Справа № 362/3993/13-ц
Провадження № 2/362/1885/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.05.2014 року Васильківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого - судді Медведєва К.В.,

при секретарі - Кострубіцькій Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відчуження частини нерухомості в
рахунок уплати заборгованості по
аліментах на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В :

В липні 2013 року позивачка звернувся до
суду з позовом, в якому просить
відчужити на її користь у відповідача
1/2 частину дачного будинку та 1/2 частину
земельної ділянки під ним, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1,
АДРЕСА_2 в рахунок уплати
заборгованості по сплаті аліментів на
утримання дитини. Крім того, позивач
просила стягнути з відповідача на її
користь витрати по сплаті судового
збору, по проведенню експертних оцінок
нерухомого майна та ксерокопіюванні
матеріалів в сумі 2135 гривень.

В обґрунтування вимог позовну
зазначає, що рішенням Оболонського
районного суду м. Києва від 21.01.2011 року з
відповідача на її користь стягнуто
аліменти на утримання сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1500 гривень
щомісячно. Враховуючи, що оплата
аліментів здійснювалась відповідачем
не в повному розмірі ( 770 гривень на
місяць), а в останні місяці взагалі не
було проплат по аліментах, утворилась
значна заборгованість, яка на момент
подачі позову до суду, за даними ДВС,
становила 43510 гривень. Позивач,
посилаючись на те, що відповідач має
нерухоме майно на території України,
яке складається з частки дерев'яного
дачного будинку, частки земельної
ділянки під ним, частки квартир, що
розташовані в м. Києві, просила суд
відчужити на її користь у відповідача
1/2 частину дачного будинку та 1/2 частину
земельної ділянки під ним, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1,
АДРЕСА_2 в рахунок уплати
заборгованості по сплаті аліментів на
утримання дитини. Крім того, позивач
просила стягнути з відповідача на її
користь витрати по сплаті судового
збору, по проведенню експертних оцінок
нерухомого майна та ксерокопіюванні
матеріалів в сумі 2135 гривень.

14.11.2013 року позивач звернувся до суду з
заявою про уточнення позовних вимог, в
якій, з урахування факту того, що однин
з об'єктів нерухомості, а саме: дачний
будиночок, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 згорів, просила суд
зменшити ціну позову до 28815,50 гривень,
відчужити у відповідача в рахунок
оплати заборгованості по аліментах на
утримання сина лише 1/2 частину
земельної ділянки, що розташована за
вищевказаною адресою та стягнути з
відповідача на її користь витрати по
сплаті судового збору, по проведенню
експертних оцінок нерухомого майна та
ксерокопіюванні матеріалів в сумі 2135
гривень.

25.12.2013 року представник відповідача
надав заперечення на позов, в якому
вказує на надуманість, безпідставність
та невмотивованість позовної заяви
позивача. Крім того зазначає, що
позивачем не вірно визначений порядок
відчуження нерухомого майна на її
користь, а не на користь дитини та
порушено принцип добровільності та
досягнення згоди щодо укладення
договору про припинення права на
аліменти у зв'язку з з передачею права
власності на нерухоме майно (а.с.125-127).

В судовому засіданні позивач вимоги
уточненого позову підтримала,просила
суд задовольнити їх в повному обсязі та
не заперечувала щодо ухвалення
заочного рішення.

Відповідач та його представник за
дорученням в судове засідання не
з'явились, про день та час розгляду
справи судом неодноразово повідомлені
належним чином, причини неявки суду не
повідомили, заяв про відкладенні
розгляду справи до суду не направили.

У зв'язку з зазначеним, зі згоди
позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
дослідивши письмові матеріали справи,
приходить до висновку про відмову в
задоволенні вимог позову, виходячи з
наступного.

Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК
України, завданням цивільного
судочинства є розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
за захистом яких кожна особа має право
звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 11
Цивільно-процесуального кодексу
України встановлено, що суд розглядає
цивільну справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Судом достовірно встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3, батьками
якого є - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ( а.с.93).

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 21.01.2011 року з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на
утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 15000 гривень щомісяця від дня
пред'явлення позову до суду, тобто з
08.07.2009 року і до досягнення дитиною
повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.6).

Згідно розрахунку загальна
заборгованість по аліментах ОСОБА_2 на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
період з 08.07.2009 року по 12.06.2013 року
становить 43510 гривень ( а.с.7).

З розрахунку заборгованості по
аліментах за період з 08.07.2009 року по
30.04.2014 року встановлено, що загальна
заборгованість ОСОБА_2 по аліментах на
утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
становить 49580 гривень.

Рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 25.02.2013 року здійснено поділ
спільного майна сторін по справі та за
відповідачем визнано право власності
на 1/2 частину житлового будинку з
надвірними будівлями, що розташований
за адресою: АДРЕСА_2 та на 1/2 частину
земельної ділянки, що розташована за
тією ж адресою ( а.с.8).

Ухвалою Апеляційного суду Київської
області від 23.05.2013 року рішення
Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 25.02.2013 року
залишено без змін (а.с.9-11).

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України
(надалі - СК України), батьки зобов'язані
утримувати дитину, до досягнення нею
повноліття, а відповідно до ч. 3 ст. 181 СК
України за рішенням суду кошти на
утримання дитини присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і (
або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до вимог ч. 23 ст. 180 СК
України за домовленістю між батьками
дитини той з них, хто проживає окремо
від дитини, може брати участь у її
утриманні в грошовій і (або)
натуральній формі.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 190 СК України той з
батьків, з ким проживає дитина, і той з
батьків, хто проживає окремо від неї, з
дозволу органу опіки та піклування
можуть укласти договір про припинення
права на аліменти для дитини у зв'язку з
передачею права власності на нерухоме
майно ( житловий будинок, квартиру,
земельну ділянку тощо). Такий договір
нотаріально посвідчується. Право
власності на нерухоме майно за таким
договором виникає з моменту державної
реєстрації цього права відповідно до
закону.

Порядок стягнення аліментів та
заборгованості за аліментами
визначений положеннями ст. 194 СК
України.

Таким чином, в судовому засіданні
знайшов підтвердження факт існування
значної заборгованості відповідача
по сплаті аліментів на утримання сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Однак, враховуючи, що чинним
законодавством України не передбачено
примусової процедури відчуження
нерухомого майна на користь одного з
батьків в рахунок сплати
заборгованості по аліментах, а між
батьками ( сторонами по справі) не
досягнуто згоди щодо укладення
договору про припинення права на
аліменти у зв'язку з передачею права
власності на нерухоме майно, суд вважає
вимоги позову безпідставними,
необґрунтованими, а тому такими, що не
підлягають задоволенню.

Крім того, суд звертає увагу позивача
на обставину того, що стягнення
аліментів здійснюється за виконавчим
листом та в межах процедури
виконавчого провадження, що включає в
себе порядок звернення стягнення на
майно боржника.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1, 3, 10, 60, 61, 74, 88, 208, 209, 212- 215, 218, 223, 294
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути переглянуте
Васильківським міськрайонним судом за
письмовою заявою відповідача поданою
до Васильківського міськрайонного
суду протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги або по закінченню
апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через
Васильківський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня проголошення
рішення.

Суддя