Справа № 595/587/14-ц
Провадження 2/595/211/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2014

Бучацький районний суд Тернопільської
області

одноособово суддею
Федорончуком В.Б.,

при секретарі
Король Т.М.,

з участю позивачки
ОСОБА_1,

представника позивачки
ОСОБА_2,

відповідача
ОСОБА_3,

представника відповідача
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної
шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом
до ОСОБА_3, в якому просить стягнути з
відповідача 3230 грн. матеріальної шкоди,
мотивуючи тим, що 4 квітня 2011 року
відповідач самовільно зрізав шість
беріз, які у 1994 році вона посадила на
земельній ділянці свого батька, в
с.Соколів Бучацького району
Тернопільської області, чим заподіяв
вказану шкоду.

Позивачка в судовому засіданні
позов підтримала, суду пояснила, що у
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5
Після смерті батька вона успадкувала
його майно, в тому числі, земельну
ділянку, на якій росли берези. Хоче щоб
відповідач відповів за свій вчинок.
Звернулася до суду тільки зараз,
оскільки ще не приватизувала була
земельну ділянку.

Відповідач в судовому засіданні
позов не визнав, суду пояснив, що у
позові суцільна брехня. Берези в
кількості приблизно 15 одиниць росли на
землях загального користування, а не на
земельній ділянці позивачки, на яку
вона не має свідоцтва про право
власності до цих пір. Соколівська
сільська рада повідомляла батька
позивачки, щоб той зрізав берези,
оскільки дерева створювали перешкоди
для лінії електропередач, і останній у
2009-2010 роках зрізав декілька беріз, які
росли ближче до його земельної ділянки,
а остальні берези, про які веде мову
позивачка, були зрізані на вимогу
сільської ради, так як був акт
екоінспекції про необхідність
зрізання беріз. Таким чином, берези він
не зрізав, був тільки свідком події, а
тому не має відношення до цієї справи.
Еколог, який на прохання батька
позивачки визначив збитки внаслідок
зрізання дерев, не знав, що є дозвіл
сільської ради на зрізання дерев. Окрім
того, позивачка звернулася до суду
після спливу позовної давності.

Із повідомлення Соколівського
сільського голови від 17 лютого 2011 року
№1 вбачається, що ОСОБА_5 зобов'язано
зрізати дерева протягом десяти днів.

Згідно розпорядження
Соколівського сільського голови від 22
лютого 2011 року №8 створено комісію по
видаленню зелених насаджень.

Рішенням виконкому Соколівської
сільської ради від 24 лютого 2011 року №11
зобов'язано ОСОБА_5 зрізати берези, які
знаходяться під електричними опорами.

Відповідно до акта комісії
Соколівської сільської ради від 3
березня 2011 року №1 комісія, з участю
представника заявника ОСОБА_5, оглянула
зелені насадження по вул.Зелена в
с.Соколів Бучацького району і вирішила
видалити дерева в кількості 3 одиниць,
які знаходяться в охоронній зоні ЛЕП,
та дати дозвіл на обрізання гілок і
кронування стовбурів дерев, які
знаходяться під ЛЕП.

Рішенням виконкому Соколівської
сільської ради від 31 березня 2011 року
№15 надано дозвіл на зріз дерев, обрізку
гілок та кронування стовбурів дерев,
які ростуть в охоронній зоні лінії
електропередач по вул.Зелена, біля
громадян ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Згідно довідки виконкому
Соколівської сільської ради від 29
квітня 2011 року №19 виявлені 29 квітня 20011
року шість беріз пошкоджених до
ступеня припинення росту та дві липи до
ступеня неприпинення росту
відносяться до зелених насаджень та
знаходяться у межах села Соколів на
землях загального користування
Соколівської сільської ради
Бучацького району.

Із повідомлення Державної
екологічної інспекції у
Тернопільській області від 10 травня 2011
року про наслідки розгляду звернення
ОСОБА_5 вбачається, що у с.Соколів
Бучацького району на землях загального
користування у зелених насадженнях
пошкоджено до ступеня припинення росту
шість беріз та дві липи до ступеня
неприпинення росту. Розмір шкоди,
заподіяної довкіллю внаслідок
виявленого порушення становить 3230 грн.
Матеріали розгляду звернення для
встановлення порушників направлено у
Бучацький РВ УМВС в Тернопільській
області.

Із постанов Бучацького РВ УМВСУ в
Тернопільській області про відмову в
порушенні кримінальної справи від 24
травня та 1 листопада 2001 року, які
набрали законної сили, винесених за
наслідками розгляду повідомлення
Державної екологічної інспекції у
Тернопільській області про порушення
вимог природоохоронного
законодавства, вбачається, що в
порушенні кримінальної справи щодо
ОСОБА_3 відмовлено за відсутністю в
його діянні складу злочину.

Листом Бучацького РВ УМВСУ в
Тернопільській області від 27 травня 2011
року №8159 повідомлено ОСОБА_5 про
прийняте рішення за наслідками
перевірки повідомлення Державної
екологічної інспекції у
Тернопільській області щодо порушення
вимог природоохоронного законодавства
та роз'яснено порядок його оскарження.

Заслухавши сторони та
представників сторін, дослідивши
письмові докази, суд приходить до
переконання, що позов необгрунтований
і в його задоволенні слід відмовити,
виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що 4 квітня 2011
року у с.Соколів Бучацького району на
землях загального користування у
зелених насадженнях пошкоджено до
ступеня припинення росту шість беріз
та дві липи до ступеня неприпинення
росту, що в порушенні кримінальної
справи по даному факту відмовлено за
відсутністю в діянні відповідача
складу злочину.

Відповідно до ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
діями майну фізичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачка в судовому засіданні
не довела ті обставини, що пошкоджені
берези посаджені нею на земельній
ділянці її батька, що пошкодженням
беріз їй завдано шкоди та який розмір
цієї шкоди, адже із повідомлення
Державної екологічної інспекції у
Тернопільській області вбачається, що
шкода у розмірі 3230 грн. виникла
внаслідок пошкодження до ступеня
припинення росту шести беріз та двох
лип до ступеня неприпинення росту, що
шкода завдана неправомірними діями
відповідача, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

Керуючись ст.ст.10,11,60,212,214-215,218 ЦПК
України, ст.1166 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної шкоди -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь
ОСОБА_3 500 грн. витрат на правову
допомогу.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Тернопільської області через
Бучацький районний суд протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя: В. Б. Федорончук