Єдиний унікальний номер 2-1383/11
Номер провадження 22-ц/775/2223/2014
Головуючий у 1 інстанції
Доповідач Ларіна Н.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області в
складі:

Головуючого судді
Зінов'євої А.Г.

Суддів
Ларіної Н.О., Азевича В.Б.,

при секретарі
Стефановій Я.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Донецьку апеляційну
скаргу публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» на рішення
Старобешівського районного суду
Донецької області від 28 грудня 2012 року
по цивільній справі за позовною заявою
публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2011 року до суду звернувся ПАТ
КБ «ПриватБанк» з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості. В позові
зазначено, що відповідно до договору
б/н від 17 березня 2008 року в зазначену
дату відповідач отримала кредит у
розмірі 7 000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 30%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

Відповідно до умов договору, Договір
складається з Заяви позичальника, Умов
надання банківських послуг та Правил
користування платіжною карткою.

У порушення зазначених норм закону та
умов договору відповідач зобов'язання
за вказаним договором належним чином
не виконав. З зазначених підстав
позивач просив стягнути з відповідача
заборгованість у розмірі 17 227 грн. 71 коп.
за кредитним договором б/н від 17
березня 2008 року та судові витрати.

Рішенням Старобешівського районного
суду Донецької області від 28 грудня 2012
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просив
рішення суду першої інстанції
скасувати, постановити нове про
задоволення позовних вимог, у зв'язку
із порушенням норм матеріального та
процесуального права.

В апеляційній скарзі позивач зазначив,
що не погоджується з висновком суду,
оскільки відповідачем не доведено, що
підпис у договорі їй не належить та що
договір укладено іншою особою.

Також апелянт зазначив, що вважає
рішенням суду неправильним та
постановленим з порушенням норм
процесуального права, оскільки судом
не надано оцінки доказам погашення
заборгованості по кредиту.

Представник апелянта в судове
засідання апеляційного суду не
з'явився, повідомлений про розгляд
справи належним чином, про що свідчить
журнал судового засідання від 27 лютого
2014 року та розписка представника, тому
відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України
справу розглянуто без його участі.

Відповідач в судове засідання
апеляційного суду не з'явилась,
повідомлена про розгляд справи
належним чином - телефонограмою, яка
зареєстрована у Журналі телефонограм
№ 2 за № 4602 від 27 лютого 2014 року, до суду
вдруге надіслала клопотання про
перенесення розгляду справи у зв'язку
із командировкою її представника, в
задоволенні якого судом відмовлено за
недоведеністю підстав, тому відповідно
до ч. 2 ст. 305 ЦПК України справу
розглянуто без її участі.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити, рішення суду скасувати,
позовні вимоги задовольнити, з
наступних підстав.

Згідно п.п. 3,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є:
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до кредитного договору від
17 березня 2008 року ОСОБА_1 отримала
кредит у розмірі 7 000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 30%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

Судом першої інстанції також
встановлено, що 10 березня 2012 року СВ
Ворошиловського РВГУМВС України в
Донецькій області порушена
кримінальна справа № 02-2971 за фактом
використання завідомо підробленого
документу за ознаками складу злочину
за ст. 358 ч. 4 КК України. Досудовим
слідством встановлене, 10 квітня 2008 року
невстановлена особа, маючи умисел на
використання завідомо підробленого
документу, виготовлених при
невстановлених обставинах та
невстановленою особою, знаходячись у
відділенні № 16 Донецького РУ ЗАТ КБ
«ПриватБанк», розташованого за
адресою: м. Донецьк, вул. Кобозева, 12
Ворошиловського району Донецької
області, діючи навмисно з метою
отримання кредиту надало кредитному
експерту завідомо підроблений
документ, а саме довідку про доходи із
ВАТ «Дон морепродукт ЛТД» на ім'я
відповідача, в який були вказані
відомості що не відповідають
дійсності. Таким чином навмисно
використало завідомо підроблений
документ та уклало кредитний договір №
SAMDN6052 від 10 квітня 2008 року на ім'я
ОСОБА_1 на отримання споживчого кредиту
7 000 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
досудове слідство призупинено на
підставі ст. 206 ч. 3 КК України у зв'язку
із не встановленням особи, якою
кредитний договір був оформлений,
тобто грошові кошти були отримані
невстановленою особою, а не
відповідачем.

З зазначеним висновком суду першої
інстанції не погоджується колегія
суддів апеляційного суду, виходячи з
наступного.

З постанови від 10 березня 2012 року про
порушення кримінальної справи та
відповіді начальника СВ
Ворошиловського РВ ДМУ УМВС України в
Донецькій області (а.с. 36, 54 ), на які
посилається суд першої інстанції як на
підставу для відмови у задоволенні
позову Банку, вбачається використання
невстановленою особою підробленого
документу і укладення кредитного
договору № SAMDN6052 від 10 квітня 2008
року на ім'я ОСОБА_1 на отримання
споживчого кредиту.

При цьому, за позовними вимогами Банк
просив про стягнення заборгованості за
кредитним договором б/н від 17 березня
2008 року.

Таким чином, зазначені судом підстави
для відмови у задоволенні позову є
хибними та такими що не відповідають
обставинам справи, оскільки суд
послався на порушення кримінальної
справи відносно укладення іншого
кредитного обов'язку.

Оскільки, за позовними вимогами, що й
правильно встановлено судом першої
інстанції, відповідно до кредитного
договору від 17 березня 2008 року ОСОБА_1
отримала кредит у розмірі 7 000 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 30% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки.

При цьому, з матеріалів справи
(позовної заяви, копії заяви-договору
від 17 березня 2008 року, умов та правил
надання банківських послуг, розрахунку
заборгованості за договором № б/н від 17
березня 2008 року) вбачається, що
заява-договір № б/н укладена 17 березня
2008 року. В договорі вказані всі
необхідні дані щодо особи
позичальника: призвіще ОСОБА_1, дата
народження ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначено
ідентифікаційний код, та інші дані,
вказана дата укладення договору 17
березня 2008 року яка співпадає з датою
відкриття рахунку, у відмітках банку -
зазначений номер карти НОМЕР_1,
призвіще особи представника Банку, яка
перевірила дані та ідентифікацію
клієнта (ОСОБА_4), зазначене призвіще
особи, що притягнула клієнта - ОСОБА_3 У
Договорі міститься два підписи
позичальника у графі «підпис» за
договором та «підпис» у отриманні
карти (а.с. 5). За розрахунком
заборгованості станом на 31 серпня 2011
року за значеним Договором від 17
березня 2008 року проводились оплати
заборгованості (а.с. 3-4).

Тобто зазначений, Договір б/н від 17
березня 2008 року є діючим та укладеним
від імені відповідача. Доказів щодо
укладення зазначеного Договору чи
виконанні підпису, проведення оплат за
ним іншою особою - відповідачем суду не
надано.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України
передбачені наслідки порушення
договору позичальником, а саме, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 статті 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Як встановлено ч. 1 ст. 628 та ч. 1 ст. 629 ЦК
України, зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом 9.12 Умов та Правил надання
банківських послуг передбачено, що
Договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
зазначеного строку ні одна з сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично лонгується на такий же
строк.

У зазначеному договорі від 17 березня 2008
року містяться відомості щодо
ознайомлення позичальника з
зазначеними Умовами и Правилами
надання банківських послуг та підпис
відповідача.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції, сторонами не надано даних
щодо надання відповідачем заяви про
припинення дії договору, тому він
вважається дійсним.

Виходячи з зазначених вище вимог
діючого законодавства та оскільки
відповідачем не було погашено повністю
всю суму заборгованості, при цьому дія
кредитного договору за картковим
рахунком не припинена, тобто
зобов'язання не виконано належним
чином. Тому, Банк має право на стягнення
заборгованості з відповідача, тобто
позовні вимоги підлягають задоволенню
у повному обсязі.

Таким чином, на користь позивача з
відповідача підлягає стягненню
заборгованість за кредитним договором
б/н від 17 березня 2008 року станом на 31
серпня 2011 року у розмірі 17 227 грн. 71 коп.,
що складається з: 6 981 грн. 37 коп. -
заборгованість за кредитом, 7 949 грн. 78
коп. - заборгованість по процентам за
користування кредитом, 1 000 грн.
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 500 грн. - штраф
(фіксована частина), 796 грн. 56 коп. - штраф
(процентна складова). Розмір зазначеної
заборгованості відповідачем не
оскаржений.

На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню
з відповідача підлягають сплачені
позивачем судові втрати: судовий збір у
розмірі 172 грн. 28 коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи - 120 грн.(а.с. 13).

Доводи апеляційної скарги щодо не
доведення відповідачем, що договір б/н
від 17 березня 2008 року та підпис у
зазначеному договору укладений та
виконаний не відповідачем, що судом не
враховано погашення заборгованості по
цьому Договору є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції слід скасувати та ухвалити
нове про задоволення позовних вимог
банку, оскільки висновок суду
постановлений з порушенням п.п. 3,4 ч. 1
ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.1 п. 3, 309 ч.1 п.
п. 3, 4, 314 ч.2, 316, ЦПК України, апеляційний
суд,

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Старобешівського районного
суду Донецької області від 28 грудня 2012
року скасувати.

Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
від 17 березня 2008 року станом на 31 серпня
2011 року у розмірі 17 227 (сімнадцять тисяч
двісті двадцять сім) грн. 71 коп., що
складається з наступного : 6 981 грн. 37
коп. - заборгованість за кредитом, 7 949
грн. 78 коп. - заборгованість по
процентам за користування кредитом, 1 000
грн. заборгованість по комісії за
користування кредитом, 500 грн. - штраф
(фіксована частина), 796 грн. 56 коп. - штраф
(процентна складова) та сплачені судові
втрати: судовий збір у розмірі 172 ( сто
сімдесят дві) грн. 28 коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи - 120 (сто двадцять) грн.,
а всього 17 519 ( сімнадцять тисяч п'ятсот
дев'ятнадцять) грн. 99 коп.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржене в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: