АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 601/2925/13-ц Головуючий у 1-й
інстанції Білосевич Г.С. Провадження №
22-ц/789/446/14 Доповідач - Гірський
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2014 р. Колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Гірського Б.О.

суддів - Бахметової В. Х., Ткач О. І.,

при секретарі - Майка Р.Ю.

з участю - сторін

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Кременецького районного суду
Тернопільської області від 20 лютого 2014
року в справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3
до ОСОБА_1 про відшкодування затрат на
реконструкцію житлового будинку та
господарських будівель, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2013 року ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом про
стягнення в їх користь з ОСОБА_1 затрат
на реконструкцію належного останньому
на праві власності житлового будинку
та господарських будівель в АДРЕСА_1.

Зокрема, ОСОБА_2 просив стягнути в
його користь 29110 грн. 25 коп., а ОСОБА_3
просила стягнути в її користь 15600 грн. ,
посилаючись на те, що дана грошова
допомога ними була надана власнику
майна не безоплатно.

Рішенням Кременецького районного
суду Тернопільської області від 20
лютого 2014 року позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3
задоволено.

"Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 29 110 грн. 25 коп. затрат на
реконструкцію житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями, що
розташований по АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3 15 600 грн. затрат на реконструкцію
житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями, що
розташований по АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2, ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 447
грн. 10 коп., сплаченого згідно квитанції
від 08.11.2013 року."

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове, яким у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 відмовити, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, учасників
цивільного процесу, перевіривши доводи
апеляційної скарги за матеріалами
справи, приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до роз'яснень, даних п.
4 постанови №7 від 04.10.1991 року Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок", змісту
глави 26 ЦК України, особи, які приймали
участь у будівництві жилого будинку
(його купівлі) не на підставі угоди про
створення спільної власності, яка
відповідає законодавству, вправі
вимагати не визнання права власності
на будинок, а відшкодування своїх
затрат на будівництво (купівлю
будинку), якщо допомогу забудовнику
(покупцю) вони надавали не безоплатно.

Таке ж право за цих умов належить
членам сім'ї власника жилого будинку,
якщо вони приймали участь лише у
будівництві підсобних будівель
(літньої кухні, сараю, тощо) і підсобних
приміщень або коли їх затрати на ремонт
жилого будинку перевищували
покладений на них ст. 156 ЖК обов'язок.

Судом першої інстанції
встановлено, що ОСОБА_1 31.03.2007 року
придбав житловий будинок з надвірними
будівлями АДРЕСА_1, а 12.04.2007 року
зареєстрував своє право власності на
даний об'єкт нерухомості.

В подальшому провів
реконструкцію домоволодіння,
побудував хлів, для чого позичив у
свого батька - ОСОБА_2 гроші в сумі 2900
доларів США, що в еквіваленті до гривні
на час звернення з позовом до суду
становить суму 23179 грн. 70 коп., а також
отримав від останнього будівельні
матеріали на суму 5930 грн. 55 коп.

Ці обставини не заперечуються ні
позивачем ОСОБА_2, ні відповідачем
ОСОБА_1

Тому, рішення суду першої
інстанції про стягнення з власника
домоволодіння в користь ОСОБА_2
вищезазначених сум є законним і
обґрунтованим.

Разом із тим, необґрунтованим є
рішення суду про стягнення з
відповідача ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 15600
грн., як відшкодування понесених
останньою затрат на будівництво.

Так, із змісту статті 129
Конституції України вбачається, що
однією з основних засад судочинства є
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Позивачка, в підтвердження своїх
вимог, посилається на розписку від
16.12.2008 року, яка написана ОСОБА_1, зі
змісту якої вбачається, що останній
одержав від неї кошти в розмірі 15600 грн.
взамін його згоди на її постійне
проживання в належному йому
домоволодінні та довічний догляд за
нею (а.с. 50).

Відповідач ОСОБА_1, заперечуючи
такі вимоги, посилається на те, що дані
кошти не можуть вважатися затраченими
на будівництво, поскільки це не
обумовлено розписками, якими він та
ОСОБА_3 обмінялися в грудні 2008 року.

Так, в розписці від 16.12.2008 року, яка
написана власноручно ОСОБА_3 зазначено,
що кошти в розмірі 15600 грн. вона дарує
відповідачу за надання їй постійного
місця проживання та довічного догляду
(а.с. 61).

Аналізуючи в сукупності розписки
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в контексті норм
матеріального права суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що їх
зміст не свідчить про використання 15600
грн. на реконструкцію домоволодіння.

За вказаних обставин, висновки
суду першої інстанції стосовно
позовних вимог ОСОБА_3 не відповідають
обставинам справи, судом неправильно
застосовано норми матеріального права,
тому рішення суду в цій частині
підлягає скасуванню з ухваленням
нового про відмову у задоволенні вимог
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування
затрат на будівництво в сумі 15600 грн.

Відповідно підлягає зміні і
проведений судом розподіл судових
витрат.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 309, 313, 314 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Тернопільської області, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Кременецького районного
суду Тернопільської області від 20
лютого 2014 року скасувати в частині
стягнення коштів з ОСОБА_1 в користь
ОСОБА_3.

Ухвалити в цій частині нове
рішення, яким відмовити ОСОБА_3 в
задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1
про стягнення коштів в розмірі 15600 грн.

Змінити розподіл судового збору
між сторонами, стягнувши з ОСОБА_1 в
користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі
291 грн. 10 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення і з того дня може бути
оскаржене протягом двадцяти днів в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Б.О. Гірський