АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4518/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Токар Н.В. Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого: Максюти Ж.І.,

суддів :
Кочкової Н.О., Чубукова О.П.,

при секретарі: Кулику О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
28 березня 2014 року,

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3, Красногвардійського
виконкому м.Дніпропетровська,
Управління житлового господарства
міськради м.Дніпропетровська, Третьої
державної нотаріальної контори
м.Дніпропетровська про скасування
заповіту,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року позивач звернулась
до суду з позовною заявою (а.с.3), з
урахуванням уточнених позовних вимог
(а.с.69) просила ухвалити рішення, яким
скасувати заповіт ОСОБА_4, яка померла у
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, яка проживала у
квартирі АДРЕСА_1 як такий, що
суперечить Конституції України та
ст.50,54 Житлового кодексу України.

В обґрунтування позову вона вказала на
те, що у суміжній з нею кімнаті 12 кв.м.
комунальної квартири АДРЕСА_1
проживала ОСОБА_4. В черзі на покращення
житлових умов позивач перебуває з 1982
року. У ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла
ОСОБА_4. Виконавчий комітет
Красногвардійського району
м.Дніпропетровська відмовив у
вирішенні питання та надання позивачу
зазначеної кімнати. ОСОБА_4 за життя
склала заповіт, згідно якого, право
власності на кімнату 12 кв.м.
комунальної квартири АДРЕСА_1 отримала
медична сестра «Червоного хреста»
ОСОБА_3, яка доглядала стареньку по
обов'язку служби. Через незадовільний
стан здоров'я та матеріальні нестатки
сім'ї у позивача не було можливості
доглядати померлу, у зв'язку з чим,
позивач вимушена звернутись до суду з
позовною заявою.

Рішенням Красногвардійського
районного суду м.Дніпропетровська від
28 березня 2014 року в задоволені позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права
просить рішення суду скасувати та
ухвалите нове рішення яким її позовні
вимоги задовольнити у повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 належить 58/100 частин в
комунальній квартирі АДРЕСА_1 (а.с.10-14).

У суміжній з нею кімнаті 12 кв.м.
комунальної квартири АДРЕСА_1
проживала ОСОБА_4, якій належало 42/100
частин в комунальній квартирі АДРЕСА_1
(а.с.94-99).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_4, що
підтверджено копією свідоцтва про
смерть (а.с.102).

ОСОБА_4 за життя склала заповіт, згідно
якого, 42/100 частин в комунальній
квартирі АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_3
(а.с.100).

Відмовляючи у задоволені позову
районний суд правильно та обґрунтовано
виходив з того, що позивачкою
пропущений строк позовної давності для
звернення до суду, відповідно до вимог
частини 2 статті 261 ЦК України.

Висновки суду про сплив строку
позовної давності 23 грудня 2007 року,є
правильними, позивачкою не
спростованими, питання про поновлення
строку нею не заявлялось, відповідачем
було заявлено про застосування строку
позовної давності, а тому відмова в
позові з цих підстав є обґрунтовано.

Посилання позивачки на норми
Конституції України, а також ст.50,54 ЖК
України, як на підстави обґрунтування
позовних вимог, не можуть бути прийняті
до уваги, оскільки зазначені норми
права питання скасування заповіту не
вирішують.

ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року за
життя склала заповіт, згідно якого, 42/100
частин в комунальній квартирі АДРЕСА_1
заповіла ОСОБА_3 (а.с.100).

Вказана частина квартири належала їй
на підставі свідоцтва про право
власності від 13.04.1998 року, виданого
виконкомом міської ради народних
депутатів (а.с.61-62), вказане свідоцтво в
установленому законом порядку не
скасовано, право власності ОСОБА_4 на
частину квартири не анульовано, а тому
підстав для застосування ст.ст.50,54
Житлового кодексу України немає.

Права та охоронювальні законом
інтереси ОСОБА_2, як власниці 58/100 частин
в комунальній квартирі АДРЕСА_1, оспорю
вальний нею заповіт не порушує, а тому у
суду нема правових підстав для
задоволення позову.

Судом 1 інстанції у досить повному
обсязі з'ясовані права та обов'язки
сторін, доводи сторін перевірені і їм
дана належна оцінка, неправильного
застосування норм матеріального права
або порушень норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування чи зміни рішення не
встановлено, справа розглянута у
рамках позовних вимог та на підставі
наданих доказів, підстав для виходу за
межі апеляційної скарги не вбачається,
тому апеляційний суд приходить до
висновку, що рішення суду є законним і
обґрунтованим, і його слід залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 313 ЦПК
України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - відхилити

Рішення Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
28 березня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: