Єдиний унікальний номер 2-654/11
Номер провадження 22-ц/775/1919/2014
Головуючий в 1 інстанції
Доповідач Ларіна Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого судді
Зінов'євої А.Г.

суддів
Ларіної Н.О., Азевича В.Б.

при секретарі
Стефановій Я.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, в
інтересах якого діє ОСОБА_2 на ухвалу
Київського районного суду м. Донецька
від 19 грудня 2013 року про відмову у
задоволенні заяви про встановлення
способу виконання рішення у цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за
договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Київського районного суду м.
Донецька від 19 грудня 2013 року у
задоволенні заяви представника ОСОБА_1
про встановлення способу виконання
рішення апеляційного суду Донецької
області від 01 лютого 2012 року
відмовлено.

Зазначену ухвалу оскаржив ОСОБА_1, в
інтересах якого діє його представника
за довіреністю, в апеляційній скарзі
просив ухвалу суду першої інстанції
скасувати, оскільки вона не відповідає
нормам матеріального та
процесуального права, справу направити
до суду першої інстанції для розгляду
по суті у іншому складі суду.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, зазначає, що суд першої
інстанції визнав існування рішення
апеляційного суду Донецької області
від 01 лютого 2012 року про стягнення
грошових коштів з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1, проте, не посилаючись на жодні
матеріали провадження безпідставно
відмовив у задоволенні заяви про
встановлення способу виконання
судового рішення, обґрунтовуючи
відмову тим, що заявником не надано
доказів щодо наслідків прилюдних
торгів з реалізації автомобіля
боржника.

Крім того, апелянт вважає, що викладені
судом аргументи не заслуговують на
увагу, виходячи з того, що суд взагалі
не перевірив чи існує виконавче
провадження, у межах якого подано заяву
про встановлення способу виконання
судового рішення, чи є заборгованість і
чи може вона бути стягнута у звичайний
спосіб шляхом звернення стягнення на
майно боржника без звернення стягнення
на його заробітну плату.

Апелянт вказує, що у заяві представника
ОСОБА_1 чітко зазначені сторони
провадження у справі та клопотання про
дослідження доказів для підтвердження
змісту вимог, а саме, дослідження
матеріалів цивільної справи та
матеріалів виконавчого провадження.

На думку апелянта, суттєвим порушенням
вимог законодавства є те, що суд першої
інстанції розглянув справу за
відсутності сторін, при цьому в
оскаржуваній ухвалі відсутні
посилання на докази, які б
підтверджували, що сторони про час та
місце судового розгляду повідомлені
належним чином.

Апелянт зазначає, що фактично
оскаржувана ухвала суду позбавляє
заявника права на судовий захист. Саме
через неможливість виконати судове
рішення у інший спосіб виконавче
провадження припинилось, а виконавчий
документ повертався стягувачу, після
чого стягувач повторно був змушений
звертатись із заявою до відділу
державної виконавчої служби про
відкриття виконавчого провадження та
надавати виконавчий документ. Проте,
після повторного відкриття
виконавчого провадження виконавчі дії
не здійснюються через відсутність
майна боржника, на яке реально може
бути звернено стягнення.

Також зазначає, що на час ухвалення
рішення та на теперішній час ОСОБА_1
перебуває на лікуванні і Ізраїлі, тому
з поважних причин не міг прибути до
суду. Його представник на час розгляду
заяви перебував на лікарняному з
гіпертонічним кризом, тому також з
поважних причин навіть у разі
повідомлення про час та місце судового
розгляду не міг прийти до суду. Однак,
вказані обставини не були з'ясовані
судом першої інстанції та їм не надано
належної оцінки. Крім того, суд не
вважав за доцільне витребувати
матеріали виконавчого провадження та
дослідити їх, у зазначеній частині
рішення не мотивував.

Представник заявника в судовому
зсіданні апеляційного суду доводи
апеляційної скарги підтримав, просив
її задовольнити, ухвалу суду скасувати,
справу направити до суду першої
інстанції для розгляду по суті у іншому
складі суду.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в судове засідання
апеляційного суду не з'явились, про
дату час та місце слухання справи
повідомлені належним чином листами з
повідомленням та телефонограмою № 92
від 20 березня 2014 року, яка
зареєстрована у журналі телефонограм
№ 4, тому на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК
України справу розглянуто за їх
відсутністю.

Представник ВДВС Київського РУЮ м.
Донецька, в судове засідання
апеляційного суду не з'явився, про дату
час та місце слухання справи
повідомлений належним чином листом з
повідомленням та телефонограмою від 20
березня 2014 року, до суду надіслав
клопотання про розгляд справи за
відсутністю представника, тому на
підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України справу
розглянуто за відсутністю зазначеного
представника.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника заявника, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що вона підлягає задоволенню.

Згідно п. 3 п. 1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

Постановляючи ухвалу про відмову в
задоволенні заяви представника ОСОБА_1
про встановлення способу виконання
рішення апеляційного суду від 01 лютого
2012 року, суд першої інстанції виходив з
того, що заявником не надано жодного
доказу в підтвердження своїх доводів
щодо відбувшихся публічних торгів з
реалізації вказаного автомобіля та
часткового погашення боргу боржником.

З зазначеним висновком суду першої
інстанції не погоджується колегія
суддів апеляційного суду, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи
заочним рішенням Київського районного
суду м. Донецька від 26 жовтня 2011 року
відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми
боргу за довго ром позики (а.с. 128 т.1).

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 01 лютого 2012 року скасовано
рішення Київського районного суду м.
Донецька від 26 жовтня 2011 року.
Задоволено часткового позовні вимоги
ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення суми
боргу за договором позики. Стягнуто з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму
основного боргу 49 538 грн. та 582 грн. - 3%
річних від простроченої суми за весь
час прострочення. А всього 50 120 грн. та
стягнуто судовий збір (а.с. 235-239 т.2).

19 вересня 2012 року представник позивача
звернувся до суду з заявою про
визначення способу і порядку виконання
рішення суду шляхом звернення
стягнення на автомобіль.

Ухвалою Київського районного суду м.
Донецька від 08 жовтня 2012 року заяву
ОСОБА_1 задоволено: в рахунок погашення
заборгованості на підставі рішення
ухваленого за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за
договором позики звернуто стягнення на
автомобіль.

26 листопада 2012 року ОСОБА_4 звернулась
до суду з заявою про роз'яснення ухвали
суду від 08 жовтня 2012 року в частині
проведення стягнень із її заробітної
плати разом із зверненням стягнення на
автомобіль.

Ухвалою Київського районного суду м.
Донецька від 29 листопада 2012 року заяву
ОСОБА_4 задоволено: роз'яснено, що
ухвалою Київського районного суду м.
Донецька від 08 жовтня 2012 року замінено
спосіб та порядок виконання рішення
апеляційного суду Донецької області
від 01 лютого 2012 року шляхом звернення
стягнення на частку спадкового майна. З
дня вступу у закону силу ухвали
Київського районного суду м. Донецька
від 08 жовтня 2012 року слід припинити
утримання із заробітної плати ОСОБА_4 в
рахунок погашення заборгованості на
підставі рішення апеляційного суду
Донецької області від 01 лютого 2012 року.

Ухвалою Київського районного суду м.
Донецька від 04 квітня 2013 року заяву
ОСОБА_1 задоволено: ухвалу Київського
районного суду м. Донецька від 26
вересня 2012 року про зупинення
виконавчих дій скасовано, зобов'язано
ВДВС Київського РУЮ м. Донецька
поновити виконавчі дії на виконання
виконавчого документу 2-654/11 про
стягнення грошових коштів з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_1; звернуто стягнення на
частку щомісячної заробітної плати
боржника ОСОБА_4

Ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 05 червня 2013 року ухвалу
Київського районного суду м. Донецька
від 04 квітня 2013 року скасовано, питання
передано до суду першої інстанції на
новий розгляд.

28 листопада 2013 року до суду звернувся
ОСОБА_1 з заявою про встановлення
порядку виконання рішення
апеляційного суду Донецької області
від 01 лютого 2012 року шляхом звернення
стягнення на заробітну плату боржника.

Ухвалою Київського районного суду м.
Донецька від 19 грудня 2013 року у
задоволенні заяви представника ОСОБА_1
про встановлення способу виконання
рішення апеляційного суду Донецької
області від 01 лютого 2012 року
відмовлено.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання рішення в
судовому засіданні з викликом сторін і
у виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Як вбачається з матеріалів справи
заява представника ОСОБА_1 розглянута
суддею одноособово 19 грудня 2013 року і в
матеріалах справи відсутні будь-які
підтвердження належного повідомлення
сторін.

Довідка щодо повідомлення ОСОБА_1
СМС-повідомленням за тел. номером
«НОМЕР_1» не є належною, оскільки ОСОБА_1
з заявою про отримання судових
повісток, повідомлень в електронному
вигляді за допомогою СМС- повідомлень
до суду не звертався, в матеріалах
справи міститься лише заява
представника позивача на СМС -
повідомлення за іншим номером -
«НОМЕР_2».

Оскільки суд першої інстанції порушив
порядок встановлений для вирішення
питання, розглянувши заяву без
належного повідомлення сторін чим
позбавив їх надання необхідних
доказів на підтвердження своєї
позиції, не вирішив клопотання
заявника про дослідження в судовому
засіданні матеріалів цивільної справи
та виконавчого провадження, не
визначився з правовідносинами та не
перевірив обставини, які підлягали
з'ясуванню і ці недоліки не можуть бути
усунені апеляційним судом, тому ухвала
суду підлягає скасуванню з передачею
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції, відповідно до вимог п. 3 ч. 1
ст. 312 ЦПК України. Доводи апеляційної
скарги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 312 ч.1 п.3, 314, 315 ЦПК
України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах
якого діє ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м.
Донецька від 19 грудня 2013 року
скасувати, направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законом сили.

Головуючий :

Судді: