Номер провадження: 22-ц/785/3506/14
Номер справи місцевого суду: 1512/2-2374/11
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Косогор Г.О.,
Ісаєвої Н.В.

при секретарі Сілукової В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Київського районного суду м. Одеси від
13 листопада 2013 року по цивільній справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
виконавчого комітету Одеської міської
ради, третя особа 3-я Одеська державна
нотаріальна контора про визнання
свідоцтв та правочинів недійсними,
визнання права власності в порядку
спадкування за законом,

в с т а н о в и л а:

У січні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом, який згодом був
уточнений та остаточно поданий до
ОСОБА_2, виконавчого комітету Одеської
міської ради, третя особа 3-я Одеська
державна нотаріальна контора про
визнання свідоцтв та правочинів
недійсними, визнання права власності в
порядку спадкування за законом,
посилаючись на те, що він є інвалідом по
слуху 3 групи, проживає у будинку свого
батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2
року. Батькам позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5
належала 21/50 частина житлового будинку
з надвірними спорудами по АДРЕСА_2, на
підставі договору дарування від 29.09.1988
року. Таким чином, на день смерті
померлому належала 21/100 частина
вказаного житлового будинку, який
знаходиться за адресою: м. Одеса,
АДРЕСА_2, та інше майно. Спадкоємцями
першої черги щодо майна померлого на
день його смерті були ОСОБА_5, ОСОБА_2 та
він. Згідно спадкової справи №177/95 до
майна померлого ОСОБА_4, відповідно до
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 24.05.1999 р., після смерті
ОСОБА_4 спадкове майно в повному обсязі
було прийнято дружиною померлого
ОСОБА_5 25.01.2008р. на підставі
розпорядження Київської районної
адміністрації Одеської міської ради
від 22.11.2007р. №1315 ОСОБА_5 було видане
свідоцтво про право власності на
домоволодіння, розташоване за адресою:
АДРЕСА_2, замість договору дарування
від 29.09.1988р. та свідоцтва про право на
спадщину за законом від 24.05.1999р. Як
вбачається із вказаного свідоцтва,
була змінена адреса домоволодіння з м.
Одеса, АДРЕСА_2 на АДРЕСА_2. Згідно
договору-дарування від 28.11.2008р., ОСОБА_5
подарувала, а ОСОБА_2 прийняла в дар
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2.
Згідно договору-дарування частини
домоволодіння від 29.01.2010p., ОСОБА_2
подарувала, а ОСОБА_5 прийняла в дар 15/100
частин домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_2. Згідно договору про поділ
об'єкту нерухомого майна в натурі та
припинення спільної часткової
власності від 15.04.2010р. домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_2 було поділене в натурі
між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 пропорційно
належним їм часткам. Домоволодінню, що
належить ОСОБА_5 присвоєно адресу
АДРЕСА_2. Домоволодінню, що належить
ОСОБА_2, присвоєно адресу АДРЕСА_2. Таким
чином, частину домоволодіння, яке
складається із спадкового майна було в
повному обсязі прийнято у власність
лише одним спадкоємцем ОСОБА_5, а згодом
відчужено та поділено між ОСОБА_2 та
ОСОБА_5 без урахування майнових
інтересів іншого спадкоємця позивача.
Згідно відмітки в паспорті позивач з
10.03.1986р. зареєстрований та постійно
проживає у батьківському будинку за
адресою: м. Одеса, АДРЕСА_2, тому позивач
фактично вступив в управління та
володіння спадковим майном, в зв'язку з
чим просив суд визнати свідоцтва та
правочині недійсними та визнати за ним
право власності в порядку спадкування
за законом.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, про слухання справи були
повідомлені належним чином.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 13 листопада 2013 року позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, виконавчого комітету
Одеської міської ради, третя особа 3-я
Одеська державна нотаріальна контора
про визнання свідоцтв та правочинів
недійсними, визнання права власності в
порядку спадкування за законом
задоволений.

Встановлено, що ОСОБА_5, померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, є матір'ю ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1

Визнано недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом від 24.05.1999 року,
посвідчене нотаріусом Третьої
одеської державної нотаріальної
контори за реєстр. № 2-1903 24.05.1999 року.

Визнано недійсним свідоцтво про право
власності на домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_2, видане Виконавчим комітетом
Одеської міської ради 25 січня 2008 року
на підставі розпорядження Київської
районної адміністрації Одеської
міської ради від 22.11.2007 року № 1315.

Визнаний недійсним договір дарування
від 28.11. 2008 року, реєстр. № 5860,
посвідчений приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, укладений між ОСОБА_5 та
ОСОБА_2, щодо дарування домоволодіння
за адресою: АДРЕСА_2.

Визнаний недійсним договір дарування
частини домоволодіння від 29.01.2010 року,
реєстр. № 98, укладений між ОСОБА_5 та
ОСОБА_2, посвідчений приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, щодо
дарування частини домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_2.

Визнаний недійсним договір про поділ
об'єкту нерухомого майна в натурі та
припинення спільної часткової
власності від 15.04.2010 року, укладений між
ОСОБА_5 та ОСОБА_2, посвідчений
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_6

Визнано право власності ОСОБА_3 в
порядку спадкування за законом на 7/100
частин домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_2.

На рішення суду ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу, в якої просить
рішення суду в частині визнання
свідоцтв та правочинів недійсними,
визнання права власності в порядку
спадкування за законом скасувати та
постановити нове, яким відмовити в
задоволені позову у вказаних вимогах,
посилаючись на те, що судом неповно
з'ясовані обставини справи, що мають
значення для справи, а також, що судом
порушені норми матеріального та
процесуального права.

Рішення в частині встановлення що
ОСОБА_5 є матір'ю ОСОБА_3, ОСОБА_2 не
оскаржує.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційних скарг та заперечень на них,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційних скарг
і заявлених вимог, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних підстав.

Згідно п. 3 ст.10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень, а суд згідно
ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну
справу в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої
інстанції повно та всебічно дослідив
матеріали справи, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 є
ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Відповідно договору дарування від
29.09.1988 року ОСОБА_4 та ОСОБА_7 належала
21/50 частина житлового будинку з
надвірними спорудами за адресою: м.
Одеса, АДРЕСА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 помер.

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом від 24 травня 1999 року ОСОБА_5
отримала спадкове майно, після смерті
ОСОБА_4, яке складається з 21/100 частини
житлового будинку з надвірними
спорудами, що знаходиться в м. Одесі по
АДРЕСА_2.

Відповідно Довідки ОСНКМ «Чубаївка»
від 20 січня 2013 року, яка видана ОСОБА_3
встановлено, що будинок по АДРЕСА_2
раніше числився як будинок АДРЕСА_2

Згідно матеріалів інвентаризаційної
справи з 12.11.2008 року по 19.12.2008 року КП
«БТІ» ОМР було зареєстровано право
власності на домоволодіння по АДРЕСА_2
(раніше до виділа в самостійне, 21/100+21/100
частин домоволодіння по АДРЕСА_2) за
ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право
власності на домоволодіння, виданого
виконавчим комітетом ОМР 25.01.2008 року
серія САВ 375417.

З 19.12.2008 року домоволодіння по АДРЕСА_2
було зареєстровано за ОСОБА_2 на
підставі договору дарування,
зареєстрованого приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_8, 28.11.2008 року за №5860, 15/100
частин було відчужено ОСОБА_9 та
зареєстровано в КП 03.02.2010 року на
підставі договору дарування.

Згідно договору про розподіл об'єкту
нерухомого майна по АДРЕСА_2 в натурі та
припинення спільної часткової
власності, посвідченої приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_8, 15.04.2010
року №71 ОСОБА_9 належить домоволодіння
НОМЕР_1 право власності зареєстровано в
КП з 05.05.2010 року; ОСОБА_2 належить
домоволодіння НОМЕР_1 право власності в
КП з 23.04.2010 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 померла.

Згідно зі спадковою справою №190/2013
після її смерті заяви про прийняття
спадщини подали діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Як зазначено у листі Третьої Одеської
державної нотаріальної контори на ім'я
ОСОБА_3, в паспорті позивача НОМЕР_2,
виданому Київським ВВ УМВС України в
Одеській області, зазначено прізвище
«ОСОБА_3», а в Свідоцтві про смерть
Серія НОМЕР_3 виданого Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану у м. Одесі Одеського міського
управління юстиції 04.09.2012 року, а/з №8557,
зазначено прізвище матері - «ОСОБА_3».

Також судом встановлено, що ОСОБА_3
постійно проживав за адресою: м. Одеса,
АДРЕСА_2, (АДРЕСА_2) до смерті та після
смерті батьків.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 про
визнання свідоцтв та правочинів
недійсними, визнання права власності в
порядку спадкування за законом, суд
першої інстанції виходив з того, що
якщо позивач заяву до нотаріальної
контори про прийняття спадщини не
подавав після смерті батька ОСОБА_4 він
все одно фактично вступив в управління
або володіння спадковим майном, та
вважається таким, що спадщину прийняв,
а тому усі правочини, на підставі яких
відчужувалось спадкове майно без
врахування інтересів спадкоємця,
повинні бути визнанні недійсними на
підставі ст.215 ЦК України як такі, що
суперечать вимогам цивільного
законодавства.

З вказаними висновками суду першої
інстанції погоджується колегія суддів
апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про
те що суд розглядаючи справу не
з'ясував обставини, якими
обґрунтувалися позовні вимоги і які
мають значення для справи, неправильно
кваліфікував правовідносини, які
випливають із встановлених обставин,
не приймаються до уваги, оскільки
спростовуються матеріалами справи, а
саме тим, що батьками позивача ОСОБА_3 є
ОСОБА_5 та ОСОБА_4, яким належала частина
житлового будинку з надвірними
спорудами за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_2,
а оскільки ОСОБА_3 постійно проживав за
вказаною адресою, що було підтверджено
в судовому засіданні свідком ОСОБА_11,
він вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо навіть позивач не
подавав після смерті батька заяву до
нотаріальної контори.

Інші доводи апеляційної скарги також
не приймаються до уваги, оскільки вони
також спростовуються матеріалами
справи, а письмових доказів на
підтвердження доводів апеляційних
скарг до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів розглянувши справу в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального та
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, рішення суду
відповідає фактичним обставинам
справи, а наведені в апеляційних
скаргах доводи правильність висновків
суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної
скарги на увагу не заслуговують, та
задоволенню не підлягають, підстав для
ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу
прийшла до висновку, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, в зв'язку з чим
апеляційний суд відхиляє апеляційні
скарги і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308,
313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 13 листопада 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку на протязі
двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________
О.С. Комлева

Судді ______________________________________
Г.О. Косогор

______________________________________ Н.В. Ісаєва