АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4597/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Маймур Ф. Ф. Доповідач - Романюк М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі :

головуючого
Романюк М.М.

суддів
Котушенко С.П., Петренко І.О.

при секретарі
Солод О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційні скарги ОСОБА_2 та державного
підприємства "Придніпровська
залізниця" на рішення Кіровського
районного суду м.Дніпропетровська від
26 березня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до державного підприємства
"Придніпровська залізниця" про захист
прав споживача, відшкодування майнової
та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з зазначеним
вище позовом 14 січня 2014 року. В
обґрунтування заявлених вимог
посилався на те, що 30.10.2013 маючи намір
добратися до м.Донецька, з метою
заздалегідь запланованого відпочинку,
звернувся до робітника добової каси у
м.Кривому Розі з метою придбання квітка
на проїзд з м.Дніпропетровська до
м.Донецька на день звернення, а саме на
30 жовтня 2013 рік. Касир повідомила, що
місця є і він придбав квиток на поїзд.
Придбавши квиток на електропоїзд
позивач уклав з відповідачем договір
перевезення. Коли позивач пройшов до
салону поїзду з'ясувалося, що місце,
зазначене у квітку, зайнято іншою
особою. При перевірці квитків
провідником з'ясувалося, що квиток
позивача був на 30 число, але 11-ого
місяця (замість 10-ого) 2013 року. Так як в
квитку була вказана інша дата, позивача
змусили покинути вагон. Для
продовження поїздки позивач обміняв
квиток з витратами (38 грн. 72 коп.) на
інший поїзд, який прямував до
ст.Донецьк. Внаслідок службової
недбалості касира у вигляді не
повідомлення позивачу інформації
зазначеної у квитку про час, вартість
та дату відправлення, позивачу, як
споживачу послуг було заподіяно
істотну моральну шкоду у вигляді
моральних страждань, які йому довелось
перенести у зв'язку із стресовою
ситуацією, в якій він опинився. Просив
суд стягнути з відповідача на свою
користь матеріальні збитки у розмірі 32
грн. 87 коп. та моральну шкоду у розмірі 2
580 грн. 75 коп.

Рішенням Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська від 26 березня 2014
року позовні вимоги задоволено
частково: стягнуто з відповідача на
користь позивача майнову шкоду в
розмірі 32 грн. 87 коп., у задоволенні
решти вимог відмовлено та вирішено
питання судових витрат.

В апеляційній скарзі позивач
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права
просить рішення суду в частині відмови
у задоволенні позовних вимог скасувати
та ухвалити нове рішення про
задоволення зазначених позовних вимог.

Відповідач посилаючись на порушення
судом норм матеріального права,
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволені
заявлених вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, колегія
суддів, дійшла до висновку, що
апеляційні скарги задоволенню не
підлягають на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги щодо
відшкодування матеріальних збитків
суд першої інстанції виходив з їх
доведеності та обґрунтованості.

З даним висновком судова колегія
погоджується виходячи з наступного.

Судом встановлено, що під час продажу
позивачу квитка на поїзд, внаслідок
неуважності касира, позивачу було
видано квиток на іншу дату.

З урахуванням того, що помилка у даті
була зроблена касиром, за що її
позбавили премії за місяць, а для
продовження подорожі позивач змушений
був замінити квіток з доплатою, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про задоволення зазначених
позовних вимог.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог щодо відшкодування моральної
шкоди суд першої інстанції виходив з їх
незаконності та недоведеності.

Даний висновок відповідає вимогам
закону.

Згідно п.4 ч.1 ст.611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

З даної норми випливає, що
відшкодування моральної шкоди за
договірними зобов'язаннями можливо,
якщо це передбачено законом, або
договором.

З огляду на наведене, та приймаючи до
уваги, що ані договором, ані законом, що
регламентують правовідносини які
виникли між сторонами, не передбачено
відшкодування моральної шкоди з
підстав зазначених позивачем, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про відмову у задоволені
позовних вимог щодо відшкодування
моральної шкоди.

Приведені в апеляційних скаргах доводи
апелянтів не можуть бути прийняті до
уваги, оскільки вони зводяться до
переоцінки доказів і незгоди з
висновками суду по їх оцінці.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Встановивши факти та зумовлені ними
правовідносини, суд першої інстанції
правильно застосував правові норми та
ухвалив правильне по суті рішення,
підстав для скасування якого колегія
суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та державного
підприємства "Придніпровська
залізниця" - відхилити.

Рішення Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська від 26 березня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді: