Справа № 440/2046/13
Головуючий у 1 інстанції: Шендрікова
Провадження № 22-ц/783/3075/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мацей М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого:
Мацея М.М.,

суддів: Кабаля
І.І., Копняк С.М.,

секретаря:
Олексіва О.А.,

з участю: представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Буського районного суду
Львівської області від 25 лютого 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про стягнення боргу за договором
позики, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Буського районного суду
Львівської області від 25 лютого 2014 року
позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 в
користь ОСОБА_4 основну суму боргу в
сумі 1 598 600 гривень. Стягнуто з ОСОБА_3 в
користь ОСОБА_4 проценти за
користування коштами 3 133 256 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4
судові витрати в сумі 3 441 гривню.

Рішення суду оскаржив відповідач
ОСОБА_3

В апеляційній скарзі, посилаючись на
незаконність, необґрунтованість,
неповне з'ясування обставин справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
увалити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.

Зазначає, що жодних грошових коштів від
позивача не отримував та у договірні
відносини, за якими між сторонами по
справі могли б виникнути зобов'язання,
не вступав. Між сторонами не укладено
жодного договору позики, про що
свідчить відсутність в матеріалах
справи належно укладеного договору
позики із усіма істотними умовами
такого, як цього вимагає ст.1047 ЦК
України. Також відсутня належно
оформлена між сторонами розписка, яка б
підтверджувала отримання саме
фізичною особою ОСОБА_3 грошових коштів
в розмірі 200 000 доларів США.

Відповідач ОСОБА_3 належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи, що стверджується наявним у
справі рекомендованим повідомленням
про вручення поштового відправлення 08
травня 2014 року (а.с. 128), заяв про
відкладення розгляду справи від нього
не поступило.

Від представника апелянта 19 травня 2014
року через канцелярію суду поступило
клопотання про відкладення розгляду
справи у зв'язку із перебуванням ОСОБА_3
у відрядженні з 18 по 20 травня 2014 року та
у зв'язку з його зайнятістю в іншому
судовому процесі.

Зазначене клопотання представника
відповідача судова колегія залишила
без задоволення, оскільки воно
необґрунтоване і не підтверджене
жодними доказами. Неявку у судове
засідання визнано без поважних причин,
що не перешкоджало участі при розгляді
апеляційної скарги як самого апелянта,
так і одного із трьох його
представників (а.с.16).

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України
неявка сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача ОСОБА_2 на
заперечення апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Як убачається з матеріалів справи, 04
серпня 2009 року ОСОБА_3 надав розписку
про отримання від ОСОБА_4 грошові кошти
у розмірі двісті тисяч доларів США,
зобов'язався повертати щомісячно 4% від
даної суми (а.с.3).

Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Згідно із ч.2 ст.1046 ЦК України договір
позики є укладеним з моменту передання
грошей або речей, визначених родовими
ознаками.

Частина 2 ст.1047 ЦК України допускає
пред'явлення на підтвердження
укладення договору позики та його умов
розписки позичальника або іншого
документа, який посвідчує передання
йому позикодавцем визначеної суми
грошей або кількості речей.

Даючи оцінку наданому позивачем на
підтвердження укладення договору
позики письмового доказу (розписці),
суд дійшов вірного висновку, що цей
доказ є підтвердженням факту укладення
сторонами 04 серпня 2009 року договору
позики, а саме того, що між ними виникли
правовідносини з підстав, передбачених
ч.2 ст.11 ЦК України.

У розписці зазначені: стороні
зобов'язання (позикодавець та
позичальник); грошова сума, яка
передається; умови повернення позики
та особистий підпис позичальника,
скріплений його печаткою як суб'єкта
підприємницької діяльності.

Отже, між сторонами було досягнуто
згоди стосовно всіх істотних умов
договору позики і розписка від 04 серпня
2009 року свідчить про його укладення
відповідно до вимог ст.1046 ЦК України.

Судом установлено, що розписка про
отримання коштів написана власноручно
відповідачем ОСОБА_3

Згідно із ч.1 ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами, не
підлягають доказуванню.

Відповідно з ч.1 ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Судом установлено, що відповідачем не
дотримано умов договору позики, кошти
позивачу не повернуто.

Наслідки порушення позичальником
договору визначені ст.1050 ЦК України,
тому суд вірно визначив розмір
стягнення коштів з відповідача з
урахуванням договору.

Ураховуючи наведене вище колегія
суддів вважає, що суд підставно
задовольнив позовні вимоги ОСОБА_4 про
стягнення боргу за договором позики.

Доводи апеляційної скарги щодо
неотримання коштів від позивача та
відсутність договірних відносин з
позивачем не заслуговують на увагу,
оскільки апелянтом не подано належних
та допустимих доказів на їх
підтвердження.

Згідно із ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
надавши докази відповідно до вимог
ст.ст. 57-60 ЦПК України.

При цьому, якщо відповідач оспорює
договір позики і посилається на
безгрошовість договору, то саме він
повинен довести такі обставини, тому,
згідно зі ст. 1051 ЦК України, мав право і
можливість оспорити договір позики із
цих підстав. Однак він такого позову не
пред'являв, про написання розписки
особисто не заперечував.

Інші доводи не заслуговують на увагу,
оскільки висновків суду не
спростовують.

Представник позивача пояснив, що
оригінал розписки знаходиться у
ОСОБА_4, оскільки зобов'язання за
договором позики відповідачем не
виконувались зовсім.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини у справі, подані
сторонами докази та правильно визначив
характер спірних правовідносин,
рішення відповідає вимогам закону і
зібраним по справі доказам.

Апелянтом не подано належних та
допустимих доказів для спростування
рішення суду першої інстанції, які б
мали доказове значення та
заслуговували на увагу, чи порушень
норм матеріального і процесуального
права, які можуть бути підставою для
скасування рішення відповідно до ст. 309
ЦПК України.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а тому,
відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційну скаргу слід відхилити, а
рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314
ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Буського районного суду
Львівської області від 25 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий:
Мацей М.М.

Судді:
Кабаль І.І.

Копняк С.М.