Цивільне провадження № 2/428/762/2014
Справа № 428/1109/14-ц
Сєвєродонецький міський суд
Луганської області у складі:
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
зняття з реєстраційного обліку, -
Позивач - ОСОБА_1 звернувся до
Сєвєродонецького міського суду з
позовом до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням та зняття з
реєстраційного обліку.
В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилається на те, що 19
квітня 2011 року між ним та ОСОБА_3, яка
діяла як представник ОСОБА_2 був
укладений договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1, який був посвідчений
приватним нотаріусом Сєвєродонецького
міського нотаріального округу ОСОБА_4
Відповідно до Витягу про державну
реєстрацію прав № 29950645 від 13.05.2011 року,
право власності на квартиру за адресою:
АДРЕСА_1 належить мені, ОСОБА_1 в
частковому відношенні 1/1. На момент
купівлі-продажу вищевказаної квартири
в ній була зареєстрована відповідач,
ОСОБА_2, яку відповідно до п. 7 договору
купівлі-продажу квартири від 19.04.2011
року її представник була зобов'язана
зняти з постійного місця проживання до
15.05.2011 року, але цього не зробила. На
даний момент відповідач не знята з
реєстраційного обліку за адресою:
АДРЕСА_1 та з квітня 2011 року фактично не
проживає у вказаній квартирі.
Збереження реєстрації відповідача у
належній позивачу квартирі змушує його
нести додаткові витрати по оплаті
комунальних послуг та перешкоджає її
вільному користуванню та
розпорядженню. У зв'язку із викладеним
позивач просив визнати ОСОБА_2 такою, що
втратила право користування квартирою
АДРЕСА_1 та зобов'язати її знятися з
реєстрації місця проживання за
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
підтримав позовні вимоги, підтвердив
доводи, викладені в позові та пояснив,
що відповідач не проживає в АДРЕСА_1 з
моменту покупки ним квартири.
Відповідач ОСОБА_2 не є його родичкою.
Просив суд задовольнити позовні вимоги
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явилася, про день, час та місце
розгляду справи була повідомлена
належним чином, причин неявки суду не
Оскільки позивач ОСОБА_1 не
заперечував проти ухвалення заочного
рішення на підставі наявних у справі
доказів, тому судом 29.04.2014 року на
підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України було
винесено ухвалу про заочний розгляд
справи.

Свідок ОСОБА_5, допитаний в судовому
засіданні, пояснив, що він проживає в
АДРЕСА_2 та знайомий із позивачем
ОСОБА_1 та із відповідачем ОСОБА_2, яку
він в останнє бачив три або чотири року
тому. В квартирі АДРЕСА_1 йому
доводилося бути, при цьому речей ОСОБА_2
він не бачив.

Свідок ОСОБА_6, допитана в судовому
засіданні, пояснила, що вона проживає в
АДРЕСА_3, в той час як позивач проживає в
квартирі на третьому поверху в цьому ж
будинку. Із відповідачем ОСОБА_2 вона
знайома, ОСОБА_2 давно не проживає в
квартирі АДРЕСА_1, із моменту покупки
квартири позивачем не було в ній
жодного разу.

Ухвалою суду від 29.04.2014 року було
вирішено справу розглянути заочно.

Вислухавши пояснення позивача,
свідків, дослідивши письмові матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 47 Конституції України кожен
має право на житло. Ніхто не може бути
примусово позбавлений житла інакше як
на підставі закону за рішенням суду.

В силу ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 405 ЦК України
передбачено, що члени сім'ї власника
житла, які проживають разом з ним, мають
право на користування цим житлом
відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають
право займати, визначається його
власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Згідно положень ст. 156 ЖК України члени
сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1
Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, до якої Україна приєдналася
17.07.97 відповідно до Закону N 475/97-ВР від
17.07.97 "Про ратифікацію Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод 1950 року, Першого протоколу та
протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції",
закріплено принцип непорушності права
приватної власності, який означає
право особи на безперешкодне
користування своїм майном та закріплює
право власника володіти, користуватися
і розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд учиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб

В судовому засіданні було встановлено,
що квартира АДРЕСА_1 належить на праві
приватної власності ОСОБА_1, що
підтверджується копією договору
купівлі-продажу квартири від 19.04.2011
року, посвідченого приватним
нотаріусом Сєвєродонецького міського
нотаріального округу Луганської
області ОСОБА_4, копією витягу з
Державного реєстру правочинів № 9806553
від 19.04.2011 року та копією витягу про
державну реєстрацію прав № 29950645 від
13.05.2011 року.

В судовому засіданні з пояснень
позивача, показань свідків
встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не
проживає за місцем реєстрації в
квартирі АДРЕСА_1 з моменту покупки
вказаної квартири позивачем ОСОБА_1

Таким чином, враховуючи, що відповідач
ОСОБА_2 не належить до членів сім'ї
позивача, який є власником житлового
приміщення, за місцем реєстрації не
проживає з 19.04.2011 року без поважних
причин, суд прийшов до висновку про те,
що позовні вимоги позивача стосовно
визнання ОСОБА_2 такою, що втратила
право користування квартирою АДРЕСА_1,
є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно
до ст. 7 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» зняття з
реєстрації за місцем проживання
здійснюється в день звернення особи,
зокрема, на підставі заяви особи або її
законного представника, судового
рішення, яке набрало законної сили, про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, про виселення,
про визнання особи безвісно відсутньою
або оголошення її померлою.

Таким чином, відповідач підлягає
зняттю з реєстрації за місцем
проживання на підставі рішення суду
про визнання її такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням, у зв'язку із чим необхідно
відмовити у задоволенні позовної
вимоги стосовно зобов'язання
відповідача знятися з реєстрації місця
проживання в АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215,
218, 224-226 ЦПК України, ст. 156 ЖК України,
ст.ст. 319, 391, 405 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
зняття з реєстраційного обліку -
задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право
користування квартирою АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_1 - відмовити.

Копію заочного рішення надіслати
відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому цим
Кодексом. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене
позивачем в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному суді Луганської області
через Сєвєродонецький міський суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення в повному обсязі складено
05.05.2014 року.

Суддя
Т. О. Комплєктова