РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2014 року Ленінський районний
суд міста Луганська в складі:

головуючого: судді - Золотарьова О.Ю.

при секретарі - Красновській М.В.,
Середа Г.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луганську
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із вказаним
позовом, зазначивши в ньому, що 19
листопада 2005 року було зареєстровано
шлюб з відповідачем.

Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюбні відносини між сторонами
припинені, спільне господарство не
ведеться, сторони мешкають окремо. Крім
того, домовленості між сторонами щодо
сплати аліментів не досягнуто, а
відтак, просила суд розірвати шлюб між
нею та відповідачем стягнути з
відповідача на свою користь аліменти
на утримання доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн.

В судове засідання позивач не
з'явилася, надала заяву з проханням
розглядати справу в її відсутність,
наполягала на задоволенні позову,
просила залишити дошлюбне прізвище.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надав суду заяву про розгляд
справи в його відсутність, позовні
вимоги визнав частково, надав
заперечення проти позову (а.с. 16).

При таких обставинах, суд, оскільки у
справі достатньо матеріалів про
взаємовідносини сторін, ухвалює
рішення на підставі наявних у справі
доказів.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши надані докази, суд дійшов
наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про
розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено,
що суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 19 листопада 2005
року було зареєстровано шлюб позивача
ОСОБА_1. з відповідачем ОСОБА_2 (а.с. 7).
Прізвище після реєстрації шлюбу
чоловіка - ОСОБА_2 дружини - ОСОБА_1

Від шлюбу сторони мають неповнолітню
доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Позивач вказує, що спільне життя з
відповідачем не склалося, в разі
розірвання шлюбу дитина залишається
мешкати з нею. Спору про поділ майна та
місце мешкання дітей немає. Подальше
спільне життя і збереження сім'ї
позивач вважає неможливими.

Таким чином, суд вважає, що родина
фактично розпалась, подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу
суперечить інтересам позивача та
дитини. Спору про поділ майна та місце
мешкання дитини, яка залишається
проживати з позивачем, немає.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК
України у рішенні суду про розірвання
шлюбу зазначається про вибір прізвища
тим з подружжя, який змінив прізвище
під час державної реєстрації шлюбу, що
розривається. Позивач виявила бажання
залишити шлюбне прізвище.

Щодо питання про стягнення аліментів з
відповідача, суд прийшов до наступного
висновку.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони мають спільну дитину ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем
та перебувають на її утриманні (а.с. 8, 11).

Згідно зі ст. 180, 183, 184 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
своїх дітей до досягнення ними
повноліття, розмір аліментів на
утримання дитини може бути
встановлений у частці від заробітку та
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Оскільки дитина, перебуває на
утриманні позивача - відповідач
зобов'язаний виплачувати на її
утримання аліменти.

Обгрунтовуючи необхідність стягнення
з відповідача аліментів в розмірі 1000
грн., позивач посилається на
відсутність постійного місця роботи,
мінливий дохід відповідача.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення. Мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є
інвалідом 2 групи (а.с. 20), працює у
Приватному підприємстві
«Канцелярський стандарт» на посаді
директора, отримує заробітну плату 1028.33
грн. на місяць (а.с. 17).

З врахуванням викладеного, даних про
особу позивача, доводів позивача, суд
вважає, що вимоги позову про стягнення
аліментів підлягають частковому
задоволенню в розмірі 450 грн. щомісячно.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 59, 60, 88, 209, 212-215, 218
ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 112, 180, 183, 184 СК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Шлюб, зареєстрований 19 листопада 2005
року у Ленінському відділі реєстрації
актів цивільного стану Луганського
міського управління юстиції, актовий
запис № 270, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 -
розірвати.

Залишити прізвище позивача - ОСОБА_1

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2 аліменти
на користь ОСОБА_1 на утримання доньки
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій
сумі у розмірі 450 (чотириста п'ятдесят)
гривень, починаючи стягнення з 07 лютого
2014 року до досягнення дитиною
повноліття.

Рішення суду в розмірі стягнення
платежів за один місяць допустити до
негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Луганської області
через Ленінський районний суд міста
Луганська шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий: суддя

О.Ю.Золотарьов