського
регіонального відділення на користь
ОСОБА_1 судові витрати в сумі 114 грн. 70
коп.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
через районний суд протягом 10 днів з
дня його проголошення шляхом подання
апеляційної скарги.

Суддя
В.А.Журавель