Справа №751/79/14-ц
Провадження №2/751/203/2014
Рішення

Іменем України

15 травня 2014 року
м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с
у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко
Ю. К.

при секретарі
Ніколаєнко І. О.

з участю сторін: представника позивача
ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Факторингова компанія "Вектор-Плюс",
третя особа Служба у справах дітей
Новозаводської районної у м. Чернігові
ради, про встановлення факту
проживання однією сім'єю без шлюбу,
визнання права власності та визнання
договору іпотеки недійсним, -

встановив:

02.01.2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2, ПАТ «Омега Банк», в
якому просить визнати факт її
проживання однією сім'єю з ОСОБА_2 з 1
березня 2006 року по 31 грудня 2013 року;
визнати за нею право власності на 1/2
частину квартири, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2; визнати недійсним
іпотечний договір від 29 листопада 2007
року, укладений між АКБ
«ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2 Свої вимоги
мотивує тим, що починаючи з березня 20006
року вона з ОСОБА_2 проживали однією
сім'єю, але не перебували у шлюбі між
собою. Зазаначає, що вони разом
проживали та вели спільне
господарство, мають спільних дітей -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказує, що 29 листопада 2007
року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було укладено
договір купівлі-продажу квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.
Позивач вважає, що за нею має бути
визнано право власності на 1/2 частину
вищезгаданої квартири, оскільки
остання була спільно нажита сторонами.
Також зазначає, що 29 листопада 2007 року,
тобто в день укладання договору
купівлі-продажу квартири, спірна
квартира була передана ОСОБА_2 в
іпотеку в якості забезпечення
зобов'язання за кредитним договором №
2402/1107/71-030 від 29 листопада 2007 року.
Пояснює, що Іпотечний договір від 29
листопада 2007 року було укладено між АКБ
«ТАС-Комерцбанк» правонаступником
якого є ПАТ «Сведбанк», згодом
перейменований в ПАТ «Омега Банк».
Вважає, що вказаний іпотечний договір
від 29 листопада 2007 року має бути
визнано недійсним, оскільки укладений
відповідачем ОСОБА_2, який не мав
необхідного обсягу цивільної
дієздатності.

Ухвалою суду від 13.02.2014 року
відповідача ПАТ «Омега Банк» було
замінено його правонаступником ТОВ
«Факторингова компанія «Вектор-Плюс».

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав, просив його
задовольнити. В своїх поясненнях
посилався на обставини, викладені в
позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав в
повному обсязі, проти його задоволення
не заперечував. Додатково пояснив, що
вони з позивачкою дійсно проживають
однією сім'єю без реєстрації шлюбу з
березня 2006 року і по сьогоднішній день.

Представник відповідача ТОВ
«Факторингова компанія «Вектор-Плюс» в
судове засідання не з'явився, про час та
місце проведення судового засідання
повідомлені належним чином. Причини
неявки суду невідомі, клопотань про
відкладення проведення судового
засідання до суду від них не надходило.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, через канцелярію
суду надійшла заява, в якій просять
судовий розгляд проводити без участі
їх представника.

В судовому засіданні 17.03.2014 року
допитані в якості свідків ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11
пояснили суду, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2
дійсно проживають однією сім'єю з
березня 2006 року по час розгляду справи
теперішній час і мають двох спільних
дітей.

Вислухавши пояснення сторін, показання
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню частково,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3
мають двох спільних дітей - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується копіями свідоцтв про
народження (а.с. 61-62).

Згідно копії довідки КП
«Новозаводське» Чернігівської міської
ради від 30.12.2013 року № 5459 ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають в АДРЕСА_2
(а.с. 58).

Відповідно до довідки Відділу
державної РАЦС реєстраційної служби
Чернігівського МУЮ від 13.02.2014 року №
370/02.4.2.-17 актовий запис про шлюб на гр..
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 по відділу
державної РАЦС реєстраційної служби
Чернігівського МУЮ відсутній.
Перевірку проведено з 01.01.2005 року до
теперішнього часу по первинним та
поновленим актовим записам (а.с. 72).

Наведені вище обставини дають суду
достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 проживали однією сім'єю з
березня 2006 року по грудень 2013 року, що
також підтверджується показами
свідків, які суд вважає достовірними, а
тому необхідно встановити факт їхнього
спільного проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу.

Відповідно до копії Договору
купівлі-продажу квартири від 29.11.2007
року ОСОБА_2 придбав квартиру АДРЕСА_2
(а.с. 59-60).

Згідно ст. 74 СК України якщо жінка та
чоловік проживають однією сім'єю, але
не перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте
ними за час спільного проживання,
належить їм на праві спільної сумісної
власності, якщо інше не встановлено
письмовим договором між ними. На майно,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності жінки та чоловіка, які не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, поширюються
положення глави 8 цього Кодексу.

Виходячи зі змісту ст. 60 СК України,
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 69 ч.1 СК України
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст. 70 Сімейного
Кодексу України у разі поділу майна, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними.

Судом не встановлені правові підстави
для відступу від засад рівності часток
подружжя.

Виходячи з вищенаведеного, суд
приходить до висновку, що необхідно
визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2
частину квартири, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2.

29.11.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та
ОСОБА_2 укладено Іпотечний договір
посвідчений Приватним нотаріусом
Чернігівського міського нотаріального
округу ОСОБА_12 та зареєстрованим в
реєстрі за № 5598, згідно якого ОСОБА_2
передав в іпотеку АКБ «ТАС-Комерцбанк»
належне йому на праві власності майно:
прьохкімнатну квартиру, що знаходиться
за адресою: 14000, АДРЕСА_2 (а.с. 70-71).

Частинами 1, 3 ст. 368 ЦК України
встановлено, що спільна власність двох
або більше осіб без визначення часток
кожного з них у праві власності є
спільною сумісною власністю. Майно,
набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом..

Згідно ст. 369 ЦК України
співвласники майна, що є у спільній
сумісній власності, володіють і
користуються ним спільно, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.
Розпоряджання майном, що є у спільній
сумісній власності, здійснюється за
згодою всіх співвласників. Згода
співвласників на вчинення правочину
щодо розпорядження спільним майном,
який підлягає нотаріальному
посвідченню та (або) державній
реєстрації, має бути висловлена
письмово і нотаріально посвідчена.

Частиною 4 статті 369 ЦК України
передбачено, що правочин щодо
розпорядження спільним майном,
вчинений одним із співвласників, може
бути визнаний судом недійсним за
позовом іншого співвласника у разі
відсутності у співвласника, який
вчинив правочин, необхідних
повноважень.

Статтею 217 ЦК України передбачено,
що недійсність окремої частини
правочину не має наслідком недійсності
інших його частин і правочину в цілому,
якщо можна припустити, що правочин був
би вчинений і без включення до нього
недійсної частини.

Відтак, враховуючи визнання за
ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину
квартири, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2; відсутності у відповідача
ОСОБА_2 необхідних повноважень щодо
передачі в іпотеку майна без згоди
іншого співвласника, суд приходить до
висновку, що необхідно визнати
частково недійсним іпотечний договір
від 29 листопада 2007 року, укладений між
Акціонерним комерційним банком
"ТАС-Комерцбанк" та ОСОБА_2, який
посвідчено приватним нотаріусом
Чернігівського міського нотаріального
округу ОСОБА_12 та зареєстровано в
реєстрі за № 5598 в частині передання в
іпотеку 1/2 частини квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що
належить на праві власності ОСОБА_3.

Підстав для задоволення позовних вимог
про визнання іпотечного договору
недійсним повністю з мотивів укладання
його до моменту державної реєстрації
нерухомого майна за відповідачем
ОСОБА_2 суд не вбачає, оскільки право
позивача судом відновлене, а
попередній власник за захистом свого
права до суду не звертався.

Позивачем понесені документально
підтверджені судові витрати (а.с. 10) в
сумі 819,14 грн., які в порядку ст. 88 ЦПК
України мають бути стягнуті з
відповідача на користь позивача.

Згідно приписів ст. ст.10, 11 ЦПК України
справу розглянуто судом в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 208, 209, 214, 215,
256-259 ЦПК України, ст.ст. 60, 69, 70, 74 СК
України, ст.ст. 217, 368, 369 ЦК України, -

Вирішив:

Позов задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією
сім'єю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 без реєстрації
шлюбу з 01 березня 2006 року по 31 грудня 2013
року.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2
частину квартири, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2.

Визнати частково недійсним іпотечний
договір від 29 листопада 2007 року,
укладений між Акціонерним комерційним
банком "ТАС-Комерцбанк" та ОСОБА_2, який
посвідчено приватним нотаріусом
Чернігівського міського нотаріального
округу ОСОБА_12 та зареєстровано в
реєстрі за № 5598 в частині передання в
іпотеку 1/2 частини квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що
належить на праві власності ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
судовий збір в сумі 819 гривень 14
копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Чернігівської
області через Новозаводський районний
суд м. Чернігова шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя
Ю. К. Овсієнко