АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2934/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Якименко Л. Г. Доповідач -
Свистунова О.В.Категорія 27
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року
м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати по
цивільним справам апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді
Свистунової О.В.

суддів Ремеза В.А.,
Міхеєвої В.Ю.

при секретарі Книш К.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
06 лютого 2014 року

у цивільній справі за позовом
Кредитної спілки «Дніпропетровська
Ощадна Кредитна Спілка» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2011 року позивач -
Кредитна спілка «Дніпропетровська
Ощадна Кредитна Спілка», звернулась до
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська із позовною
заявою до відповідача - ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором. 18 вересня 2013 року позовні
вимоги були уточнені. Судовий збір
сплачено у відповідності до вимог
чинного законодавства.

Ухвалою
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 05 березня
2012 року прийнято зустрічний позов
ОСОБА_2 та об'єднано його з первісним
позовом.

Ухвалою
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 06 лютого
2014 року, задоволено клопотання
представника позивача за первісним
позовом, провадження у справі в частині
зустрічного позову - закрито у
відповідності до вимог ч.1 п.2 ст. 205 ЦПК
України.

У обґрунтування своїх позовних
вимог позивач зазначив, що між
Кредитною спілкою «Дніпропетровська
ощадна кредитна спілка» та
відповідачем ОСОБА_2 29.11.2005 року був
укладений кредитний договір №3667-Д про
надання кредиту у сумі 26 100 гривень
строком на 6 місяців до 29.05.2006 року зі
сплатою 30% річних за користування
кредитом. У забезпечення зазначених
зобов'язань між вищезазначеними
сторонами - Кредитною спілкою
«Дніпропетровська ощадна кредитна
спілка» та відповідачем ОСОБА_2 - 29.11.2005
року був укладений договір застави
майна №3667-Д (з), згідно до якого
відповідач надав у заставу належне
йому на праві власності майно -
автомобіль «Міцубісі Галант», номер
НОМЕР_1. Відповідач належним чином не
виконав умови вказаного кредитного
договору, у зв'язку з чим
заборгованість по кредиту станом на
17.09.2013 року склала 185 577,00 гривень, з яких:
26100,00 гривень - сума кредиту, 61052,00
гривень - сума відсотків (30% річних), 61
825,00 гривень - сума відсотків за
користування кредитом при
несвоєчасному поверненні відповідно
до п. 5.1 договору, 36 600,00 гривень - сума
боргу з урахування індексу інфляції.

Оскільки, жодних дій на погашення
заборгованості з боку відповідача не
відбулось, позивач просив стягнути з
відповідача на його користь
заборгованість за кредитом в розмірі 185
577,00 гривень з урахуванням усіх
складових визначених договором та
понесені витрати по справі.

Рішенням
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 06 лютого
2014 року позовні вимоги задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Кредитної
спілки «Дніпропетровська Ощадна
Кредитна Спілка» заборгованість за
кредитним договором № 3667-Д від 29.11.2005
року: по тілу кредиту - 26 100,00 грн.; по
процентах - 61 052,00 грн.; пеню у розмірі - 26
100,00 грн.; інфляційні збитки - 19 103,00 грн.
та 1110,78 грн. судових витрат, а всього - 133
465,78 грн. У задоволенні іншої частини
позову - відмовлено.

У апеляційній скарзі відповідач
посилається на неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права при ухваленні
судового рішення від 06 лютого 2014 року, у
зв'язку з чим, просить: рішення суду
першої інстанції скасувати; ставить
питання про об»єднання його вимог по
зустрічному позову про визнання
кредитного договору та договору займу
недійсними в одне провадження із
первісним позовом Кредитної спілки
«Дніпропетровська Ощадна Кредитна
Спілка» до нього та прийняти нове
рішення про задоволення зустрічних
позовних вимог та відмову у
задоволенні первісного позову у
повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судових рішень в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарг підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів
справи, між Кредитною спілкою
«Дніпропетровська Ощадна Кредитна
Спілка» та відповідачем ОСОБА_2 29.11.2005
року укладений кредитний договір №
3667-Д про надання кредиту у сумі 26 100,00
гривень строком на 6 місяців до 29.05.2006
року зі сплатою 30% річних за
користування кредитом. У забезпечення
зазначених зобов'язань між Кредитною
спілкою «Дніпропетровська Ощадна
Кредитна Спілка» та відповідачем
ОСОБА_2 29.11.2005 року був укладений
договір застави майна № 3667-Д (з), згідно
до якого відповідач надав у заставу
належне йому на праві власності майно -
автомобіль «Міцубісі Галант», номер
НОМЕР_1.

Відповідно до п.п. 1.2, 3.1 договору
відповідач зобов'язався повернути
отримані кредитні кошти та відсотки за
їх користування в строки та на умовах,
передбачених договором. Згідно до п. 5.1
зазначеного кредитного договору
відповідач зобов'язався за несвоєчасне
повернення щомісячної частини кредиту
сплачувати додатково позивачу
відсотки за користування кредитом у
розмірі: до 5 днів прострочки
повернення кредиту - 0,3% від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочки; більше 5 днів прострочки -
1,0% за кожний день за весь час
прострочки.

Відповідно до п. 7.1 договору, строк
дії договору: з моменту отримання
грошових коштів позивальником і до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань.

Як встановлено в ході розгляду
справи, відповідач належним чином не
виконав умови вказаного договору, у
зв'язку з чим, станом на 17.09.2013 року
утворилась заборгованість по тілу
кредиту, яка складає - 26 100,00 гривень, - 61
052,00 гривень сума відсотків (30% річних), -
61 825,00 гривень сума відсотків за
користуванню кредитом при
несвоєчасному поверненні відповідно
до п. 5.1 договору (пеня).

В силу ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавств, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або іншихвимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

Колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку, що передбачені у п. 5.1
кредитної угоди «додаткові відсотки»
за несвоєчасне погашення щомісячної
частини кредиту та відсотків за
користування кредитом за своєю
правовою природою є пенею.

Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 261, ч. 3
ст. 267 ЦК України, до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені) застосовується
позовна давність в один рік. Перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.
Позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що про порушення строків
сплати тіла кредиту та відсотків за
користування ним позивач дізнався не
пізніше 29.05.2006 року (п. 1.1. кредитного
договору), а з даним позовом до суду
звернувся - 30.11.2011 року, що підтверджено
матеріалами справи. Крім того, судом
встановлено, що визначений цивільним
законодавством загальний строк
позовної давності переривався, а саме:
17.11.2008 року Амур-Нижньодніпровським
районним судом м. Дніпропетровська
було видано судовий наказ за заявою
позивача від 04.11.2008 року, який ухвалою
від 09 листопада 2011 року було скасовано.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 258 ЦК
України до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені) встановлена
спеціальна позовна давність в один рік.

Вищезазначене свідчить про
пропущення кредитною спілкою, без
поважних причин, річного строку
позовної давності в частині позовної
вимоги щодо стягнення пені (п. 5.1
кредитної угоди), оскільки, позивачем,
при зверненні до суду із заявою від
04.11.2008 року про видачу судового наказу,
вже було пропущено встановлений ЦК
України річний строк спеціальної
позовної давності встановлений до
вимог в частині щодо стягнення пені.
Крім того, відповідачем в ході розгляду
справи заявлялись клопотання про
застосування судом строку позовної
давності. Однак, на дану обставину суд
першої інстанції уваги не звернув.

З урахуванням вищевикладеного,
колегія суддів дійшла висновку про
наявність підстав для відмови
позивачу, за спливом строку позовної
давності, у задоволенні позову в
частині стягнення з відповідача ОСОБА_2
пені (п. 5.1 кредитної угоди) у повному
обсязі.

Зважаючи на необхідність відмови у
задоволенні позовної вимоги про
стягнення пені у повному обсязі,
втрачає сенс застосування судом першої
інстанції ч. 3 ст. 551 ЦК України щодо
зменшення розміру неустойки (пені).

Згідно до п.1.4 кредитного договору,
сторонами визначено, що в день
отримання кредиту позичальник вносить
до Кредитної Спілки цільовий внесок у
додатковий капітал Кредитної спілки в
розмірі 10% суми кредиту (складає 2 610
грн.), який спрямовується на погашення
боргу при остаточному розрахунку за
кредит. Однак, дана сума не була
врахована судом першої інстанції при
підрахунку заборгованості за тілом
кредиту. Колегія суддів вважає, що
розмір тіла кредиту має
розраховуватись з наступного
розрахунку: 26 100,00 грн. - 2 610,00 грн. = 23 490,00
грн.

А тому, колегія суддів у зазначеній
частині приймає доводи апеляційної
скарги.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом. Оскаржуваним рішенням
суду першої інстанції, у відповідності
до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України, з
відповідача ОСОБА_2 на користь позивача
стягнуто також суму боргу з
урахуванням установленого індексу
інфляції за несвоєчасне виконання
грошового зобов»язання у розмірі 19 103,00
гривень (а.с.123). Колегія суддів вважає,
що рішення суду першої інстанції у
зазначеній частині ґрунтується на
законі та винесено правомірно, а доводи
апеляційної скарги є необґрунтованими
та такими, що підлягають відхиленню.

З огляду на вищезазначене, рішення
суду першої інстанції підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про часткове задоволення позовних
вимог та стягнення з ОСОБА_2 на користь
Кредитної спілки «Дніпропетровська
Ощадна Кредитна Спілка»
заборгованості за кредитним договором
№ 3667-Д від 29 листопада 2005 року в розмірі
103 645,00грн., яка складається з: тіла
кредиту в розмірі - 23 490,00 грн., відсотків
за користування кредитом в сумі 61 052,00
грн. та індексу інфляції - 19 103,00 грн. В
задоволенні решти позовних вимог слід
відмовити.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, слід
стягнути з ОСОБА_2 на користь Кредитної
спілки «Дніпропетровська Ощадна
Кредитна Спілка» судові витрати в
розмірі 1036,45 грн.

Вимоги апеляційної скарги щодо
доцільності об»єднати первісний позов
Кредитної спілки «Дніпропетровська
Ощадна Кредитна Спілка» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором із зустрічним позовом
ОСОБА_2 до Кредитної спілки
«Дніпропетровська Ощадна Кредитна
Спілка» про визнання недійсним
кредитного договору та договору
застави не підлягають задоволенню, а
доводи підлягають відхиленню,
оскільки, зазначене не є компетенцією
суду апеляційної інстанції. Крім того,
ухвалою колегії суддів апеляційного
суду Дніпропетровської області від 08
квітня 2014 року ухвалу
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 06 лютого
2014 року про закриття провадження в
частині вимог за зустрічним позовом
ОСОБА_2 - скасовано та роз»яснено право
звернутись до суду першої інстанції з
аналогічним позовом у загальному
поряду.

Одночасно, колегія суддів вважає
за необхідне роз»яснити ОСОБА_2, що у
разі з»ясування ним істотних для
справи обставин, що не були відомі йому
на час розгляду дійсної справи, він має
право відповідно до вимог ст.ст. 361-364
ЦПК України звернутись до суду, який
постановляв рішення, із заявою про
перегляд рішення за ново виявленими
обставинами.

Інші доводи апеляційної скарги не є
суттєвими та зводяться до переоцінки
доказів по справі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р
І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 06 лютого
2014 року в частині позовних вимог щодо
розміру тіла кредиту, пені, загальної
суми боргу та судових витрат -
скасувати та ухвалити у цій частині
нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Кредитної спілки «Дніпропетровська
Ощадна Кредитна Спілка»
заборгованість за кредитним договором
№ 3667-Д від 29.11.2005 року по тілу кредиту - 23
490,00 гривень та 1036,45 грн. судових витрат.

Всього - 103 645,00 грн. (сто три тисячі
шістсот сорок п»ять гривень).

В частині стягнення пені -
відмовити.

В іншій частині рішення залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і протягом двадцяти днів
може бути оскаржено шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді