Справа № 382/2530/13-ц Головуючий у І
інстанції Кисіль О.А.Провадження №
22-ц/780/2286/14 Доповідач у 2 інстанції
Волохов Категорія 18
РІШЕННЯ

Іменем України

15 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Матвієнко Ю.О.,
Мельника Я.С.,

при секретарі Микитенко Д.А.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю "Агрофірма
"Дружба" на рішення Яготинського
районного суду Київської області від 3
лютого 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
Дружба» с.Капустинці Яготинського
району Київської області, третя особа:
Спільне підприємство Товариство з
обмеженою відповідальністю «Нива
Переяславщини» про встановлення
нікчемності та визнання недійсними
договорів оренди земельних ділянок,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року позивачі
звернулись до суду з вказаним позовом
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма Дружба»
с.Капустинці Яготинського району
Київської області, третя особа: Спільне
підприємство Товариство з обмеженою
відповідальністю «Нива Переяславщини»
про в становлення нікчемності та
визнання недійсними договорів оренди
земельних ділянок.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог, позивачі зазначали, що 20.03.2013
року СП ТОВ «Нива Переяславщини» та
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 було укладено
договори оренди земельних ділянок, які
були зареєстровані у Реєстраційній
службі Яготинського РУЮ про що у
державному реєстрі земель вчинено
відповідні записи.

Позивачі вважають, що договори про
передачу тих же земельних ділянок в
оренду ТОВ «Агрофірма Дружба» у 2006 році
є недійсними з підстав порушення вимог
закону, у тому числі через порушення
порядку державної реєстрації
договорів оренди землі.

Позивачі зазначали, що вказані
оригінали договорів оренди землі у
власників земельних ділянок відсутні.

Про порушення своїх прав позивачі
дізнались у 2013 році, у зв'язку з
розглядом справи в Яготинському
районному суді про розірвання
договорів оренди.

Зважаючи на викладене, позивачі
просили суд першої інстанції
встановити нікчемність та визнати
недійсність договорів оренди
земельних ділянок на підставі ст. ст. 215,
216 ЦК України.

Рішенням Яготинського районного суду
Київської області від 3 лютого 2014 року
позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма Дружба»
с.Капустинці Яготинського району
Київської області, третя особа:
Спільного підприємства Товариства з
обмеженою відповідальністю «Нива
Переяславщини» про встановлення
нікчемності та визнання недійсними
договорів оренди земельних ділянок
задоволено частково.

Визнано недійсним договір оренди
земельної ділянки, загальною площею
2,7400 га, призначеної для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, розташованої на території
Капустинської сільської ради
Яготинського району Київської області,
укладений між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма Дружба»
та ОСОБА_1, 16.08.2006 року.

Визнано недійсним договір оренди
земельної ділянки, загальною площею 2,74
га, призначеної для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташованої на території
Капустинської сільської ради
Яготинського району Київської області,
укладений між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма Дружба»
та ОСОБА_3, 21.11.2006 року.

Визнано недійсним договір оренди
земельної ділянки, загальною площею 2,88
га, призначеної для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташованої на території
Капустинської сільської ради
Яготинського району Київської області,
укладений між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма Дружба»
та ОСОБА_2 21.12.2006 року.

Визнано недійсним договір оренди
земельної ділянки, загальною площею 2,74
га, призначеної для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташованої на території
Капустинської сільської ради
Яготинського району Київської області,
укладений між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма Дружба»
та ОСОБА_4 16.08.2006 року.

Визнано недійсним договір оренди
земельної ділянки, загальною площею 2,74
га, призначеної для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташованої на території
Капустинської сільської ради
Яготинського району Київської області,
укладений між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма Дружба»
та ОСОБА_5 26.05.2006 року.

Визнано недійсним договір оренди
земельної ділянки, загальною площею 5,48
га, призначеної для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташованої на території
Капустинської сільської ради
Яготинського району Київської області,
укладений між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма Дружба»
та ОСОБА_6 16.08.2006 року.

Визнано недійсним договір оренди
земельної ділянки, загальною площею 2,74
га, призначеної для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташованої на території
Капустинської сільської ради
Яготинського району Київської області,
укладений між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма Дружба»
та ОСОБА_7 26.05.2006 року.

Визнано недійсним договір оренди
земельної ділянки, загальною площею 1,50
га, призначеної для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташованої на території
Капустинської сільської ради
Яготинського району Київської області,
укладений між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма Дружба»
та ОСОБА_8 08.05.2003 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням
суду, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма "Дружба"
подало апеляційну скаргу, в якій,
просило рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити по справі нове
рішення, яким відмовити в задоволені
позову, з підстав неправильного
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, а також з
підстав неповного з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи
та невідповідності висновків суду
фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення осіб, які брали участь у
розгляді справи, перевіривши матеріали
справи в порядку, передбаченому
статтею 303 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку про задоволення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. У пункті 2 постанови №14
Пленуму Верховного Суду України від 18
грудня 2009 року „Про судове рішення у
цивільній справі" зазначено, що рішення
є законним тоді, коли суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства
відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив
справу згідно з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин відповідно до
статті 8 ЦПК, а також правильно
витлумачив ці норми. Обґрунтованим
визнається рішення, ухвалене на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, які були
досліджені в судовому засіданні і які
відповідають вимогам закону про їх
належність та допустимість, або
обставин, що не підлягають доказуванню,
а також якщо рішення містить вичерпні
висновки суду, що відповідають
встановленим на підставі достовірних
доказів обставинам, які мають значення
для вирішення справи.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних
доказів. Жоден доказ не має для суду
наперед встановленого значення. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має права в порядку,
встановленому цим кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

На думку колегії суддів висновки суду
першої інстанції не відповідають
фактичним обставинам справи, крім
того, судом першої інстанції порушено
норми процесуального права, які
регулюють порядок надання суду,
ослідження та оцінки судом доказів по
справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Ухвалюючи рішення про про встановлення
нікчемності та визнання недійсними
договорів оренди земельних ділянок,
суд першої інстанції посилався на те,
що наявність відміток у копії договору
оренди та оригіналу договору оренди,
який не прошитий не пронумерований та
не засвідчений у встановленому
порядку, про його державну реєстрацію
не доводить її здійснення у
встановленому законом порядку.

Проте колегія суддів не погоджується з
вказаним висновком, оскільки суд
першої інстанції невірно встановив
характер спірних правовідносин та в
результаті чого прийшов до
необґрунтованих висновків про
задоволення позовних вимог позивачів.

З матеріалів справи вбачається, що при
реєстрації таких договорів не порушено
ні норми Земельного законодавства, ні
норми «Тимчасового порядку ведення
державного реєстру земель»,
затвердженого наказом Держкомзему № 174
від 02.07.2003 року.

Крім того, відповідно до п. 8 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №9 від
06.11.2009 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними», відповідно до
ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою
недійсності правочину є недодержання
стороною (сторонами) вимог, які
встановленні статтею 203 ЦК саме на
момент вчинення правочину.

В Постанові Верховного Суду України
від 25.12.2013 року у справі про визнання
недійсними договорів оренди земельних
ділянок зроблено правовий висновок про
те, що «суд повинен установити, чи були
порушені, невизнані або оспорені права,
свободи чи інтереси цих осіб і залежно
від установленого вирішити питання про
задоволення позовних вимог або відмову
в їх задоволенні. При цьому судом
залишено поза увагою вимоги статті 3
ЦПК України та статті 15 ЦК України про
те, що в порядку цивільного судочинства
підлягає захисту саме порушене право і
не встановлено чи дійсно порушуються
права позивача у зв'язку з відсутністю
у договорі оренди зазначених умов, їх
істотності, а також судом не з'ясовано в
чому саме полягає порушення законних
прав позивачів».

Із матеріалів справи вбачається, що
позивачами у позовній заяві не
зазначено які ж права кожного із
позивачів було порушено відповідачем
при укладанні оспорюваних договорів
оренди, а у рішенні суду першої
інстанції також не вказано, що судом
було встановлено порушення прав
позивачів у зв»язку з відсутністю у
договорах оренди кадастрових номерів
земельних ділянок, а також не зазначено
у чому полягає порушення законних прав
позивачів.

Позивачами у порушення вимог ст..60 ЦПК
України не надано належних, допустимих
доказів на підтвердження
вищезазначених обставин.

Враховуючи зазначене вище, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма "Дружба"
необхідно задовольнити з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, а також порушенням
норм процесуального права, а рішення
Яготинського районного суду Київської
області від 3 лютого 2014 року необхідно
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову у позові.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Агрофірма
"Дружба" задовольнити.

Рішення Яготинського районного суду
Київської області від 3 лютого 2014 року
скасувати та ухвалити по справі нове
рішення, яким в задоволенні позову
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :