Справа № 127/7078/14-ц
Вінницький міський суд Вінницької
в складі: головуючого Бар'яка
за участі секретаря Сивенюк
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання № 3
Вінницького міського суду Вінницької
області цивільної справи за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод в користуванні власністю
шляхом визнання особи такою, що
втратила право на користування жилим
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про усунення перешкод в
користуванні власністю шляхом
визнання особи такою, що втратила право
на користування жилим приміщенням,
зазначивши, що є власником цілого
домоволодіння, яке розташоване за
адресою АДРЕСА_1, при цьому зазначає, що
відповідач, ОСОБА_2, є колишнім зятем
позивачки, якого 04.07.2008 року вона
зареєструвала на належній їй житловій
площі, однак 07.12.2010 року рішенням
Ленінського районного суду шлюб між
донькою позивачки та відповідачем було
розірвано, з того часу ОСОБА_2 не
проживає в будинку позивачки,
добровільно знятись з реєстраційного
обліку відмовляється, в силу чого
позивач просить суд усунути перешкоди
в користуванні житловим приміщенням
АДРЕСА_1 визнавши відповідача таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням, в зв'язку з його
відсутністю в даному приміщенні понад
рік без поважних причин.
Позивач в судове засідання не з'явився,
однак, подав до суду заяву, в якій
просить справу розглянути у його
відсутність, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі та не заперечує проти
ухвалення заочного рішення.
Відповідач, будучи належним чином
повідомлений про місце та час розгляду
справи, в судове засідання повторно не
з'явився, повідомлення про причини
своєї неявки та заяву про розгляд
справи за його відсутності суду не
надіслав, в силу чого, суд не вбачає
підстав для відкладення розгляду
справи та вважає за можливе вирішити
справу на підставі наявних у ній даних
та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України,
взявши до уваги відсутність
заперечення з боку позивача про
можливий заочний розгляд справи та
ухвалення заочного рішення на підставі
наявних у справі доказів, суд
постановив ухвалу про заочний розгляд
справи.
За даних обставин суд вважає за
можливе розглянути справу на підставі
наявних у ній документів та доказів.
Дослідивши матеріали справи, взявши
до уваги позицію позивача, суд
визначив, встановив та дослідив
слідуючі докази, обставини та
відповідні правовідносини:
Згідно договору дарування від 13.05.1988
року, посвідченого державним
нотаріусом Першої вінницької
державної нотаріальної контори та
зареєстрованого в реєстрі за № 4-2162,
ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_1 41/100 частину
жилого будинку з відповідною часткою
господарських будівель, що знаходиться
за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 5-6).
Відповідно до Рішення Постійно діючого
Третейського суду при Товарній біржі
«Капітал» від 05.03.2007 року, ОСОБА_1 є
власником частини житлового будинку,
що складає 59/100 часток будинковолодіння
за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).
Реєстраційне посвідчення від 05.03.2007
року, видане Вінницьким обласним
об'єднаним бюро технічної
інвентаризації вказує, що за ОСОБА_1
зареєстровано 59/100 часток
будинковолодіння АДРЕСА_1, з правом
приватної власності на підставі
рішення Постійно діючого Третейського
суду при Товарній біржі «Капітал» від
05.03.2007 року, записано в реєстрову книгу
за № 123 за реєстровим № 4787 (а.с. 8).

Згідно довідки від 25.03.2014 року, виданої
Квартальним комітетом «П'ятничани»,
вбачається, що за адресою АДРЕСА_1
зареєстровані ОСОБА_1 - власник, ОСОБА_4 -
чоловік, ОСОБА_5 - донька, ОСОБА_6 -
донька, ОСОБА_2 - наймач (а.с. 9).

Відповідно до акту № 31-309 від 25.03.2014 року
виданого Комітетом мікрорайону
«П'ятничани» вказано, що згідно
свідчень сусідів: ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 - ОСОБА_2 не проживає за адресою:
АДРЕСА_1 з листопада 2010 року і по даний
час, участі у сплаті комунальних
платежів не приймає (а.с. 10).

Рішенням Ленінського районного суду м.
Вінниці від 26.11.2010 року розірвано шлюб
між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, зареєстрований
відділом реєстрації актів цивільного
стану Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області 14.11.2006 року,
актовий запис № 3251 (а.с. 11).

Таким чином судом встановлено, що
позивач 13.05.1988 року став власником
будинковолодіння, що розташоване в
АДРЕСА_1 зареєструвавши за собою
відповідне право у визначеному
законодавством порядку, при цьому
ОСОБА_2 зареєстрований в даному
домоволодіння на правах члена сім'ї,
однак, починаючи з листопада 2010 року по
місцю реєстрації не проживає.

Норма ч.1 ст. 319 ЦК України зазначає, що
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Відповідно до норми ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Стаття 3 ЗУ "Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні" визначає, що місце перебування
- адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком менше шести місяців
на рік; місце проживання -
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком понад шість місяців
на рік; реєстрація - внесення
відомостей до паспортного документа
про місце проживання або місце
перебування із зазначенням адреси
житла особи та внесення цих даних до
реєстраційного обліку відповідного
органу спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади
з питань реєстрації.

Згідно норми ч.2 ст. 405 ЦК України
член сім'ї власника житла втрачає
право на користування цим житлом у
разі відсутності члена сім'ї без
поважних причин понад один рік, якщо
інше не встановлено домовленістю між
ним і власником житла або законом.

За даних обставин, враховуючи, що
відповідач набув права користування
відповідним житлом як член сім'ї
позивача, при цьому, розірвавши шлюб з
донькою позивача ОСОБА_6 - перестав
перебувати із останньою в родинних
стосунках, а відтак перестав бути
членом відповідної сім'ї, з огляду на
беззаперечні докази відсутності
відповідача по місцю своєї реєстрації,
яка в даному випадку носить формальний
характер, понад один рік, що є правовою
підставою, в розумінні норми ст. 405 ЦК
України, для втрати відповідачем права
користування відповідним жилим
приміщенням, в силу чого суд вважає, що
позовні вимоги знайшли своє
підтвердження в судовому засіданні, є
обгрунтованими та підлягають до
задоволення.

На підставі викладеного та
керуючись: ст. 3, ЗУ "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні", ст.ст. 319, 321, 391, 405
ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 214,215,
224-226 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право
на користування житловим приміщенням,
а саме: будинком, який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
243 грн. 60 коп., що становить суму
понесених судових витрат за сплату
судового збору.

Копію заочного рішення відправити
відповідачу рекомендованим листом з
повідомленням не пізніше трьох днів з
дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії з додержанням вимог ст. 229
ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя