АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2752/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Подорець О. Б. Доповідач -
Каратаєва Л.О.Категорія
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати
з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Козлова С.П.,
Прозорової М.Л.

при секретарі - Кочержинській А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 23 грудня
2013 року по справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості, -

в с т а н о
в и л а:

23 грудня 2014 року
Амур-Нижньодніпровським районним
судом м. Дніпропетровська ухвалено
рішення про відмову у задоволенні
позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4
про стягнення заборгованості.

Не погодившись з вказаним
рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк»
подало апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове, яким позовні вимоги ПАТ
КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості задовольнити
в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну задовольнити з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення,
котрим суд виконав всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, прийняте на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються, як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що
при прийнятті рішення суд вирішує,
зокрема, питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовуються
вимоги та якими доказами це
підтверджується, чи є інші фактичні
дані, що мають значення для вирішення
справи та докази, що їх підтверджують.

Вказані вимоги ЦПК України суд першої
інстанції не врахував.

Відповідно до п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції ї ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне
застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем пропущено строк
позовної давності та наслідками цього,
пославшись на положення ст..ст. 216, 257, 267
ЦК, зазначивши, що останню оплату по
кредиту ОСОБА_4 було здійснено 07 грудня
2007 року. За змістом ст. 261 ЦК України
початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Також суд першої інстанції послався на
те, що 13 листопада 2008 року за заявою
позивача видано судовий наказ про
стягнення з ОСОБА_4 суми
заборгованості. Звертаючись до суду з
даним позовом 21 серпня 2013 року,
позивачем не враховано наявність
судового рішення щодо стягнення
заборгованості з відповідача.

Проте, погодитись з такими висновками
суду першої інстанції неможна,
виходячи з наступного.

Матеріали справи та надані сторонами
докази свідчать, що 11.12.2006 року між
позивачем та відповідачем ОСОБА_4 був
укладений кредитний договір б/н та
видано картку НОМЕР_1, відповідно до
умов якого банк надав відповідачу
кредит в розмірі 250 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36%
на рік та з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. Внаслідок порушення
відповідачем ОСОБА_4 своїх зобов'язань
по поверненню кредиту і сплати
відсотків за його користування, за ним
станом на 31 липня 2013 року виникла
заборгованість в розмірі 35 522,99 грн., яка
складається з наступного: 8871,40 грн. -
заборгованість за кредитом, 18 731,55 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 5752,28 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 500 грн. - штраф
(фіксована частина); 1667,76 грн. - штраф
(процентна складова), що
підтверджується розрахунком
заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048
ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: зміна
умов зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання) (ст.
610 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
ч.1 ст.530 ЦК України.

Відповідачем не оспорюється, що
договір було укладено та ним було
допущено порушення його умов через
неповернення кредиту та несплату
відсотків за його користування.

Судом першої інстанції невірно
було прийнято до уваги посилання
відповідача на сплив строку позовної
давності, оскільки відповідно до п.9.3
Умов та правил надання банківських
послуг картрахунок відкритий на
необмежений строк. Пункт 9.5 встановлює,
що картрахунок може бути закритий на
підставі заяви отримувача, або банк має
право закрити картрахунок, письмово
повідомивши отримувача. При цьому
отримувач повинен, не пізніше 30 днів із
дня повідомлення повернути карту до
банку, після чого обслуговування карти
припиняється. Отримувач повинен
погасити усі види заборгованості перед
банком, у тому числі ті, що виникли
протягом 30 днів з часу повернення
карти. Банк закриває картрахунок в
строк не раніше 30 днів з дня припинення
обслуговування карти.

Пунктом 9.12. визначено, що договір
діє протягом 12 місяців з часу
підписання. Якщо протягом цього строку
жодна із сторін не проінформує іншу
сторону про припинення дії Договору,
він автоматично лонгується на такий
самий термін.

Сторонами по справі не надано
доказів того, що будь-хто з них
звертався до іншої сторони з
пропозицією щодо припинення договору.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається в
обгрунтування своїх вимог або
заперечень.

У даному випадку відповідачем не
доведено, що настали обставини, які
дають підставу для застосування строку
позовної давності, а саме її звернення
до банку про припинення дії договору.

Що стосується посилань, як
відповідача, так і суду першої
інстанції на наявність наказу про
стягнення заборгованості, то це не є
перешкодою для звернення із зазначеним
позовом, оскільки зазначений наказ
виконано не було і це підтверджує сам
відповідач, що дає підстави для
стягнення заборгованості за даним
позовом.

За вказаних підстав, доводи
апеляційної скарги є обґрунтованими,
рішення суду підлягає скасуванню, а
позовні вимоги задоволенню. З ОСОБА_4
підлягає стягненню заборгованість за
кредитом, що складається з наступного:
8871,40 грн. - заборгованість за кредитом, 18
731,55 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом, 5752,28 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 500 грн. - штраф
(фіксована частина); 1667,76 грн. - штраф
(процентна складова), також
відшкодуванню підлягають судові
витрати в розмірі 532 грн. 49 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 23 грудня
2013 року скасувати.

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4
задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитом, що складається з наступного:
8871,40 грн. - заборгованість за кредитом, 18
731,55 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом, 5752,28 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 500 грн. - штраф
(фіксована частина); 1667,76 грн. - штраф
(процентна складова), також
відшкодуванню підлягають судові
витрати в розмірі 532 грн. 49 коп.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Судді: