Справа № 750/3892/14
Провадження № 2/750/1481/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2014 року
м. Чернігів

Деснянський районний суд міста
Чернігова в складі:

головуючого - судді Коверзнева В. О.,

при секретарі - Дорошенко О. В.,

з участю позивача,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів,

в с т а н о
в и в:

22.04.2014 року позивач звернулася до суду з
позовом до відповідача про розірвання
шлюбу та стягнення на її користь
аліментів на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини
заробітку щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи від дня
пред'явлення позову і до досягнення
дитиною повноліття.

В обґрунтування позову послалася на
фактичне припинення сімейних відносин
з відповідачем та ухилення останнього
від надання матеріальної допомоги на
утримання сина.

У судовому засіданні позивач заявлені
вимоги підтримала та наполягала на їх
задоволенні. Від надання судом строку
на примирення з відповідачем
категорично відмовилася. Позивач також
повідомила суду про бажання змінити
своє прізвище на дошлюбне - «ОСОБА_1».

Відповідач не з'явився, про час і місце
розгляду справи сповіщався належним
чином.

Судом встановлено такі факти і
відповідні їм правовідносини.

З 28.04.1990 року сторони перебувають в
шлюбі та мають спільного
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Внаслідок психологічної
несумісності між сторонами виникли
неприязні стосунки, що призвело до
фактичного розпаду сім'ї. З квітня
цього року подружжя проживає окремо.
Вони припинили сімейні відносини та не
ведуть спільне господарство. Подальше
збереження шлюбу не відповідає
інтересам позивача.

Відповідно до частини першої статті 24
Сімейного кодексу України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування до шлюбу не
допускається.

Оскільки позивач не бажає збереження
шлюбу та спільного проживання однією
сім'єю з відповідачем, шлюб підлягає
розірванню.

Згідно статті 180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними. За рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі (стаття 181 Кодексу).

Враховуючи те, що відповідач
ухиляється від матеріального
утримання сина, зазначене є достатньою
підставою для стягнення з нього
аліментів на користь позивача в
розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно,
але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
починаючи від дня пред'явлення позову і
до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, даний позов підлягає
задоволенню.

Керуючись статтями 10, 79, 88, 208, 212 - 215, 367
ЦПК України, суд

в и р і ш и
в:

позов задовольнити. Розірвати шлюб між
ОСОБА_1 і ОСОБА_2, зареєстрований 28.04.1990
року відділом ЗАГС Чернігівської
міськвиконкому, УРСР, актовий запис №
826.

Після розірвання шлюбу змінити
прізвище ОСОБА_1 на дошлюбне - «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м. Чернігова, на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини
заробітку щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 22.04.2014
року і до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 243 грн 60 коп.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів підлягає негайному
виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Чернігівської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення в порядку, встановленому
статтею 294 ЦПК України.

Суддя
В. О. Коверзнев