Справа №560/289/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 травня 2014 року Дубровицький районний
суд Рівненської області у складі:
головуючого судді: Оборонової І.В.,
за участю секретаря: Волкодав А.А.,
представника позивача: ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дубровиця справу за
позовом ОСОБА_2 до Сарненського
районного відділу Управління
Міністерства Внутрішніх Справ України
в Рівненській області про витребування
майна із чужого незаконного володіння,
Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом до відповідача Сарненського
районного відділу Управління
Міністерства Внутрішніх Справ України
та просить витребувати від відповідача
та зобов'язати передати належний їй на
праві власності автомобіль Mitsubishi Galant
1993 року випуску, номер кузова НОМЕР_1,
транзитний номерний знак НОМЕР_3, який
знаходиться в Сарненському РВ УМВС
України в Рівненській області.
Свої вимоги мотивує тим, що у її
власності перебуває траспортний засіб
- автомобіль марки Mitsubishi Galant, 1993 року
випуску, номер кузова НОМЕР_1, державний
номер НОМЕР_2. Вказаний автомобіль було
придбано нею у свого сина ОСОБА_4.
До цього, 21 грудня 2010 року сином
позивача ОСОБА_4 вказаний автомобіль
був знятий з реєстрації у Сарненському
ВРЕР ВДАІ, виданий транзитний номерний
03.06.2010 року старшим слідчим в ОВС СУ
УМВС України в Рівненській області
Якубцем М.К. було порушено кримінальну
справу по факту незаконного збуту
наркотичного засобу за ознаками
злочину, передбаченого ч.2 ст.307
Кримінального кодексу України.
Підозрюваним, а в подальшому
обвинуваченим у цій справі визнано
сина позивача ОСОБА_4.
17.12.2010 року старшим слідчим в ОВС СУ
УМВС України в Рівненській області
Якубцем М.К. винесено постанову про
арешт майна ОСОБА_4, в т.ч. автомобіля
Mitsubishi Galant, 1993 року випуску, номер кузова
НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_2.
В постанові про накладення арешту
зазначалося, що вона направляється до
Першої Рівненської державної
нотаріальної контори для виконання.
Однак постанова слідчого Якубця М.К.
про накладення арешту на майно від 17.12.
2010 року до нотаріальної контори не
надходила та арешт не був накладений,
про що свідчить той факт, що автомобіль
21.12.2010 року, був знятий з реєстрації в
25 грудня 2010 року начальником СВ
Сарненського PB УМВС України в
Рівненській області Міщенею В.П. було
винесено постанову про вилучення
автомобіля, на який накладено арешт та
вилучено до Сарненського PB УМВС до
вирішення справи по суті.
Вважає такі дії посадових осіб
Сарненського PB УМВС України щодо
вилучення автомобіля Mitsubishi Galant, 1993 року
випуску, номер кузова НОМЕР_1, державний
номер НОМЕР_2 незаконними, оскільки
вказаний автомобіль належить їй на
праві приватної власності.
В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та просив
його задоволити в повному обсязі.
Представник відповідача у судове
засідання повторно не з'явився, хоча
про розгляд справи був повідомлений
своєчасно та належним чином, причини
неявки суду не повідомив. Клопотань про
відкладення розгляду справи до суду не
Відповідно до ст.224 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.
Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України
у разі повторної неявки в судове
засідання відповідача, повідомленого
належним чином, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).
Дослідивши докази належного
повідомлення відповідача про дату та
час розгляду справи, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за його відсутності та
постановлення заочного рішення у
справі.
Суд заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно дослідивши
матеріали справи, прийшов до наступних
Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень
Частиною першою статті 3 ЦПК України,
зазначено, що кожна особа має право в
порядку, встановленому цим кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів
Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, як
спосіб захисту цивільних прав є
звернення до суду за захистом свого
майнового права та інтересу шляхом
Відповідно до п.8 постанови від 7
вересня 1998 р. № 1388 "Про затвердження
Порядку державної реєстрації
(перереєстрації), зняття з обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів зазначено, що
документами, що підтверджують
правомірність придбання транспортних
засобів, їх складових частин, що мають
ідентифікаційні номери, є засвідчені
підписом відповідної посадової особи,
що скріплений печаткою є:
довідка-рахунок за формою згідно з
додатком 1, видана за суб'єктом
господарювання, діяльність якого
пов'язана з реалізацією транспортних
засобів та їх складових частин, що
мають ідентифікаційні номери.
Частиною першою статті 334 Цивільного
кодексу України передбачено, що право
власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом.
З матеріалів справи вбачається, що 21
грудня 2010 року ОСОБА_4 автомобіль Mitsubishi
Galant 1993 року випуску, номер кузова
НОМЕР_1, транзитний номерний знак
НОМЕР_3 був знятий з реєстрації у
Сарненському ВРЕР ВДАІ, виданий
транзитний номерний знак НОМЕР_3.
Згідно довідки-рахунку серії КІМ № 472918
від 21 грудня 2010 року виданої ПП
"Автолегіонбуд", ОСОБА_2 було продано і
видано автомобіль марки Mitsubishi Galant,
кузов № НОМЕР_1, свідоцтво про
реєстрацію (техпаспорт) НОМЕР_4
вартістю двісті гривень (а.с.6).
Відповідно до п. 41 Постанови Кабінету
Міністрів України N 1388 від 7 вересня 1998
р. забороняється зняття з обліку
транспортних засобів, стосовно яких є
ухвала суду про накладення арешту або
заборону зняття з обліку чи постанова
слідчого або державного виконавця про
накладення арешту, а також
транспортних засобів, що є речовими
доказами у кримінальній справі і
приєднані до неї постановою особи, яка
проводить дізнання, слідчого,
прокурора або ухвалою суду.

Згідно постанови старшого слідчого в
ОВС СУ УМВС України в Рівненській
області від 17.12.2010 року, Якубцем М.К. на
рухоме майно ОСОБА_4, а саме на
автомобіль марки Mitsubishi Galant, 1993 року
випуску, номер кузова НОМЕР_1, державний
номер НОМЕР_2 було накладено арешт та
зазначено, що постанова направляється
до першої нотаріальної контори м.Рівне.

Однак, згідно відповіді першої
нотаріальної контори №633/01-16 від 15.04.2013
року, постанова слідчого Якубця М.К. про
накладення арешту на майно від 17.12.2010
року, до першої нотаріальної контори на
виконання не надходила (а.с.11).

Згідно витягу з Державного реєстру
обтяжень рухомого майна №43855188 від
31.03.2014 року за ОСОБА_4 в державному
реєстрі обтяжень рухомого майна
інформація відсутня (а.с.73).

А тому, суд приходить до висновку, що
постанова старшого слідчого в ОВС СУ
УМВС України в Рівненській області від
17.12.2010 року, Якубця М.К. щодо арешту
майна ОСОБА_4 була винесена, проте
фактично залишилась без виконання.

Разом із тим, 25 грудня 2010 року
начальником СВ Сарненського PB УМВС
України в Рівненській області Міщенею
В.П. було винесено постанову про
вилучення автомобіля у ОСОБА_4, на який
накладено арешт.

Згідно зі статтею 34 Закону
України від 30.06.93 р. №3353-ХІІ "Про
дорожній рух", призначені для
експлуатації на вулично-дорожній
мережі загального користування
автомобілі, автобуси, самохідні машини,
сконструйовані на шасі автомобілів,
мотоцикли всіх типів, марок і моделей,
причепи, напівпричепи та мотоколяски
підлягають державній реєстрації та
обліку.

Відповідно до п.7 постанови № 1388
від 7 вересня 1998 р., власники
транспортних засобів та особи, що
експлуатують такі засоби на законних
підставах, або їх представники
зобов'язані зареєструвати
(перереєструвати) транспортні засоби
протягом десяти діб після придбання.

Метою реєстрації транспортних
засобів органами ДАІ МВС є контроль за
відповідністю конструкції та
технічного стану транспортних засобів
встановленим в Україні вимогам
стандартів, правил і нормативів,
дотриманням вимог законодавства, що
визначає порядок сплати податків,
внесення інших обов'язкових платежів,
використання транспортних засобів в
умовах воєнного та надзвичайного
стану, а також для забезпечення їх
обліку та запобігання протиправним
діям щодо них. А тому державна
реєстрація транспортних засобів не є
державною реєстрацією прав власності
на транспортний засіб у законодавчому
розумінні цього поняття і не впливає на
момент переходу права власності на
транспортний засіб з таких підстав.

З вищезазначеного можна зробити
висновок, про те, що право власності на
автомобіль марки Mitsubishi Galant, 1993 року
випуску, номер кузова НОМЕР_1, державний
номер НОМЕР_2, відбувся у момент його
передачі позивачу, тобто 21.12.2010 року,
при цьому інший порядок його передачі
сторонами не передбачався, а тому
постановою про вилучення автомобіля у
ОСОБА_4 винесеної начальником СВ
Сарненського PB УМВС України в
Рівненській області Міщенею В.П. було
позбавлено позивача ОСОБА_7 можливості
зареєструвати, як власнику,
транспортний засіб.

Згідно повідомлення відділу ДАІ
відділення РЕР м.Сарни УМВС України в
Рівненській області за №801 від 13.07.2011
року, автомобіль марки Mitsubishi Galant, номер
кузова НОМЕР_1, 1993 року випуску з
державним номерним знаком НОМЕР_2, який
належав ОСОБА_4 знятий з обліку для
реалізації та станом на 13.07.2011 року
транспортні засоби за ним не
зареєстровані (а.с.10). Дана обставина
також підтверджується повідомленням
центру надання послуг, пов'язаних з
використанням автотранспортних
засобів, з обслуговування
Дубровицького, Рокитнівського та
Сарненських районів №125 від 20.03.2014 року,
з якого вбачається, що станом на 20.03.2014
року згідно автоматизованих баз даних
РІІ та НАІС за гр. ОСОБА_4 не має
зареєстрованих транспортних засобів
(а.с.72).

Статтею 319 ЦК України передбачено, що
власник володіє, користується та
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Також статтею 41 Конституції України
визначено, що кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.387 ЦК України, власник має
право витребувати своє майно від особи,
яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до п.19. Постанови
Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, від 7.02.2014 № 5 "Про
судову практику в справах про захист
права власності та інших речових прав",
застосовуючи положення статті 387 ЦК,
суди повинні виходити з того, що
власник має право витребувати своє
майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним і в якої майно фактично
знаходиться та є індивідуально
визначеним.

З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи
всебічно, повно, об'єктивно та
безпосередньо зібрані по справі докази
в їх сукупності та співставленні,
з'ясувавши обставини, на які
посилається позивач, як на підставу
своїх вимог, суд приходить до висновку
що позовні вимоги знайшли своє
підтвердження та обґрунтувані в
судовому засіданні, при цьому,
відповідачем всупереч ст. 60 ЦПК
України, не надано жодних заперечень та
належних письмових доказів в
спростування позовних вимог, а тому
позов ОСОБА_2 стосовно витребування
майна із чужого незаконного володіння,
підлягає до задоволення.

Відповідно ст. 88 ЦПК стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

На підставі ст.16, 319, 334, 387 ЦК України,
керуючись ст.ст. 10, 30, 60, 88, 214, 215, 223, 224-228,
292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Сарненського районного
відділу Управління Міністерства
Внутрішніх Справ України в Рівненській
області про витребування майна із
чужого незаконного володіння -
задовольнити.

Витребувати від відповідача належний
на праві власності ОСОБА_2 автомобіль
Mitsubishi Galant, 1993 року випуску, номер кузова
НОМЕР_1, транзитний номерний знак
НОМЕР_3, який знаходиться в
Сарненському РВ УМВС України в
Рівненській області.

Зобов'язати Сарненський районний
відділ Управління Міністерства
Внутрішніх Справ України в Рівненській
області передати ОСОБА_2 автомобіль
Mitsubishi Galant, 1993 року випуску, номер кузова
НОМЕР_1, транзитний номерний знак
НОМЕР_3.

Стягнути з Сарненського
районного відділу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Рівненській області на користь
позивача судовий збір у розмірі 229,40
(двісті двадцять дев'ять гривень сорок
копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Рівненської області
через Дубровицький районний суд
Рівненської області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно

Суддя Дубровицького

районного суду:
Оборонова І.В.