АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/928/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 27 Пархета А. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Дмитренко М. І. УХВАЛА
03 квітня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоДмитренко М. І.
суддівВініченко Б. Б. , Бондаренко С. І.
при секретаріАнкудінові О.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу прокурора міста Умані Резніка
Р.Б. на ухвалу Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 18 квітня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про
в с т а н о в и л а :
У квітні 2013 року ОСОБА_7 звернулася до
суду з вказаним позовом, посилаючись на
те, що 05 червня 2012 року ОСОБА_8, який є її
колишнім чоловіком, взяв у неї позику в
сумі 150 000 грн. строком на 10 місяців.
Зобов'язувався повернути кошти до 01
В підтвердження отримання коштів
ОСОБА_8 написав розписку.
На час звернення до суду відповідач
кошти не повернув, а тому позивачка
просила суд стягнути з ОСОБА_8 150 000 грн.
та судові витрати.
В судовому засіданні сторони заявили
про намір укласти мирову угоду.
Ухвалою Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 18 квітня 2013
року затверджено мирову угоду між
сторонами, умовами якої
передбачається, що ОСОБА_7
відмовляється від стягнення з
відповідача грошових коштів по
договору позики від 05.06.2012 року у сумі
150000 грн., а відповідач ОСОБА_8 визнає за
позивачем ОСОБА_7 право власності на
належну йому на праві власності,
зареєстровану приватним нотаріусом
15.10.2009 року нежитлову будівлю -
амбулаторію з урологічного прийому по
АДРЕСА_1. Крім того відповідач
відшкодовує позивачеві судовий збір в
розмірі 1500 грн. Провадження по справі
Не погоджуючись з таким рішенням,
прокурор міста Умані Резнік Р.Б. в
порядку ст. 121 Конституції України,
ст.ст. 35, 36-1, 37 Закону України «Про
прокуратуру», подав апеляційну скаргу,
в якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати ухвалу
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 18 квітня 2013 року
та ухвалити рішення про направлення
справи до Уманського міськрайонного
суду для продовження її розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, учасника
судового процесу, вивчивши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення.
Постановляючи ухвалу про затвердження
мирової угоди між ОСОБА_7 та ОСОБА_8, суд
першої інстанції виходив з того, що
дана мирова угода не суперечить
вимогам закону, скоєна в інтересах
сторін і не порушує їх права.
Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції та вважає, що така мирова
угода суперечить вимогам закону і суд
порушивши норми матеріального та
процесуального права, постановив
незаконну та необґрунтовану ухвалу.
Судом встановлено, що 05 червня 2012 року
між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 укладено договір
позики. На підтвердження укладення
договору ОСОБА_8 надав розписку, згідно
якої він отримав від ОСОБА_7 кошти в
сумі 150 000 грн. на строк до 01 квітня 2013
року, які він зобов'язувався повернути
Взяті на себе зобов'язання за договором
Таким чином, в даній справі спірними є
правовідносини позики грошових коштів.
Частина 1 ст. 1046 ЦК України
передбачає, що за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики).
У виниклих між ОСОБА_7 та ОСОБА_8
правовідносинах предметом позики є
гроші. За таких обставин, у сенсі
положень ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1049 ЦК
України ОСОБА_7, передавши у власність
ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 150 000 грн.,
вправі, як позикодавець, вимагати від
відповідача повернення такої ж суми
грошових коштів (суми позики), а
останній, як позичальник, зобов'язаний
повернути отримані в позику грошові
кошти (суму позики).
Відповідно до ст. 175 ЦПК України мирова
угода укладається сторонами з метою
врегулювання спору на основі взаємних
поступок і може стосуватися лише прав
та обов'язків сторін та предмета
Тобто, мирова угода - це досягнута між
сторонами в ході судового розгляду і
під контролем суду заснована на
взаємних поступках угода, яка по новому
визначає їх суб'єктивні права та
обов'язки. Метою такої угоди є
врегулювання спору між самими
сторонами, а її умови можуть
стосуватися лише прав та обов'язків
сторін та предмету спору. Не може
визнаватися судом мирова угода, в якій
нічого не вирішено про долю заявлених
позивачем вимог і умови якої не
пов'язані зі спірними
правовідносинами, так як така угода не
приведе до усунення конфлікту.
За положеннями ч. 5 ст. 175 ЦПК України,
якщо умови мирової угоди суперечать
закону чи порушують права, свободи чи
інтереси інших осіб, суд постановляє
ухвалу про відмову у визнанні мирової
угоди і продовжує судовий розгляд.
Визнаючи відповідно до умов мирової
угоди за ОСОБА_7 право власності на
нерухоме майно, а саме: нежитлову
будівлю - амбулаторію з урологічного
прийому по АДРЕСА_1, яке не є предметом
спору, суд не з'ясував, чи відповідає
зазначена мирова угода вимогам закону,
зокрема положенням ст. 175 ЦПК України,
чи стосується вона прав та обов'язків
сторін, що випливають з договору позики
і самого предмета позову, чи пов'язані
її умови зі спірними правовідносинами,
чи законно відповідач, в розумінні
положень статей 1046, 1049 ЦПК України,
укладаючи мирову угоду щодо нерухомого
майна шляхом передання його у
власність позивача, виконав взяті на
себе зобов'язання по поверненню боргу
за договором позики.
До того ж, суд не звернув уваги на
вартість нерухомого майна, яке згідно
умов мирової угоди передається ОСОБА_7
Відповідно до висновку про вартість
нежитлової будівлі - амбулаторію з
урологічного прийому по АДРЕСА_1
вказаний об'єкт оцінки становить 165 612
Крім того, судом не з'ясовано, що саме
перешкоджало сторонам вирішити
питання про відчуження зазначеного в
мировій угоді нерухомого майна шляхом
укладення нотаріально посвідченого
договору купівлі-продажу цього майна,
який би відповідав вимогам статей 655, 656,
657 ЦК України та був би зареєстрований у
встановленому законом порядку.
Набуття права власності на нерухоме
майно законодавчо визначене та
За загальним правилом право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
Момент набуття права власності на
майно за договором передбачений ст. 334
ЦК України, відповідно до положень якої
право власності на нерухоме майно за
договором, який підлягає нотаріальному
посвідченню, виникає з моменту
нотаріального посвідчення. Якщо
договір про відчуження майна підлягає
державній реєстрації, право власності
у набувача виникає з моменту такої
Відповідно до ст. 657 ЦК України договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається в
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.
Враховуючи викладене, колегія
суддів вважає, що постановлена з
порушенням норм матеріального і
процесуального права ухвала про
затвердження мирової угоди підлягає
скасуванню, а справа направленню до
суду першої інстанції для продовження
розгляду справи.
Керуючись ст. ст.209, 303, 307, 311, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу прокурора міста
Умані Резніка Р.Б. на ухвалу
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 18 квітня 2013 -
Ухвалу Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 18 квітня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8
про стягнення боргу - скасувати.
Справу направити до суду першої
інстанції для продовження розгляду.
Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :