Пр. №2/646/33/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2014 року
м. Харків

Червонозаводський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого - судді Прошутя І.Д.,

при секретарі - Клименко Л.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Харкові
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
звернення стягнення та виселення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ПАТ "Приват банк",
звернувся до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_1, в якому просить в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № НАА0GК01270012 від
27.10.2006 року в розмірі 84628,86 доларів США,
що за курсом курсом НБУ складає 676184,59
грн., звернути стягнення на квартиру
загальною площею 65,00 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
продажу вказаного предмету іпотеки (на
підставі договору іпотеки № НАА0GК01270012
від 27.10.2006 року) Публічним акціонерним
товариством комерційний банк
«ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, 50, ко. ) з укладанням від імені
відповідача договору купівлі продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру прав власності, з
отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки.

Крім того, просить виселити ОСОБА_1,
який зареєстрований та проживає в
квартирі АДРЕСА_1, зі зняттям з
реєстраційного обліку у органах МВС
України, до повноважень якого входять
питання громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб, компетенція
якого територіально поширюється на
адресу вказаної квартири; стягнути
судові витрати.

В обґрунтування позову
посилається на те, що 27 жовтня 2006 року
між позивачем та відповідачем ОСОБА_1
було укладено кредитний договір
№НАА0GК01270012, згідно якого позивач
зобов'язався надати відповідачу
кредитні кошти в розмірі 39000,00 доларів
США, з кінцевим терміном повернення
26.06.2026 року, на умовах, викладених в
договорі.

Банк свої зобов'язання за
кредитним договором виконав у повному
обсязі, передав відповідачу грошові
кошти в зазначеній сумі. Але відповідач
взяті на себе зобов'язання належним
чином не виконує, у зв'язку із чим
станом на 08.12.2012 року утворилася
заборгованість в розмірі 84628,86 доларів
США, що в гривневому еквіваленті
складає -676184,59 грн.

Крім того, в забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором між банком та відповідачем
ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки
від 27 жовтня 2006 року, згідно якого
відповідач передав в іпотеку 3-х
кімнатну квартиру АДРЕСА_1, що належать
відповідачу на праві власності на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу 27.10.2006 року, за р.№1-3224.

Враховуючи, що внаслідок
порушення відповідачем своїх
зобов'язань щодо повернення чергової
частини суми кредиту, позивач має право
вимагати звернути стягнення на предмет
іпотеки, представник позивача просив в
рахунок погашення заборгованості за
кредитом у сумі 676184,59 грн. звернути
стягнення на предмет іпотеки, стягнути
з відповідача судовий збір 3219,00 грн.

Надалі представник позивача
уточнив позовні вимоги, просив суд в
рахунок погашення заборгованості за
кредитом у зазначеній вище сумі
звернути стягнення на предмет іпотеки
шляхом продажу позивачем з укладанням
від імені відповідачів договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою, з отриманням витягу з
Державного реєстру прав власності, а
також наданням позивачу всіх
повноважень, необхідних для здійснення
продажу.

Крім того, під час виконавчого
провадження встановлено, що за адресою
предмета іпотеки зареєстрований та
проживає ОСОБА_1, який на вимогу банку
про добровільне звільнення житлового
приміщення не відреагував, та протягом
судового розгляду справи незаконно
зареєстрував за вказаною адресою інших
членів своєї сім»ї. Даний факт буде
перевірено банком, після чого буде
пред'явлено до суду позов про їх
виселення з квартири, із зняттям з
реєстраційного обліку.

Тому, на даний час позивач просить
суд виселити ОСОБА_1 з житлового
будинку АДРЕСА_1 зі зняттям з
реєстраційного обліку у органах МВС
України, до повноважень якого входять
питання громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб, компетенція
якого територіально поширюється на
адресу вказаної квартири; судові
витрати покласти на відповідача.

Представник позивача -
Железнякова І.М., що діє на підставі
довіреності, в судовому засіданні
повністю підтримала заявлені позовні
вимоги, просила позов задовольнити.

Представник відповідача - ОСОБА_3,
в судовому засіданні просив відмовити
у задоволенні позову, посилаючись на
те, що ОСОБА_1 та його родина не має
іншого житла, у зв'язку з чим
позбавлення його права на проживання у
спірній квартирі є порушенням його
прав.

Суд, вислухавши думку осіб, які
беруть участь у справі, дослідивши
матеріали справи, вважає позовну заяву
такою, що підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав, з
урахуванням наступного.

Судом встановлено, що 27 жовтня 2006
року між позивачем та відповідачем
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
№НАА0GК01270012, згідно якого позивач
зобов'язався надати відповідачу
кредитні кошти в розмірі 39000,00 доларів
США, з кінцевим терміном повернення
26.06.2026 року, на умовах, викладених в
договорі.

Банк свої зобов'язання за
кредитним договором виконав у повному
обсязі, передав відповідачу грошові
кошти в зазначеній сумі. Але відповідач
взяті на себе зобов'язання належним
чином не виконує, у зв'язку із чим
станом на 08.12.2012 року утворилася
заборгованість в розмірі 84628,86 доларів
США, що в гривневому еквіваленті
складає -676184,59 грн.

Згідно ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
установа /кредитодавець/
зобов'язується надати грошові кошти
/кредит/ позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику/грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем/ у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК
України. Якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 ЦК України /ст.
1050 ЦК України/.

В забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
банком та відповідачем ОСОБА_1 було
укладено договір іпотеки від 27 жовтня
2006 року, згідно якого відповідач
передав в іпотеку 3-х кімнатну квартиру
АДРЕСА_1, що належать відповідачу на
праві власності на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу 27.10.2006
року, за р.№1-3224.

Згідно з ч.1. ст. 33 Закону України
"Про іпотеку" у разі невиконання
боржником основного зобов'язання,
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до умов договору
іпотеки, іпотекодержатель з метою
задоволення своїх вимог має право
звернути стягнення на предмет іпотеки
у випадку, якщо в момент настання
термінів виконання якого-небудь із
зобов'язань, передбачених кредитним
договором, вони не будуть виконані.

Згідно до ст. 25 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" та ст. 39 Закону
України "Про іпотеку", у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки в рішенні
суду зазначаються спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом проведення
публічних торгів або із застосуванням
однієї із процедур, передбачених ст. 26
цього Закону, яка передбачає і продаж
предмета іпотеки шляхом укладення
договору купівлі-продажу з іншою
особою-покупцем.

Згідно умов Договору іпотеки
передбачено, що звернення стягнення на
предмет іпотеки за вибором
іпотекодержателя може бути здійснено
шляхом продажу предмету іпотеки
будь-якій особі та будь-яким способом, в
тому числі на біржі, на підставі
договору купівлі-продажу у порядку ст.
38 Закону України "Про іпотеку", для чого
іпотекодавці надають іпотекодержателю
право укласти такий договір за ціною та
на умовах, визначених на власний розсуд
іпотекодержателя, і здійснити всі
необхідні дії від імені іпотекодавця.

Враховуючи, що відповідачем
порушені терміни виконання
зобов'язань, передбачених кредитним
договором, суд вважає за можливе
звернути стягнення на предмет іпотеки
шляхом його продажу позивачем з
укладанням від імені відповідача
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою-покупцем, в
тому числі з отриманням витягу з
Державного реєстру прав власності, а
також надання позивачу всіх
повноважень, необхідних для здійснення
продажу.

Враховуючи викладене, суд
виходить з того, що зобов'язання за
договорами мають виконуватися
належним чином. Оскільки умови
кредитного договору відповідачем
ОСОБА_1 не виконані та відповідно до ст.
40 ЗУ "Про іпотеку" у разі відмови
боржника у добровільному порядку
звільнити житлове приміщення, що є
предметом іпотеки, рішенням суду
можливе його примусове виселення.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України.

У разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом. Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строки, встановлені договором або
законом відповідно до вимог ч. 1 ст. 611, ч.
1 ст. 612 ЦК України.

Судом встановлено та
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, що за кредитним
договором від 27 жовтня 2006 року,
укладеним між позивачем та
відповідачем ОСОБА_1, останній отримав
кредитні кошти в розмірі розмірі 39000,00
доларів США, зі сплатою відсотків за
користування кредитом в розмірі 12% на
рік на суму залишку заборгованості, з
кінцевим терміном повернення 26.06.2026
року.

На забезпечення виконання умов
кредитного договору 27.10.2006 року між
сторонами укладений іпотечний:
договір, предметом якого стала 3-х
кімнатна квартира АДРЕСА_1, що належать
відповідачу на праві власності на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу 27.10.2006 року, за р.№1-3224.

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону
України 'Про іпотеку" іпотека - вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку встановленому цим
Законом.

Згідно ст. 7 ЗУ "Про Іпотеку" за
рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити вимоги за основним
зобов'язанням у повному обсязі,
включаючи сплату процентів неустойки,
основної суми боргу та будь-якого
збільшення цієї суми, яке було прямо
передбачене умовами договору.

Так, через неналежне виконання
ОСОБА_1 зобов'язання за вищевказаними
договорами суд прийшов до висновку, що
в рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором в розмірі 676184,59
гри,, звернуто стягнення на предмет
іпотеки, а саме: 3-х кімнатну квартиру
АДРЕСА_1, що належать відповідачу на
праві власності на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу 27.10.2006
року, за р.№1-3224.

Відповідно до п.п.12.9, 18.12
іпотечного договору без попередньої
письмової згоди іпотекодержателя
іпотекодавець не має право здійснювати
реєстрацію інших осіб за адресою місця
знаходження предмету іпотеки.

Матеріали справи свідчать, шо на
час укладення іпотечного договору за
адресою місця знаходження предмета
іпотеки, а саме у квартирі АДРЕСА_1,
ніхто не зареєстрований. Проте,
всупереч умовам іпотечного договору
ОСОБА_1 протягом судового розгляду по
справі без дозволу банку зареєстрував
членів своєї родини.

Згідно ч.ч, 1, 3 ст. 109 ЖК України
виселення із займаного житлового
приміщення допуекаггься з підстав,
встановлених законом. Звернення
стягнення на передане в іпотеку
житлове приміщення (квартиру) є
підставою для виселення всіх громадян,
шо мешкають у ньому, за винятками,
встановленими законом.

Після прийняття рішення про
звернення стягнення на передану в
іпотеку квартиру всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житлове
приміщення протягом одного місяия з
дня отримання цієї вимоги. Якщо
мешканці не звільняють житловий
будинок або житлове приміщення у
встановлений або інший погоджений
сторонами строк добровільно. їх
примусове виселення здійснюється на.
підставі рішення суду.

При розгляді позову
іпотекодержателя про виселення ОСОБА_1
із житлового приміщення в разі
задоволення вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
враховувати те, що згідно з ч. 4 ст.109 ЖК
України, ст.ст. 30-40 Закону України "Про
іпотеку" виселення мешканців із
житлового приміщення, яке є предметом
іпотеки, проводиться, в порядку,
встановленому законом.

При цьому, примусове виселення
здійснюється, на підставі рішення суду
тільки за певних умов; якщо мешканці
добровільно не звільнили житловий
будинок чи житлове приміщення, на яке
звернуто стягнення як на предмет
іпотеки, протягом одного місяця з. дня
отримання письмової вимоги
іпотекодержателя або нового власника
або в інший погоджений сторонами строк.

Матеріали справи свідчать,
сторонами не заперечується, що вимогу
банку про звільнення житлового
приміщення та зняття з реєстраційного
обліку відповідач ОСОБА_1 добровільно
не виконав.

Таким чином, суд прийшов до
висновку про задоволення позовних
вимог банку шляхом виселення
відповідача ОСОБА_1 з житлового
приміщення, яке є предметом іпотеки, із
зняттям його з реєстрації в спірній
квартирі.

На підставі викладеного, та
керуючись ст. ст. 10, 11, 58-60, 88, 212, 214-215,
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення
стягнення та виселення - задовольнити.

В рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ НАА0GК01270012 від 27.10.2006 року, в розмірі
84628,86 доларів США, що за курсом курсом
НБУ складає 676184,59 грн., звернути
стягнення на квартиру загальною площею
65,00 кв.м., яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного
предмету іпотеки (на підставі договору
іпотеки № НАА0GК01270012 від 27.10.2006 року)
Публічним акціонерним товариством
комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, ко. ) з
укладанням від імені відповідача
договору купівлі продажу будь-яким
способом з іншою особою-покупцем, з
отриманням витягу з Державного реєстру
прав власності, з отриманням
дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухомість у
відповідних установах, підприємствах
або організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування, з
можливістю здійснення ПАТ КБ
«ПриватБанк» всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки.

Виселити ОСОБА_1, і.н. НОМЕР_1, який
проживає в квартирі АДРЕСА_1, зі зняттям
з реєстраційного обліку у органах МВС
України, до повноважень якого входять
питання громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб, компетенція
якого територіально поширюється на
адресу вказаної квартири.

Стягнути з ОСОБА_1, і.н. НОМЕР_1 на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк», МФО 305299, код 14360570,
р/рахунок № 0001 витрати по сплаті
судового збору у розмірі 3219,00 (три
тисячі двісті дев'ятнадцять) грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
подачі апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

СУДДЯ -