Справа № 464/5094/13
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/384/14
Доповідач в 2-й інстанції:
Монастирецький Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого -
судді Монастирецького Д.І.,

суддів: Мацея М.М.,
Тропак О.В.,

секретаря
Олексіва О.А.,

з участю
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,
представника ПАТ «Львівгаз» - Шуневич
Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 03 жовтня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації (далі -
ПАТ) «Львівгаз», Житлово-будівельного
кооперативу (далі - ЖБК) № 199 про
поновлення порушених прав споживача,
поновлення газопостачання та
відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н
о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду із зазначеним вище позовом,
просить визнати дії відповідачів ЖБК №
199 та ПАТ «Львівгаз» неправомірними
щодо безпідставного відключення газу у
АДРЕСА_1; зобов'язати ПАТ «Львівгаз»
поновити газопостачання в квартирі та
відшкодувати 50 000,00 грн. завданої
моральної шкоди. Свої вимоги мотивує
тим, що у даній квартирі вона та її сім?я
проживають з 1988 року. За усною та
письмовою домовленістю з тодішнім
покійним головою кооперативу № 199,
комунальні послуги по квартирі вона не
оплачувала, квитанцій про оплату
заборгованості за спожитий газ не
отримувала. 21.12.2011 року працівниками
служби газопостачання УЕГГ м Львова
неправомірно відключено газ в спірній
квартирі; про припинення подачі газу їх
не було належно повідомлено; позиція
відповідачів щодо самовільного
підключення газопостачання мешканцями
є надумана, не відповідає обставинам
справи.

Оскаржуваним рішенням в позові ОСОБА_2
до ПАТ «Львівгаз», ЖБК № 199 про
поновлення порушених прав споживача,
поновлення газопостачання та
відшкодування моральної шкоди -
відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивачка, яка
зазначає, що 21 грудня 2011 року було
безпідставно припинено газопостачання
у квартирі по АДРЕСА_1 у місті Львові
без зазначення причин відключення, без
письмово попередження за 10 днів, жодних
квитанцій про оплату послуг та
будь-яких друкованих чи усних
повідомлень щодо наявності
заборгованості від ПАТ «Львівгаз» вона
не отримувала. 11 жовтня 2012 року від ПАТ
«Львівгаз» нею було отримано
попередження від 10 жовтня 2012 року про
існування заборгованості за спожитий
газ, яка була погашена нею своєчасно,
про що свідчить квитанція № к54/С/24 від
12.10.2012 року. Також вважає, що вона має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої безпідставним
припиненням газопостачання. Просить
рішення районного суду скасувати та
ухвалити нове, яким її позовні вимоги
задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,
представника ПАТ «Львівгаз» - Шуневич
Т.П., перевіривши матеріали справи, межі
та доводи скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити.

Частиною 1 ст. 292 ЦПК України
передбачено, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, а також
особи, які не брали участі у справі,
якщо суд вирішив питання про їх права
та обов'язки, мають право оскаржити в
апеляційному порядку рішення суду
першої інстанції повністю або
частково.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст.
3 ЦПК України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних прав, свобод чи
інтересів у спосіб, передбачений
законом або договором.

Захист цивільних прав це передбачені
законом або договором способи охорони
цивільних прав у разі їх порушення чи
реальної небезпеки такого порушення.

Право визначення підстав і предмета
позову належить позивачеві (ст. ст. 3, 10,
31 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції. Апеляційний
суд досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку, або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Згідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів (ст.
57 ЦПК України).

За загальними положеннями ЦПК України
обов'язок суду під час ухвалення
рішення вирішити, чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги позивача та якими доказами вони
підтверджуються; перевірити наявність
чи відсутність певних обставин за
допомогою доказів шляхом їх оцінки;
оцінити подані сторонами докази та
дійти висновку про наявність або
відсутність певних юридичних фактів.

Крім того, важливим є визначення
правовідносин сторін, які випливають
із встановлених обставин. Саме
визначення цих правовідносин дає
можливість суду остаточно визначитись,
яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Таким чином, рішення є законним тоді,
коли суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно з нормами матеріального права,
що підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а також правильно
витлумачив ці норми.

Колегія суддів приходить до
переконання, що дане рішення суду
відповідає зазначеним вимогам закону,
виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються
Законом України «Про захист прав
споживачів», Правилами надання
населенню послуг з газопостачання,
затвердженими Постановою Кабінету
міністрів України № 2246 від 09 грудня 1999
року (далі - Правила), Порядком
відшкодування збитків, завданих
газопостачальному або
газорозподільному підприємству
внаслідок порушення споживачем
природного газу Правил надання
населенню послуг з газопостачання,
затверджених постановою Національної
комісії регулювання електроенергетики
України № 475 від 29 травня 2003 року ( далі -
Порядок).

Згідно п. 4 Правил, послуги з
газопостачання надаються споживачеві
на підставі договору, що укладається
між ним та газопостачальним
підприємством відповідно до Типового
договору, затвердженого у
встановленому порядку. Для укладення
такого договору споживач повинен
пред'явити: документ, що посвідчує
особу споживача; технічний паспорт на
квартиру; документ, що підтверджує
право власності на квартиру.

Відмовляючи в позові ОСОБА_2 районний
суд виходив з того, що приміщення
квартири АДРЕСА_1 є службовим,
перебуває у власності ЖБК № 199,
зареєстрованих осіб у ньому немає,
позивачка з членами своєї сім?ї
використовує його незаконно, договір
про надання послуг з газопостачання
між нею та ПАТ «Львівгаз» не укладався,
газова плита ПГ-4 у приміщенні
підключена до газової мережі
самовільно.

Такі висновки суду відповідають
вимогам закону і ґрунтуються на
встановлених судом першої інстанції
обставинах справи.

Встановлено, що АДРЕСА_3 перебуває у
власності ЖБК № 199. Згідно списку
мешканців кооперативного житлового
будинку по АДРЕСА_1 в м. Львові,
затвердженого рішенням загальних
зборів ЖБК № 199 від 09.04.1989 року, квартира
№? 3 вказаного будинку - службова (а.с. 29).

Як вбачається із довідки ЛКП «Під
Зуброю» від 28.11.2012 року, зареєстрованих
у АДРЕСА_1 немає (а.с. 30). У зазначеному
приміщенні проживає позивачка ОСОБА_2

21.12.2011 року працівниками ПАТ «Львівгаз»
було проведено обстеження і виявлено,
що службове приміщення по АДРЕСА_1 в м.
Львові позивачкою незаконно
використовується як житлове, в
експлуатації знаходиться газова плита
ПГ-4, яка підключена до газової мережі
самовільно, про що складено Акт № 19581
(а.с. 28).

Відповідно до п. 6 Правил надання
населенню послуг з газопостачання,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 09 грудня 1999 року
№ 2246, газопостачання припиняється у
разі проведення
планово-профілактичного
обслуговування та/або капітального
ремонту систем газопостачання;
ліквідації наслідків аварій,
спричинених надзвичайними ситуаціями
техногенного, природного або
екологічного характеру, та проведення
ремонтно-відновних робіт; порушення
споживачем строків сплати за надані
послуги з газопостачання, встановлених
в абзаці п'ятнадцятому пункту 10 та у
пункті 17 цих Правил; самовільного
використання газу споживачем;
самовільного підключення газових
приладів і пристроїв споживача до
системи газопостачання; зривання або
пошкодження пломб на запірних
пристроях, засувках на вводі в будинок,
пошкодження або зняття інвентарних
заглушок тощо; порушення споживачем
Правил безпеки систем газопостачання,
що створює загрозу виникнення
аварійної ситуації; подання споживачем
письмової заяви про припинення
газопостачання; відмови споживача від
встановлення лічильника газу з
ініціативи і за кошти
газопостачального підприємства.

Згідно з п. 31 Правил газорозподільне
підприємство має право припиняти
постачання газу споживачеві у
випадках, передбачених у пункті 6 цих
Правил.

За змістом п. 2.1 Порядку у разі
самовільного підключення додаткових
(не передбачених у проектній
документації) газових приладів,
пристроїв споживача до системи
газопостачання або підключення шляхом
зриву, або пошкодження цілісності
пломб на відключаючих пристроях перед
газовими приладами та пристроями,
засувках на вводі в будинок,
пошкодження або зняття заглушок тощо,
розрахунок збитків здійснюється за
Нормами споживання природного газу
населенням у разі відсутності газових
лічильників, затвердженими постановою
Кабінету Міністрів України від 08.06.96 №
619, з урахуванням кількості днів з часу
останнього контрольного зняття
представником газопостачального або
газорозподільного підприємства
показань лічильника до дня виявлення
порушення, але не більше ніж за 6
місяців (за наявності лічильника)

Відповідно до п. 6 Правил, за самовільне
використання газу споживачем, подачу
газу на газову плиту було припинено
методом опломбування контрольного
крану номерною пломбою, про що складено
працівниками Сихівської районної
служби газопостачання УЕГГ м. Львова,
акт від 21.12.2011 року.

Згідно з п. 2.1. Порядку відшкодування
збитків, завданих газопостачальній або
газотранспортній організації
внаслідок порушення споживачем
природного газу, Правил надання
населенню послуг з газопостачання,
затверджених Постановою НКРЕ України
від 29.05.2003 року № 475, позивачці ОСОБА_2
проведено донарахування за шість
місяців на суму 155,91 грн. за самовільне
використання природного газу.

Тому районний суд дійшов правильного
висновку, що дії відповідачів, в даному
випадку, є правомірними, підстав для
відновлення газопостачання по АДРЕСА_1
в м. Львові немає. З цих же підстав, суд
першої інстанції не знайшов підстав
для задоволення вимог про
відшкодування моральної шкоди.

За таких обставин, суд дійшов
правильного та обґрунтованого
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог.

З огляду на вищенаведене, доводи
апеляційної скарги про відсутність
передбачених п. 6 Правил підстав для
відключення квартири АДРЕСА_1 від
газопостачання, не заслуговують на
увагу та не спростовують висновків
суду, оскільки судом встановлено, що
відключення від газопостачання
квартири відбулося з підстав
самовільного підключення газових
приладів і пристроїв споживача до
системи газопостачання та
самовільного використання газу.

Колегія суддів погоджується з
висновками районного суду, оскільки
суд правильно застосував правові норми
та ухвалив правильне по суті і
справедливе рішення, дійшовши його на
основі повно з'ясованих обставин, на
які сторони посилалися як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених дослідженими в судовому
засіданні доказами, з дотриманням норм
матеріального й процесуального права.

Будь яких інших належних та допустимих
доказів для спростування рішення суду
першої інстанції, передбачених
статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали
доказове значення та заслуговували на
увагу, чи порушень норм процесуального
права, які можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення,
відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України,
апелянтом не представлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Рішення відповідає вимогам закону і
зібраним по справі доказам, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, тому підстав для її
задоволення немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308 ч. 1,
313, 314 ч. 1 п. 1, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а
л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 03 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий:
Монастирецький Д.І.

Судді:
Мацей М.М.

Тропак О.В.