13.05.2014 Справа № 756/6144/14-ц
Унікальний №756/6144/14-ц
Провадження №2/756/3067/14
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

13 травня 2014 року суддя Оболонського
районного суду м. Києва Великохацька
В.В., розглянувши матеріали за позовом
ОСОБА_1 до Проектно-вишукувального
інституту «Укркурортпроект» про
розірвання договору та визнання права
власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Проектно-вишукувального інституту
«Укркурортпроект» про розірвання
договору та визнання права власності. А
саме просить визнати за ним право
власності на адміністративну будівлю,
площею 615 кв.м, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. а також просить
визнати за ним право власності на
вбудоване приміщення проектного
інституту «Укркурортпроект», площею
1996,2 кв.м, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2.

Разом з тим, позивач подав до суду
клопотання про відстрочення сплати
судового збору до моменту ухвалення
рішення, мотивуючи тим, що він є
пенсіонером, отримує пенсію близько
2500,00 грн. на місяць та інших джерел
надходження грошей немає.

Однак, суд не вбачає підстав для
відстрочення або розстрочення сплати
судового збору, у зв'язку з чим
відмовляє у задоволенні клопотання.

Згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної
заяви додається документ, що
підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі. За подання до суду
позовної заяви майнового характеру
справляється судовий збір у розмірі 1
відсотка ціни позову, але не менше 0,2
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Позов не відповідає вказаним вимогам,
позивачем не сплачено судовий збір.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 80 ЦПК України
ціна позову визначається у позовах про
право власності на нерухоме майно, що
належить фізичним особам на праві
приватної власності, - дійсною вартістю
нерухомого майна, а на нерухоме майно,
що належить юридичним особам - не нижче
його балансової вартості.

Згідно ст. 114 ЦПК України позови, що
виникають з приводу нерухомого майна,
пред'являються за місцезнаходженням
майна або його основної частини.

Як роз'яснено в п. 43 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справі «Про деякі питання юрисдикції
загальних судів та визначення
підсудності цивільних справ» № 3 від 01
березня 2013 року, якщо пред'явлено позов
про право власності на кілька жилих
приміщень (квартир), розташованих у
різних районах міста чи в різних
містах, або позов про поділ спадкового
майна, яке складається з кількох
квартир (об'єктів нерухомості) у різних
місцевостях, тобто вимоги, для кожної з
яких частиною першою статті 114 ЦПК
встановлено виключну підсудність, то
позов пред'являється до одного із судів
за вибором позивача, але за
місцезнаходженням основної частини
нерухомого майна, яка за своєю вартістю
перевищує ті, що знаходяться в інших
районах чи місцевостях.

Виходячи з вищевикладеного, позивачу
необхідно надати відомості, які б
підтверджували дійсну реальну
вартість майна

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя
встановивши, що позовну заяву (заяву,
скаргу) подано без додержання вимог,
викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача
(заявника, скаржника) і надає йому строк
для усунення недоліків.

Якщо позивач (заявник, скаржник),
відповідно до ухвали суду, у
встановлений строк виконає вимоги,
визначені статтями 119 і 120 ЦПК України,
позовна заява (заява, скарга)
вважається поданою в день її
первісного подання до суду. Інакше
заява вважається неподаною і
повертається позивачеві.

Додатково суд роз'яснює, відповідно до
ч. 5 ст. 121 ЦПК України у випадку
повернення позовної заяви позивачу це
не перешкоджає повторному зверненню до
суду, якщо перестануть існувати
обставини, що стали підставою для її
повернення.

Враховуючи наведене, суд доходить
висновку, що провадження у справі
неможливо відкрити до усунення
вказаних недоліків, а тому позовну
заяву слід залишити без руху, а
позивачу надати строк для їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до
Проектно-вишукувального інституту
«Укркурортпроект» про розірвання
договору та визнання права власності
залишити без руху та надати позивачу
строк для усунення недоліків 5 днів з
моменту отримання позивачем ухвали.

У разі не виконання ухвали суду позовна
заява буде вважатися неподаною та
повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:
В.В. Великохацька