КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/1905/14-ц
Провадження № 2-о/520/113/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді
Петренка В.С.

при секретарі -
Лебедюк І.О., Гарнаженко Н.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Одесі цивільну
справу за заявою

ОСОБА_2,

за участю заінтересованої особи -
Відділу Сектору громадянства,
імміграції, реєстрації фізичних осіб
Київського РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області

про встановлення факту постійного
проживання на території України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Київського
районного суду м. Одеси з заявою, в якій
просить суд встановити факт її
постійного проживання на території
України за станом на 24 серпня 1991року по
теперішній час.

В обґрунтування наданої заяви,
заявниця посилається на те, що вона
прибула на постійне місце проживання
на територію України із республіки
Татарстан у 1981році, і з 1981року вона
постійно без виїзду проживала на
території м. Одеси.

З 01 квітня 1981року по 06 лютого 1992року, як
зазначає заявниця, вона постійно
проживала за адресою: АДРЕСА_1, та
працювала в БУ-815, з 26.08.1993року по
05.05.1994року вона працювала машиністкою
канцелярії в Одеському олійножировому
комбінаті, а з 19.12.1994р. по 10.10.1995р.
працювала в Одеському морському
торгівельному порту, пізніше працювала
без оформлення.

Також ОСОБА_2 вказує, що з весни 1992року і
по теперішній час вона проживає за
адресою: АДРЕСА_2.

25 лютого 1982року у неї народився син -
ОСОБА_3, котрий являється громадянином
України.

Крім того, заявниця вказує, що вона
загубила паспорт громадянки
колишнього СРСР, у зв'язку з чим,
звернулася до Київського РВ в м.Одесі
ГУДМС України в Одеській області із
заявою щодо видачі паспорту замість
втраченого.

Однак, проведеною Київським РВ в
м.Одесі ГУДМС України в Одеській
області перевіркою було встановлено її
особу, але не встановлено належності до
громадянства будь-якої держави, у
зв'язку з чим, ОСОБА_2 звернулася до суду
з заявою про встановлення факту
постійного проживання на території
України.

Заявниця також вказує, що без
встановлення факту постійного
проживання на території України вона
позбавлена можливості отримати
громадянство України та паспорт
громадянина України, а отже і пенсію.

У судовому засіданні 19.05.2014року
заявниця надану заяву підтримала у
повному обсязі та просила суд її
задовольнити.

Представник заінтересованої особи -
Київського РВ у м. Одесі ГУ ДМС України
в Одеській області у судові засідання
не з'явився, про дату, час та місце
судових засідань повідомлявся
належним чином, але 20.03.2014року надіслав
на адресу суду клопотання, в якому
просив суд розглянути справу без
участі представника Київського РВ у м.
Одесі ГУ ДМС України в Одеській
області.

Вислухавши пояснення заявниці,
показання свідків, дослідивши
матеріали справи, проаналізувавши
надані докази в їх сукупності, суд
вважає, що заява підлягає задоволенню,
виходячи с наступного.

Як встановлено судом у судовому
засіданні, заявниця - ОСОБА_2 народилася
15.04.1958року у м. Казань республіка
Татарстан.

З 01.04.1981року по 06.02.1992року ОСОБА_2
проживала за адресою АДРЕСА_1
(Овідіопольська дорога БУ 815), що
підтверджується довідкою за №1059 від
12.08.2013року КП «ЖКС «Черьомушки» (а.с. 8).

З матеріалів справи вбачається, що з
01.04.1981року по 06.02.1992року заявниця -
ОСОБА_2 працювала в Будівельному
управлінні №815, з 26.08.1993року по
05.05.1994року працювала в Одеському
олійножировому комбінаті, а з
19.12.1994року по 10.10.1995року працювала в
Одеському морському торговому порту,
що підтверджується копією трудової
книжки, яка наявна у матеріалах справи,
довідкою ДП «Одеський морський
торговельний порт» (а.с. 6, 11).

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що 25.02.1982року у заявниці
народився син - ОСОБА_3, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження (а.с. 9), який є громадянином
України, що підтверджується копією
його паспорту (а.с. 10).

У подальшому, у зв'язку з тим, що
заявниця - ОСОБА_2 загубила паспорт
громадянина СРСР, вона звернулася до
Київського РВ в м. Одесі ГУДМС України в
Одеській області з заявою щодо видачі
паспорта замість утраченого.

Листом від 23.02.2013року за №373 Київський
РВ в м. Одесі ГУДМС України в Одеській
області повідомив ОСОБА_2 про те, що
справа про втрату паспорта та видачі
паспорта громадянина України
тимчасово припинена, оскільки на даний
час не отримано відповіді від
Управління МВС РВ по м. Казань на запит
Київського РВ в м. Одесі ГУДМС України в
Одеській області щодо підтвердження
тотожності її особи (а.с. 12).

З довідки Київського РВ в м. Одесі ГУДМС
України в Одеській області вбачається,
що проведеною Київським РВ в м. Одесі
ГУДМС України в Одеській області за її
заявою перевіркою встановлено особу
заявника - ОСОБА_2, але не встановлено
належності до громадянства будь-якої
держави, що підтверджується довідкою
Київського РВ в м. Одесі ГУДМС України в
Одеській області від 10.07.2013року (а.с. 4).

З урахуванням викладеного, ОСОБА_2
звернулася до суду із відповідною
заявою про встановлення факту
постійного проживання на території
України.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що на даний час ОСОБА_2
проживає за адресою: АДРЕСА_2.

У судовому засіданні 19.05.2014року були
допитані в якості свідків ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, які повідомили суду, що
заявниця - ОСОБА_2 станом 24 серпня
1991року постійно проживала на території
України.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України
суд розглядає в порядку окремого
провадження справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому
порядку можуть бути встановлені
також інші факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

При викладених обставинах, у суду не
виникає сумнівів в тому, що ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на момент проголошення
незалежності України (24 серпня 1991 року)
постійно проживала на території
України, а тому заява про встановлення
факту постійного проживання на
території України підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209, 215, 259 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту
постійного проживання на території
України -
задовольнити|родинних|відмовити ві.

Встановити факт того, що ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на момент проголошення
незалежності України (24 серпня 1991 року)
постійно проживала на території
України.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання апеляційному суду через суд
першої інстанції апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутніми
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Петренко В. С.