Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2014 року Справа №607/21120/13-ц

Тернопільський міськрайонний суд в
складі:

головуючого судді Дзюбича В.Л.

з участю секретаря судового засідання
Грабської Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Тернополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, посилаючись на те, що
спільне життя з відповідачем не
склалося, оскільки вони люди різних
характерів і поглядів на життя, у
відповідача є інша жінка з якою він
підтримує стосунки, через що між ними
останнім часом виникають сварки та
непорозуміння, крім того відповідач
застосовує до неї фізичну силу, тому
подальше спільне життя та збереження
шлюбу суперечить її інтересам, що має
істотне значення.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала з мотивів
викладених а позовній заяві та просить
позов задовольнити, заперечивши з
приводу надання терміну на примирення.

Відповідач у судовому засіданні позову
не визнав, подав заперечення на позовну
заяву в обґрунтування якого зазначив,
що зазначенні позивачем в позовній
заяві факти не відповідають фактичним
обставинам справи, а саме твердження
позивача про те, що у нього є інша жінка
з якою він підтримує стосунки не
відповідають дійсності та базується на
чутках.

Дослідивши та оцінивши докази, суд
встановив наступні обставини справи.

16.07.1988 року сторони зареєстрували шлюб,
що стверджується свідоцтвом про
укладення шлюбу серія НОМЕР_1 виданим
16.07.1988 р. Лопушненською сільською радою
народних депутатів Кременецького
району Тернопільської області, актовий
запис №10.

В судовому засіданні встановлено, що
між подружжям погіршилися відносини,
сумісне життя подружжя є неможливим,
шлюб існує лише формально, і тому його
доцільно розірвати, оскільки
збереження шлюбу суперечить інтересам
позивача, що має істотне значення.

Відповідно до вимог ст.112 Сімейного
кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що має істотне значення.

Враховуючи викладенні обставини в їх
сукупності, зважаючи на те, що позивач
наполягає на розірванні шлюбу,
категорично заперечуючи щодо
примирення із відповідачем, тому суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення.

Керуючись ст. 4, 10, 60, 212, 217, 223 Цивільного
процесуального кодексу, ст.112, 114
Сімейного Кодексу України суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 16 липня 1988 року
Лопушненською сільською радою
народних депутатів Кременецького
району Тернопільської області, актовий
запис №10.

Копію рішення надіслати відповідачу.

Рішення суду про розірвання шлюбу
після набрання ним законної сили
надіслати до органу державної
реєстрації актів цивільного стану за
місцем ухвалення рішення для внесення
відомостей до Державного реєстру актів
цивільного стану громадян та
проставлення відмітки в актовому
записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий суддя
Дзюбич В.Л.