У х в а л а

іменем україни

2 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
Судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л.,
Наумчука М.І.,

Мартинюка В.І., Остапчука Д.О.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
«Корсунь», третя особа - управління
соціального захисту населення
Тальнівської районної державної
адміністрації Черкаської області, про
зобов'язання здійснити перерахунок
заробітної плати та стягнення
недоотриманих коштів, за касаційною
скаргою ОСОБА_3 в особі його
представника - ОСОБА_4, на ухвалу
апеляційного суду Черкаської області
від 22 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
«Корсунь» (далі - СТОВ «Агрофірма
«Корсунь») про зобов'язання здійснити
перерахунок заробітної плати та
стягнення недоотриманих коштів.

В обґрунтування позову зазначав, що він
має статус особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи 4
категорії, й відповідно до вимог ст. ст.
37, 39 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має право на виплату
грошових компенсацій у передбаченому
законом розмірі.

Посилаючись на те, що за період роботи у
відповідача із січня

2009 року до липня 2012 року йому такі
виплати у порушення вимог закону не
нараховувалися та не виплачувалися,
ОСОБА_3 просив позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі,
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок його заробітної плати та
виплатити йому 39 764 грн. 70 коп.
відповідних доплат.

Рішенням Тальнівського районного суду
Черкаської області від 9 жовтня
2013 року позов ОСОБА_3 задоволено.
Визнано дії СТОВ «Агрофірма «Корсунь»
щодо відмови у перерахунку та виплаті
заробітної плати ОСОБА_3 з урахуванням
положень ст. ст. 37, 39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
незаконними. Стягнуто зі СТОВ
«Агрофірма «Корсунь» на користь ОСОБА_3
недораховані та невиплачені
компенсації відповідно до ст. 37 Закону
України Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період
із січня 2009 року до липня 2012 року в сумі
9 148 грн 70 коп. Стягнуто зі СТОВ
«Агрофірма «Корсунь» на користь ОСОБА_3
недораховані та невиплачені
компенсації відповідно до ст. 39 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період із січня 2009 року до липня 2012
року в сумі 30 616 грн. Вирішено питання
про судові витрати.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської
області від 22 листопада

2013 року рішення Тальнівського
районного суду Черкаської області від
9 жовтня 2013 року скасовано,
провадження у справі за позовом

ОСОБА_3 закрито.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 в особі
представника - ОСОБА_4, просить ухвалу
апеляційного суду Черкаської області
від 22 листопада

2013 року скасувати й залишити в силі
рішення суду першої інстанції, яке було
помилково скасовано, мотивуючи свої
вимоги неправильним застосуванням
судом норм матеріального права і
порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі, якщо справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та закриваючи провадження у
справі, апеляційний суд, керуючись п. 1
ч. 1 ст. 205 ЦПК України, виходив із того,
що зазначений спір підлягає розгляду в
порядку адміністративного
судочинства, оскільки характер
правовідносин, що виникли між
сторонами, є публічно-правовим і
базується на засадах публічного пава.

З такими висновками суду апеляційної
інстанції погодитись не можна виходячи
з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа
адміністративної

юрисдикції - це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, в якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку зі здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій та, зокрема, на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності, а також спори за
зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
законом (пп. 1, 4 ч. 1 ст. 17 КАС України).

Отже, з огляду на вищезазначене,
справою адміністративної юрисдикції є
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, який виник між
конкретними суб'єктами стосовно їхніх
прав та обов'язків у правовідносинах,
які передбачають владний вплив
уповноваженого законом одного суб'єкта
владних повноважень на поведінку
іншого (підпорядкованого) суб'єкта, які
відповідно до законодавства
зобов'язані виконувати його вимоги та
приписи.

Якщо ж спірні правовідносини не
містять ознак, наведених вище, у цьому
разі відсутній і публічно-правовий
спір. Від справ цивільної юрисдикції
адміністративні справи відрізняються
особливим змістом правовідносин між
сторонами та предметом позовних вимог.

Судом установлено, що ОСОБА_3 у період
із січня 2009 року до липня 2012 року
працював у ПСП ім. Чкалова,
правонаступником якого є СТОВ
«Агрофірма «Корсунь» та в самій
агрофірмі.

Звертаючись до суду з даним позовом,
ОСОБА_3 посилався на неправильний
розрахунок відповідачем його
заробітної плати, зокрема без
врахування передбачених ст. ст. 37, 39
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» виплат.

За правилами ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод, чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Апеляційний суд на зазначене уваги не
звернув, у порушення вимог ст. ст. 303, 315
ЦПК України не врахував, що спір, який
виник між сторонами з приводу
нарахування заробітної плати,
віднесений до юрисдикції загальних
судів та підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства, скасував
рішення суду першої інстанції та
помилково закрив провадження у справі.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що ухвала
апеляційного суду постановлена з
порушенням норм процесуального права і
як така, що перешкоджає подальшому
провадженню у справі, підлягає
скасуванню з направленням справи для
продовження розгляду до апеляційного
суду.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 в особі його
представника ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду Черкаської
області від 22 листопада

2013 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_3 до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
«Корсунь», третя особа - управління
соціального захисту населення
Тальнівської районної державної
адміністрації Черкаської області, про
зобов'язання здійснити перерахунок
заробітної плати та стягнення
недоотриманих коштів передати до суду
апеляційної інстанції для розгляду по
суті.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.О.
Кузнєцов

Судді:
Т.Л. Ізмайлова

В.І. Мартинюк

М.І. Наумчук

Д.О. Остапчук