АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/756/6018/14
Головуючий у 1 інстанції - Бобровник О.В.
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
м.Києва у складі:

головуючого -
Панченка М.М.

суддів -
Кирилюк Г.М., Вербової І.М.

при секретарі -
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Солом»янського районного суду
м.Києва від 14 січня 2014 року у справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Юридична компанія
«Ренесанс-Консалтинг» до ОСОБА_1,
ОСОБА_3 про стягнення оплати за надані
послуги адвоката,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2013 року позивач
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Юридична компанія
«Ренесанс-Консалтинг» (далі -
ТОВ»»ЮК»Ренесанс-Консалтинг»)
звернувся з позовом до відповідачів
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і просив винести
рішення про солідарне стягнення з
відповідачів на свою користь оплати за
надані послуги адвоката у сумі 68.000 грн.,
пославшись на те, що відповідачі не
виконали своє договірне зобов»язання з
оплати адвокатського гонорару у вище
зазначеній сумі за виконану роботу
адвоката на стадії досудового
слідства.

Заочнним рішенням
Солом»янського районного суду м.Києва
від 14 січня 2014 року позов задоволено.
Судовим рішенням стягнуто солідарно з
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на
користьТОВ»»ЮК»Ренесанс-Консалтинг»
68.000 грн., як винагороду за послуги
адвоката /а.с.154-160/.

В поданій апеляційній скарзі
ОСОБА_1, пославшись на неповне
з"ясування судом першої інстанції
обставин справи, та вимог
матеріального та процесуального права,
просить скасувати заочне рішення
Солом»янського районного суду м.Києва
від 14 січня 2014 року в частині
задоволених позовних вимог про
солідарне стягнення з нього коштів у
сумі 68.000 грн., і просить ухвалити нове
рішення, яким відмовити у позові до
нього /а.с.187-193/.

Послався на те, що йому не було
відомо про укладену додаткову угоду
від 29.01.2013 року до угоди від 3.10.2012 року,
згідно якої ОСОБА_3 зобов»язаний
оплатити послугу адвоката. У зв»язку з
чим не вважає себе зобов»язаним
солідарно відповідати з відповідачем
ОСОБА_1 перед позивачем.

Крім того, скаржник ОСОБА_1
послався на те, що він не укладав
будь-яких угод з позивачем
ТОВ»»ЮК»Ренесанс-Консалтинг» чи
адвокатом цієї юридичної компанії
ОСОБА_4 на представництво його
інтересів, а тому у скаржника не може
існувати будь-яких договірних
зобов»язань перед позивачем.

Заслухавши доповідь по справі,
пояснення сторін, вивчивши матеріали
справи та обговоривши апеляційну
скаргу в межах заявлених доводів,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу належить відхилити, а рішення
залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом встановлено, що в лютому 2012
року Слідчим управлінням ГУ МВС
України у м.Києві порушена кримінальна
справа по факту злочинного заволодіння
належного скаржнику автомобіля
«Бентлі-Контіненталь», 2007 року
виготовлення, шасі НОМЕР_2, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1.

Указаний автомобіль органами
внутрішніх справ було розшукано та
залучено до кримінальної справи, як
речовий доказ зі зберіганням його на
відповідальності слідчих органів /а.с.16
звор., 26,95/.

Оскільки на момент вчинення
злочину указаним автомобілем на
законних підставах володів ОСОБА_3,
його було визнано потерпілим у
кримінальній справі.

Як слідує з матеріалів справи, 3.10.2012
року між позивачем
ТОВ»»ЮК»Ренесанс-Консалтинг»
(Виконавець), як адвокатською
компанією, яка діє на підставі Статуту,
в особі директора ОСОБА_4, та ОСОБА_3
(Замовник), як замовником юридичних
послуг, укладено угоду за №20 про
надання юридичних послуг /а.с.4-5/.

Предметом цього договору є надання
Виконавцем Замовнику консультаційної
та юридичної послуги щодо захисту
інтересів останнього в органах
державної влади, органах виконавчої
служби, правоохоронних органах,
органах прокуратури, СБУ, на
підприємствах, установах, організаціях
всіх форм власності та
підпорядкування, перед фізичними
особами, а також в судах.

Таким чином, між сторонами виникли
договірні правовідносини надання
послуг, які в силу ст.901 ЦК України
полягають у тому, що одна сторона
(виконавець) зобов»язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов»язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно п.2.7. Договору межами (моментом)
повного виконання зобов»язань за
договором є вчинення Виконавцем
комплексу дій, кінцевим результатом
яких є фактичне отримання Замовником
належного йому автомобіля
«Бентлі-Контіненталь», 2007 року
виготовлення, шасі НОМЕР_2, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
вилучений органами міліції, як речовий
доказ.

Того ж дня, 3.10.2012 року, між тими ж
сторонами укладено Договір №5 про
надання правової допомоги адвоката,
згідно якого ОСОБА_4, як Адвокат
ТОВ»»ЮК»Ренесанс-Консалтинг», та
ОСОБА_3, як Клієнт, обумовили, що
Адвокат надає Клієнту представницькі
послуги захисту інтересів Клієнта у
кримінальних справах, відповідно до
статей 44-48 КПК України з усіма правами
захисника у кримінальній справі /а.с.7
звор./.

29.01.2013 року між позивачем
ТОВ»»ЮК»Ренесанс-Консалтинг» в особі
директора ОСОБА_4 (Виконавець), та
ОСОБА_3 (Замовник) укладено Додаткову
угоду до Договору про надання
юридичних послуг від 3.10.2012 року №20,
згідно якої сторони уточнили порядок
розрахунків, визначивши вартість
послуг Виконавця у сумі 81.000 грн., шляхом
перерахування указаної суми на його
банківський рахунок /а.с.6/.

При цьому, сторонами обумовлено, що
вартість послуг здійснюється двома
платежами. Перший - 10.000 грн., який
сплачується в момент підписання даного
договору, та другий платіж - у розмірі
71.000 грн., який сплачується в день
отримання Виконавцем автомобіля
«Бентлі-Контіненталь», 2007 року
виготовлення, шасі НОМЕР_2, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1.

Встановлено, що слідує із листа від
24.12.2012 року за №12/3-П-1246 за підписом
заступника начальника Слідчого
управління ГУ МВС України у м.Києві
адвоката ОСОБА_4 постановою слідчого
Кондаурова від 19.12.2012 року допущено до
участі у розслідування кримінальної
справи, як представника потерпілого
ОСОБА_3 за клопотанням останнього
/а.с.110 звор.,102/.

Судом встановлено, що автомобіль
«Бентлі-Континенталь» 2007 року
виготовлення, шасі НОМЕР_2, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 є власністю
відповідача ОСОБА_1, а відповідач
ОСОБА_3 користувався цим автомобілем на
праві довіреності /а.с.34,95/.

1.02.2013 року укладена Додаткова угода від
1.02.2013 року до Договору про надання
юридичних послуг від 3.10.2012 року №20, за
участю ТОВ»»ЮК»Ренесанс-Консалтинг» в
особі директора ОСОБА_4 (Виконавець), та
ОСОБА_3 (Замовник-1) і ОСОБА_1
(Замовник-2)/а.с.6 звор./.

Згідно цієї Додаткової угоди від 1.02.2013
року до сторони Замовника, за згодою
сторін, залучено другу особу ОСОБА_1, за
його згодою, оскільки він є фактичним
власником автомобіля
«Бентлі-Контіненталь», відносно
повернення якого, як речового доказу, з
органів МВС, укладена угода про надання
юридичних послуг.

Таким чином ОСОБА_1 підписав указану
Додаткову угоду від 1.02.2013 року, як
зацікавлена сторона у договірних
правовідносинах і безпосередній
учасник цих договірних відносин.

Згідно п.2 цієї Додаткової угоди на
ОСОБА_1 розповсюджуються всі умови,
права та обов»язки, передбачені
договором від 3.10.2012 року №20, як і для
Замовника ОСОБА_3.

На підставі цього, суд першої інстанції
дійшов правомірного висновку, що на
обох відповідачів, відповідно до
Договору від 3.10.2012 року поширюються в
рівній мірі права та обов»язки
Замовника. А тому ОСОБА_1 зобов»язаний
солідарно відповідати перед позивачем
за договірними зобов»язаннями з
ОСОБА_3.

Так, на виконання Додаткової угоди
29.01.2013 року до Договору про надання
юридичних послуг від 3.10.2012 року,
відповідачем ОСОБА_1 було сплачено
позивачу ТОВ»»ЮК»Ренесанс-Консалтинг»
10.000 грн., що підтверджує факт того, що
ОСОБА_1 було відомо про Додатковий
договір від 29.01.2013 року.

Крім того, відповідачем ОСОБА_3 28.02.2012
року на рахунок
ТОВ»»ЮК»Ренесанс-Консалтинг» сплачено
3.000 грн., у зв»язку з чим залишок
несплаченої суми становить 68.000 грн.

Судом першої інстанції на повно
з»ясованих обставинах встановлено, що
позивачем добросовісно і професійно
виконувались зобов»язання по
виконанню угоди щодо надання юридичної
допомоги відповідачам, в результаті
чого, на виконання Договору про надання
юридичних послуг від 3.10.2012 року та
додаткових угод від 29.01.2012 року та 1.02.2013
року, було отримано від органів
внутрішніх справ спірний автомобіль і
передано його відповідачам.

Встановлено, що 06.03.2013 року начальник СВ
Дарницького РУ ГУ МВС України у м.Києві
повідомив адвоката ОСОБА_4 що орган
досудового слідства готовий повернути
автомобіль потерпілому /а.с.30 звор./.

Указаний лист свідчить, що слідчий
орган відносно вирішення питання про
повернення автомобіля, мав стосунки
лише з адвокатом ОСОБА_4, що підтверджує
факт того, що саме адвокат ОСОБА_4
здійснювала офіційні контакти в цьому
питанні із слідчим органом,
представляючи інтереси потерпілого у
кримінальній справі.

Після отримання письмового
повідомлення від слідчих органів про
можливість отримання автомобіля,
адвокат ОСОБА_4 повідомила про це в
телефонному режимі відповідачів.

Згідно заяви від 7.03.2013 року потерпілого
у кримінальній справі ОСОБА_3 на ім»я
начальника СВ Дарницького РУ ГУ МВС
України у м.Києві, потерпілий ОСОБА_3 не
заперечував, щоб автомобіль
«Бентлі-Континенталь» отримав його
власник ОСОБА_1 /а.с.77/.

Як слідує із заяви власника
автомомобіля ОСОБА_1, останній отримав
11.03.2013 року належний йому автомобіль
«Бентлі-Контіненталь» у слідчого
Васькевича /а.с.45/.

Таким чином, договірні зобов»язання
позивачем з повернення автомобіля були
виконані, у зв»язку з чим відповідачі
зобов»язані сплатити позивачу
винагороду за договором.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов»язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Отримавши автомобіль, ОСОБА_4 та ОСОБА_3,
підписали 7.03.2013 року Акт виконаних
робіт, згідно якого ОСОБА_3, погодився з
виконанням договірних умов позивачем
та визнав свій борг у сумі 68.000 грн.
/а.с.49/.

Між тим, відповідач ОСОБА_1 на письмові
повідомлення позивача ухиляється від
спілкування з ним, що свідчить про його
намір уникнути відповідальності за
договірними зобов»язаннями /а.с.50/.

Доводи скаржника ОСОБА_1, викладені в
апеляційній скарзі, суд відхиляє, як
безпідставні.

Так, доводи скаржника про те, що про
Додаткову угоду від 29.01.2013 року, яка
укладена ТОВ»»ЮК»Ренесанс-Консалтинг»
та ОСОБА_3, якою була визначена сума
вартості послуг у розмірі 81.000 грн., йому
нічого не було відомо, спростовуються
тією обставиною, що скаржник
добровільно сплатив позивачу на
виконання Додаткової угоди від 29.01.2013
року 10.000 грн. а також зазначив, що ця
угода є фіктивною, оскільки її текст
підписаний
ТОВ»»ЮК»Ренесанс-Консалтинг» та
ОСОБА_3, пізніше, з наміром стягнути
всю заборговану суму лише з нього,
ОСОБА_1.

При цьому, скаржник ОСОБА_1 не заявляв
клопотання про призначення експертизи,
відносно визначення термінів
складання додаткової угоди від 29.01.2013
року.

Той факт, що первісний внесок у розмірі
10.000 грн. був здійснений ОСОБА_1 не 29.01.2012
року, а пізніше, не може свідчити, що він
не визнавав умов цієї угоди.

Крім того, скаржник послався на те, що
ТОВ»»ЮК»Ренесанс-Консалтинг» не має
ніякого відношення до повернення
автомобіля, оскільки повернення
автомобіля відбулось в результаті
правової допомоги іншого адвоката
ОСОБА_5. Однак судом встановлено, що
угода ОСОБА_1 з ОСОБА_5 укладена лише
1.03.2013 року і при цьому відсутні докази
того, що адвокат ОСОБА_5 був допущений
до участі у розслідування кримінальної
справи і що він вирішував питання про
повернення автомобіля його власнику.

Між тим, як встановлено вище, вся
адвокатська робота з повернення
автомобіля здійснювалась саме за
участю адвоката ОСОБА_4, саме яку слідчі
органи і повідомили про повернення
автомобіля.

Відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

З урахуванням викладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
рішення суду першої інстанції винесене
на повно з»ясованих обставинах з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, а доводи,
викладені в апеляційній скарзі не
спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а
рішення Солом»янського районного суду
м.Києва від 14 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
шляхом подання касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий

Судді