Справа № 525/217/14-ц
Провадження № 2/525/127/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2014 року Великобагачанський
районний суд Полтавської області в
складі: головуючого -
судді Хоролець В.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в селищі Велика Багачка
Полтавської області цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

в с т а н о в и в:

З позову ПАТ КБ «Приватбанк»
вбачається, що відповідно до
укладеного договору №б/н від 01.08.2006
року ОСОБА_1 01.08.2006 року отримав кредит у
розмірі 250 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_1
підтвердив свою згоду на те, що
підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та Банком Договір,
підтверджується підписом у заяві.

Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_1
не виконав умов кредитного договору
(умов і правил надання банківських
послуг) і не повертав отриманих
кредитних коштів відповідно до умов
договору, у зв'язку з чим станом на
31.10.2013 року виникла заборгованість в
сумі 15228 грн.34 коп., яка складається з
наступного: 3989 грн.09 коп. -
заборгованість за кредитом; 10037 грн.90
коп. - заборгованість по процентам за
користування кредитом; 500 грн. - штраф
(фіксована частина); 701 грн.35 коп. - штраф
(процентна складова).

Посилаючись на неналежне виконання
відповідачем зобов'язань по кредитному
договору та на норми ст.ст. 526,527 ЦК
України, позивач ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулося до суду з позовом, в якому
просило стягнути з ОСОБА_1
заборгованість за кредитним договором
№б/н від 01.08.2006 року в сумі 15228 грн.34 коп.,
яка складається з наступного: 3989 грн.09
коп. - заборгованість за кредитом; 10037
грн.90 коп. - заборгованість по процентам
за користування кредитом; 500 грн. - штраф
(фіксована частина); 701 грн.35 коп. - штраф
(процентна складова).

Суд після надходження позовної
заяви виконав вимоги ч.3 ст.122 ЦПК
України, інформація про місце
реєстрації відповідача надійшла до
суду 27.11.2013 року, з якої вбачається, що
ОСОБА_1 знятий з реєстрації з 19.10.2010 року
та вибув у м. Нікополь
Дніпропетровської області (а.с.22).

Ухвалою суду від 09.12.2013 року цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором вирішено передати на розгляд
Нікопольському міськрайонному суду
Дніпропетровської області (а.с.28).

Ухвалою Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 24.01.2014 року цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
вирішено повернуто до
Великобагачанського для подальшого
розгляду, оскільки з повідомлення
Адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС
у Дніпропетровській області
відповідач ОСОБА_1 зареєстрованим або
знятим з реєстрації не значиться, а
останнім відомим місцем проживання
відповідача ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 (а.с.35).

Ухвалою суду від 18.02.2014 року
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором прийнято до розгляду (а.с.40).

Відповідачу за вказаним в позові
останнім відомим місцем проживання в
АДРЕСА_1 направлялась копія позовної
заяви з додатками та судова повістка
про день і час розгляду справи (а.с.39),
яку відповідач отримав 04.12.2013 року.
Однак, після цієї дати, як вбачається з
матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1
за останнім відомим місцем проживання
в АДРЕСА_1 не проживає (а.с.а.с.50-51,53-54);
він не зареєстрований у встановленому
законом порядку на проживання як в
АДРЕСА_1, так і в м. Нікополі
Дніпропетровської області (а.с.а.с.22,33).

У зв'язку з цим, ухвалою суду від
13.03.2014 року вирішено викликати
відповідача ОСОБА_1 через оголошення у
пресі в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України
(а.с.19).

Про день і час розгляду справи
09.04.2014 року відповідач ОСОБА_1
повідомлений належним чином в порядку
ч.9 ст.74 ЦПК України, в газеті «Урядовий
кур'єр» за 26.03.2014 року №55 опубліковане
оголошення про виклик відповідача
ОСОБА_1 для розгляду позову Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» про стягнення
заборгованості за кредитним договором
(а.с.59), однак відповідач в судове
засідання не з'явився; з опублікуванням
оголошення в пресі про виклик
відповідач останній вважається
повідомленим про час і місце розгляду
справи.

В судове засідання 09.04.2014 року
представник позивача ПАТ КБ
«Приватбанк» Ребрик С.М. не з'явилась,
подала заяву про підтримання позовних
вимог в повному обсязі та про розгляд
справи на підставі письмових доказів
(а.с.60).

Суд вирішив можливим розглянути справу
у відсутність сторін, на підставі
наявних у справі доказів, при цьому
керуючись положеннями ст.197 ЦПК України
та Рішення Конституційного Суду
України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа
про фіксування судового процесу
технічними засобами).

Суд, вивчивши та проаналізувавши
матеріали справи і давши їм належну
оцінку, приходить до висновку, що позов
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором підлягає
задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Судом встановлено, що відповідно до
укладеного договору №б/н від 01.08.2006
року ОСОБА_1 01.08.2006 року отримав кредит у
розмірі 250 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом
(а.с.а.с.8,9-12). Відповідач ОСОБА_1
підтвердив свою згоду на те, що
підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та Банком Договір,
підтверджується підписом у заяві (а.с.8).

Пунктами Умов і правил надання
банківських послуг (пункти 4-8
укладеного кредитного договору №б/н
від 01.08.2006 року) встановлено порядок
здійснення розрахунків за кредитом та
відповідальність сторін, зокрема,
відповідача за несвоєчасне погашення
кредитних платежів за даним кредитним
договором; також, встановлено право
банку здійснювати нарахування
процентів за користування кредитом,
комісії за користування кредитом та
пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором (а.с.а.с.8,9-12).

Предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги чи заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропуску строку
позовної давності тощо) і підлягають
встановленню при ухваленні судового
рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України).

Згідно п.6.5 Умов і правил надання
банківських послуг, позичальник
зобов'язаний погашати заборгованість
за кредитом, відсотками за його
користування, за перевитрати
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах, передбачених цим
договором (а.с.а.с.9-12).

Відповідно до п.6.6 Умов і правил надання
банківських послуг, у разі невиконання
зобов'язань за договором, на вимогу
банку позичальник зобов'язаний
виконати зобов'язання з повернення
кредиту (у тому числі простроченого
кредиту та Овердрафту), оплатити
винагороду банку (а.с.а.с.9-12).

Також, згідно п.8.6 Умов і правил надання
банківських послуг, при порушенні
позичальником строків платежів по
кожному з грошових зобов'язань,
передбачених цим договором більш ніж
на 120 днів, позичальник зобов'язаний
сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5
%від суми позову.

З розрахунку заборгованості по даному
кредитному договору, що наданий
позивачем у справі вбачається, що
ОСОБА_1 не виконує свої зобов'язання за
кредитним договором і станом на 31.10.2013
року має заборгованість за кредитним
договором №б/н від 01.08.2006 року в сумі 15228
грн.34 коп., яка складається з
наступного: 3989 грн.09 коп. -
заборгованість за кредитом; 10037 грн.90
коп. - заборгованість по процентам за
користування кредитом; 500 грн. - штраф
(фіксована частина); 701 грн.35 коп. - штраф
(процентна складова) (а.с.а.с.4-7).

Згідно ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно умов договору та
вимог Цивільного кодексу.

Відповідно до положень ст.599 ЦК
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності до вимог ст.1054 ЦК
України, за кредитним договором
кредитодавець зобов'язується надати
грошові кошти позичальнику в розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити відсотки.

Якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася та сплати
процентів (ч.2 ст.1050 ЦК України).

Порушення зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) - (ст.610 ЦК
України).

У відповідності до вимог ст.611 ЦК
України, у разі порушення зобов'язання
наступають правові наслідки,
встановлені договором або законом.

Договір є обов'язковим для
виконання (ст.629 ЦК України).

Суд приймає до уваги розрахунок
заборгованості відповідача ОСОБА_1 по
кредитному договору (яка була станом на
31.10.2013 року), оскільки вона узгоджується
з наявним кредитним договором (умовами
і правилами надання банківських
послуг), матеріалами справи в їх
сукупності і їм не суперечить.

Суд приходить до висновку, що
відповідач ОСОБА_1 не виконує умов
кредитного договору №б/н від 01.08.2006
року (Умов і правил надання банківських
послуг) і добровільно не сплачує суму
заборгованості по кредиту та відсотки
за користування кредитом, тому у суду є
підстави для стягнення боргу за
кредитом з відповідача у примусовому
порядку.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. З урахуванням цього,
суд вважає, що судові витрати по справі
(судовий збір) в розмірі 229 грн. 40 коп.
належить стягнути з відповідача по
справі.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 526,610,611,1048-1050,1052,1054 ЦК
України, умовами кредитного договору
№б/н від 01.08.2006 року, ст.ст.3,10,11,60, ч.9
ст.74,79,88,179,197,212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, останнє
відоме місце реєстрації АДРЕСА_1, в
даний час місцезнаходження та місце
проживання якого невідоме, на користь
ПАТ КБ «Приватбанк» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50), , рахунок
№3111 заборгованість по кредитному
договору №б/н від 01.08.2006 року в сумі 15228
(п'ятнадцять тисяч двісті двадцять
вісім) грн.34 коп., яка складається з
наступного: 3989 грн.09 коп. -
заборгованість за кредитом; 10037 грн.90
коп. - заборгованість по процентам за
користування кредитом; 500 грн. - штраф
(фіксована частина); 701 грн.35 коп. - штраф
(процентна складова).

2. Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, останнє
відоме місце реєстрації АДРЕСА_1, в
даний час місцезнаходження та місце
проживання якого невідоме, на користь
ПАТ КБ «Приватбанк» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50), , МФО №305299,
рахунок №0001 судові витрати по
справі (судовий збір) - 229 грн.40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Полтавської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя -