Справа № 404/656/14-ц
Номер провадження 2/404/846/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2014 року Кіровський районний
суд м. Кіровограда в складі :

головуючої судді -
Панфілової А.В.

при секретарі - Палій
М. М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 треті особи ОСОБА_3
та УДМС України в Кіровоградській
області про визнання особи такою,
що втратила право користування
житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся з позовом до
відповідача про визнання особи такою,
що втратила право користування жилим
приміщенням, а саме квартирою
АДРЕСА_1.

В обгрунтування вимог зазначено ,
що на праві приватної власності
належить квартира АДРЕСА_1. Третя особа
ОСОБА_3, зареєструвала шлюб з
відповідачем 29 червня 2004 року . 18
жовтня 2012 року рішенням
Кіровського районного суду
м.Кіровоград шлюб розірвано.

01.12.2012 року відповідач, який приходився
вітчимом зібрав усі свої особисті речі
і переїхав проживати за іншою не
відомою для нього та матері адресою у
м.Кіровограді.

Відповідно до довідки про склад сім'ї
№7915 виданій 15.01.2014 року виданої
начальником КРЄП №3 у квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані 3 особи: матір-ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1; -колишній чоловік-ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2; -ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3;

Той факт, що відповідач не проживає у
належній квартирі підтверджується
актом перевірки від 11.01.2014 року .
Відповідач участі в оплаті витрат за
комунальні послуги не приймає, матір є
інвалідом та пенсіонером, а тому
змушений звернутися до суду з
позовом про визнання особи такою, що
втратила право користування
житловим приміщенням.

До судового засідання
представником позивача надано заяву
про розгляд справи у його відсутність
та повне підтримання позовних вимог (
а.с. 41).

Відповідач в судове засідання не
з»явився, про час і місце розгляду
справи повідомлено рекомендованими
листами (а. с. а.с. 29,39), направленими за
адресою реєстрації особи та
повернулися до суду з відміткою за
закінченням терміну зберігання.

Згідно ст.169 ЦПК України, суд
визнає причини неявки неповажними і
вирішує справу розглядати за даної
явки і наявних матеріалів у справі.
Позивач згідно заяви не заперечує
проти заочного розгляду справи та
винесення заочного рішення.

Суд ухвалив провести заочний
розгляд справи.

Судом встановлено наступні факти
і відповідні їм правовідносини.

На праві приватної власності,
відповідно до довідки №57722 ОКП
«Кіровоградського ООБТІ» про
належність нерухомого майна, ОСОБА_1
належить квартира АДРЕСА_1. (а. с. 12).

Реєстрація та розірвання шлюбу ОСОБА_3
матері позивача та відповідача
підтверджується копією паспорта ( а.с.
10) та копією рішення суду( а.с. 11).

Відповідно до довідки про склад сім'ї
№7915 виданій 15.01.2014 року КРЕП №3 у
квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані 3 особи:
мати-ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; -колишній
чоловік- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2; та ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 14)

01.12.2012 року відповідач, який приходився
вітчимом позивачу зібрав усі свої
особисті речі і переїхав проживати за
іншою невідомою адресою у
м.Кіровограді, зазначене
підтверджується актом перевірки від
11.01.2014 року проведеного в присутності
ОСОБА_3 комісією в складі завідуючою
будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_6 та двох
свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ( а.с. 13).

17.07.97 року Україна ратифікувала римську
Конвенцію про захист прав і основних
свобод людини 1950 року, відповідно до п.1
ст.8 якої встановлено, що кожна людина
має право на повагу до її житла. Цим
правом закріплена недоторканність
житла, яка проголошена також ст.30
Конституції України. Відповідно до
цього ніхто не може перешкоджати особі
у законному володінні, користуванні чи
розпорядженні своїм майном, а будь-які
порушення цих повноважень захищаються
у встановленому законом порядку.
Зокрема глава 23 Цивільного Кодексу
України встановлює, що громадянин, який
став власником житла, має право
розпоряджатися ним на свій розсуд.

Відповідно до ст.. 7 ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні»- зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем
проживання особи, остаточного
рішення суду.

Згідно ст.405 ЦК України, а саме ч. 2 член
сім»ї власника житла втрачає право
на користування житлом, у разі
відсутності члена сім»ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла.

При винесенні рішення, суд керується
ст.11 ЦПК України, щодо розгляду судом
справ в межах заявлених вимог та на
підставі доказів, наданих сторонами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності , суд дійшов
висновку щодо задоволення позову
повністю, оскільки відповідач
зареєстрований у квартирі, не
проживає з грудня 2012 року без
поважних причин. В наявності є всі
підстави для визнання особи такою ,
що втратила право на користування
житлом, позов підлягає задоволенню.

Згідно ст.88 ЦПК України, суд стягує з
відповідача на користь позивача 243,60
грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.. 7 ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», ст. ст.64,71 ЖК
України, ст. 405 ЦК України, ст. ст. 11, 88,
212-218,224-228 ЦПК України,суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 треті особи
ОСОБА_3 та УДМС України в
Кіровоградській області про
визнання осіб такими, що втратили
право користування житловим
приміщенням, задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
-243, 60 грн. судового збору .

Рішення може бути оскаржено
позивачем в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Кіровоградської
області через Кіровський районний
суд м. Кіровограда шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня отримання копії рішення .

Відповідач має право звернутися з
заявою до суду про скасування
заочного рішення на протязі 10 днів з
дня отримання копії рішення.

Суддя Кіровського
А. В. Панфілова

районного суду

м.Кіровограда