Справа № 450/4871/12
Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/783/3329/14
Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Тропак О.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.,

за участю секретаря: Іванової О.О.

з участю: відповідача ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_2 на заочне рішення
Пустомитівського районного суду
Львівської області від 25 листопада 2013
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_2 про визнання права
користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и л а :

В січні 2013 р. ОСОБА_5 звернулась з
позовом до ОСОБА_2, в якому просила:
продовжити строк зберігання права
користування квартирою АДРЕСА_1
Пустимівського району Львівської
області за нею, як за тимчасово
відсутньою з поважних причин, усунути
перешкоди у користуванні вказаною
квартирою шляхом вселення та
зобов'язати відповідача не чинити
перешкод у користуванні квартирою.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
після розірвання 07.09.2010 року шлюбу між
сторонами, відповідач без її відома та
без її згоди на те, замінив замок на
вхідних дверях до квартири, чим чинить
позивачці перешкоди у користуванні
квартирою АДРЕСА_1 Пустимівського
району Львівської області, яка була
надана Західно-Українською
геофізичною розвідувальною
експедицією «ДГП «УКРГЕОФІЗИКА»
сторонам як молодим
працівникам-спеціалістам на сім'ю в
спільне користування. На неодноразові
звернення та письмову претензію
ОСОБА_5 про усунення перешкод у
користуванні квартирою відповідач не
реагує, у зв'язку з чим вона змушена
проживати в інших осіб.

Заочним рішенням Пустомитівського
районного суду Львівської області від
25 листопада 2013 року позовні вимоги
задоволено. Продовжено строк
зберігання права користування
квартирою АДРЕСА_1 Пустимівського
району Львівської області за ОСОБА_5, як
за тимчасово відсутньою з поважних
причин; усунуто перешкоди у
користуванні ОСОБА_5 вказаною
квартирою шляхом вселення; зобов'язано
ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_5 у
користуванні квартирою; вирішено
питання судових витрат.

Ухвалою Пустомитівського районного
суду Львівської області від 07 березня
2014 р. заяву ОСОБА_2 про перегляд
заочного рішення залишено без
задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 оскаржив заочне
рішення в апеляційному порядку,
подавши на нього апеляційну скаргу, в
якій покликаючись на незаконність і
необґрунтованість рішення,
неправильність встановлення обставин,
що мають значення для справи, порушення
судом норм процесуального і
матеріального права, просить рішення
скасувати і закрити провадження у
справі. Вказує, що не з'явився у судове
засідання з поважних причин, оскільки
не отримував судової повістки, а
прийняття оскаржуваного рішення за
його відсутності позбавило його
можливості реалізувати свої
процесуальні права. Судом не враховано,
що на його адресу не надходили
претензії позивачки, а поштові
відправлення, долучені позивачкою не
підтверджують цього факту, так як
містять не його підпис. Апелянт
зазначає, що не чинив перешкод ОСОБА_5 у
користуванні спірною квартирою,
водночас, вона не надала суду доказів,
які б свідчили про наявність таких
перешкод, а також не зверталась до
відповідних органів з приводу її
недопущення до приміщення гуртожитку.
На думку відповідача, відсутні
підстави для задоволення позову, так як
позивачка належним чином не довела
поважності причин її відсутності у
спірному приміщенні понад
установлений строк (шість місяців).

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
підстави для задоволення апеляційної
скарги відсутні з наступних мотивів.

Оскаржуваним рішенням суду було
встановлено, що відповідач 18.12.2012 року
отримав письмову претензію про
усунення перешкод у користуванні
спірним житлом, що, на думку суду першої
інстанції, свідчило про наявність
перешкод у користуванні позивачем
спірним житловим приміщенням, які
створені відповідачем.

Посилаючись на те, що згідно ч.3
ст.47 Конституції України ніхто не може
бути примусово позбавлений житла
інакше як на підставі закону за
рішенням суду, та що відповідно до ч.4
ст.9 ЖК України, ніхто не може бути
виселений із займаного жилого
приміщення або обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
як з підстав і в порядку, передбачених
законом, та зважаючи на те, що
сторонами не представлено і судом не
здобуто належних та допустимих
доказів в розумінні ст.ст.58, 59 ЦПК
України, що свідчили б про наявність
рішення суду, яке набрало законної сили
про позбавлення позивача чи
виселення останньої із житлового
приміщення - квартири АДРЕСА_1
Пустомитівського району Львівської
області, суд першої інстанції прийшов
до переконання, що заявлені позивачем
позовні вимоги підставні та підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з
правильністю та обґрунтованістю
висновків суду першої інстанції про
наявність підстав для задоволення
позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу .

Згідно матеріалів справи і це не
оспорювалося відповідачем, позивач з
03.04.2008 року зареєстрована у АДРЕСА_1 (
ас.16 зворот, ас 30-31). Отже, маючи законне
право на користування вищезазначеним
житлом, позивач не могла бути
обмеженою у праві користування жилим
приміщенням інакше як з підстав і в
порядку, передбачених законом.
Відповідачем не було надано суду
доказів, які б свідчили про те, що
позивач втратила або була позбавлена
права користування цим житлом на
підставі закону чи за рішенням суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 ЖК України,
житлові права охороняються законом,
за винятком випадків, коли вони
здійснюються в суперечності з
призначенням цих прав чи з порушенням
прав інших громадян або прав державних
і громадських організацій.

Зважаючи на те, що позивач на
законних підставах набула і зберігала
право на користування спірним житлом,
не порушуючи при цьому житлових прав
відповідача, а відповідач, навпаки,
оспорював права позивача на проживання
її в спірному житлі, що доводиться
пред»явленням ним позову про визнання
ОСОБА_5 такою, що втратила право
користування спірним житлом ( ас 1-2) ,
який ухвалою суду від 25 листопада 2013
року залишено без розгляду (ас 76),
висновок суду першої інстанції про
підставність позовних вимог
ґрунтується на законі.

Доводи апеляційної скарги про те,
що відповідач не отримував судової
повістки, а відтак не мав можливості
дізнатися про час і місце розгляду
справи, що не дозволило йому
реалізувати свої процесуальні права і
призвело до порушення принципу
змагальності, не можуть бути підставою
для скасування оскаржуваного рішення,
оскільки 25 листопада 2013 року (в день
ухвалення оскаржуваного рішення)
відповідач з»явився у Пустомитівський
районний суд Львівської області і
подав письмову заяву про залишення
його позову без розгляду, яка
зареєстрована судом 25 листопада 2013
року за вх. № 17729.

Необхідно зазначити також, що у
апеляційному суді відповідач пояснив,
що після залишення позивачкою спірної
квартири, він не змінював замків від
вхідних дверей, однак пояснив також, що
починаючи з 2011 року у спірній квартирі
разом з ним стала проживати його
теперішня дружина, а після народження
дитини з ними також проживає дитина.
Отже, колегія суддів вважає, що дану
обставину належить розцінювати, як
доказ існування для позивача перешкод
у проживанні в спірній квартирі.

Відповідно до ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведені
обставини справи в їх об»єктивній
сукупності, колегія суддів дійшла
висновку, що рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення доводами
апеляційної скарги не спростовується,
тому апеляційну скаргу належить
відхилити, оскаржуване рішення -
залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ч.ч.1, 2 ст. 315,
ст.ст.317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 -
відхилити.

Заочне рішення Пустомитівського
районного суду Львівської області від
25 листопада 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий
Тропак О.В.

Судді
Приколота Т.І.

Федоришин А.В.