Справа № 496/1867/14-ц
Провадження 2/496/1099/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

19.05.2014
Біляївський районний суд

Одеської
області

в складі: головуючого судді -
Крачкової С.В.

при секретарі -
Довженко І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Біляївка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про встановлення факту
належності земельної ділянки на праві
приватної власності та визнання права
власності в порядку спадкування за
заповітом

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з позовом
до ОСОБА_2 про встановлення факту
належності земельної ділянки на праві
приватної власності її батьку ОСОБА_3,
площею 0,038 га, що знаходиться в АДРЕСА_1
та визнати за нею право власності на це
майно в порядку спадкування за
заповітом після його смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Свої вимоги мотивує тим, що після
смерті її батька залишилась спадщина,
яка складається з вказаної земельної
ділянки, яка належала батьку на
підставі Державного акту про право
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
№113700, виданого Біляївською міською
радою Біляївського району Одеської
області 8.05.2007 року на земельну ділянку,
площею 0,082 га, в якому є відмітка
держаного нотаріуса про те, що 23.06.2007
року був посвідчений договір дарування
земельної ділянки, площею 0, 044 га від
загальної площі земельної ділянки
ОСОБА_2. Державним нотаріусом їй було
відмовлено в видачі свідоцтва на
спадкове майно в зв'язку з тим, що
ОСОБА_3 не проведений обмін Державного
акту на земельну ділянку, яка
залишилася, тобто 0,038 га. З-за вказаної
обставини позивачка не може оформити
свої спадкові права.

В судовому засіданні позивачка на
своїх позовних вимогах наполягала,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилась, але направила до суду заяву
про визнання позову і дала згоду на
розгляд справи у її відсутність.

Заслухавши позивачку, приймаючи до
уваги заяву відповідачки, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 ( а.с.7).

На підставі Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
№113700, виданого Біляївською міською
радою 8 травня 2007 року, йому належала
земельна ділянка площею 0,082 га, яка
розташована в АДРЕСА_1 ( а.с.9).

В даному Державному акті є відмітка
держаного нотаріуса про те, що 23.06.2007
року за реєстровим №2-3726 ОСОБА_3
подарував частину земельної ділянки
площею 0, 044 га із загальної площі
земельної ділянки 0,082 га ОСОБА_2. Таким
чином, на момент смерті йому належала
земельна ділянка, площею 0, 038 га.

Державний нотаріус Біляївської
державної нотаріальної контори
Одеської області 23.04.2014 року листом
№1291/02-14 відмовила позивачці в видачі
свідоцтва про право на спадщину на це
майно після смерті батька в зв'язку з
не проведенням обміну державного акту
та не отриманням ОСОБА_3 державного
акту про право власності на земельну
ділянку, що залишилася, тобто 0,038 га (
а.с.10).

З матеріалів спадкової справи № 59/2014 до
майна ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року вбачається, що спадкодавець
заповідав своє майно ОСОБА_1.

З свідоцтва про народження серії
НОМЕР_2 вбачається, що позивачка є
дочкою спадкодавця ( а.с.5,6).

Відповідно ст. 131 ЗК України громадяни
та юридичні особи України, а також
територіальні громади та держава мають
право набувати у власність земельні
ділянки на підставі міни, дарування,
спадкування та інших цивільно-правових
угод. Це положення закріплено і в ч.1 ст.
1225 ЦК України.

Відповідно до ст. 1218 вказаного Кодексу
до складу спадщини входять всі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи викладене, суд вважає
позов в частині визнання права
власності за позивачкою на спадкове
майно в порядку спадкування за
заповітом після смерті батька
обґрунтованим і законним, а тому в цій
частині він підлягає задоволенню.

При цьому суд вважає зайвими вимоги про
встановлення факту належності майна
померлому на праві власності, оскільки
належність майна спадкодавцю
підтверджується Державним актом і цей
факт ніким не оспорюється, а тому суд
вважає необхідним відмовити в позові в
цій частині.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, ст. ст. 1217,1218, 1233, 1268, 1270 ЦК
України, ст. 131 ЗК України,суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення факту належності
земельної ділянки на праві приватної
власності та визнання права власності
в порядку спадкування за заповітом
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку, площею 0,038 га, що
розташована по АДРЕСА_1, яка надана для
ведення особистого селянського
господарства, в порядку спадкування за
заповітом після смерті батька ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В позові в частині встановлення факту
належності земельної ділянки на праві
приватної власності відмовити.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом 10 днів до
Одеського апеляційного суду через
Біляївський районний суд.

Суддя :
С.В. Крачкова