АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3720/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Твердохліб А. В. Доповідач -
Демченко Е.Л.Категорія 27
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді Демченко
Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р.,
Волошина М.П.

при секретарі - Денисенко
А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Синельниківського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 11 лютого
2014 року по справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, мотивуючи тим, що 03
липня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк»
та ОСОБА_2 було укладено кредитний
договір №DNXRRX09680174, за умовами якого
банк надав відповідачу кредит в
розмірі 3.600 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12% на
рік на суму залишку заборгованості.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 порушила
умови кредитного договору, суму
кредиту не повернула, внаслідок чого у
неї станом на 11 вересня 2013 року
утворилась заборгованість і яку вони
просять стягнути з відповідача в
розмірі 23.002 грн. 93 коп., а саме:
заборгованість по кредиту в розмірі 2.880
грн.62 коп., заборгованість по процентам
за користування кредитом в розмірі 9.105
грн. 40 коп., заборгованість по комісії
за користування кредитом в розмірі 342
грн.80 коп., пеня за несвоєчасне
виконання зобов'язання за договором в
розмірі 9.102 грн. 57 коп., штраф (фіксована
частина) в розмірі 500 грн., штраф
(процентна складова) в розмірі 1.071 грн.57
коп.

Рішенням Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 11 лютого 2014 року в
задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк»
відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
Синельниківського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 11 лютого
2014 року скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
находить, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які буди досліджені в
судовому засіданні.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5)чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6)як розподілити між
сторонами судові витрати; 7)чи є негайні
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8)чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Однак зазначеним вимогам закону
ухвалене у справі рішення суду не
відповідає.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк», суд першої інстанції
виходив з того, що відповідач заявила
клопотання про застосування строків
позовної давності.

Проте з таким висновком суду
погодитись не можна, оскільки як
вбачається з кредитного договору
№DNXRRX09680174 від 03 липня 2007 року, визначено
остаточну дату повернення кредиту 03
липня 2009 року (а.с.6).

Статтею 256 ЦК України визначено, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Відповідно до п.1 ст.257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно до вимог ч.2 ст.260 ЦК України,
порядок обчислення позовної давності
не може бути змінений за домовленістю
сторін.

Як зазначено в ч.5 ст.261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Відповідно до Умов і правил надання
банківських послуг (розділ 5
Відповідальність сторін) у п.5
встановлено термін позовної давності
по вимогам про стягнення кредиту,
відсотків за користування кредитом,
винагороди, неустойки - пені, штрафів за
даним договором встановлюється
сторонами тривалістю 5 років(а.с.9).

Враховуючи викладене, встановлена
сторонами при підписанні кредитного
договору позовна давність у п`ять років
спливає по даній справі 26 травня 2013
року, а як вбачається з матеріалів
справи, позивач звернувся до суду з
позовом 23 вересня 2013 року, тобто у межах
передбаченого законом строку.

Встановлено судом і це
підтверджується матеріалами справи, що
ОСОБА_2 03 липня 2007 року уклала з ПАТ КБ
«ПриватБанк» кредитний договір
№DNXRRX09680174.

З заяви позичальника від 03 липня 2007
року видно, що ОСОБА_2 ознайомилась та
згодна з Умовами надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»
(СТАНДАРТ)(а.с.6).

Відповідно до умов договору відповідач
отримав кредит у розмірі 3.600 грн. на
строк до 03 липня 2009 року включно, з
умовами сплати за користування
кредитом відсотків у розмірі 1,0% на
місяць на суму залишку заборгованості
за кредитом, щомісячної винагороди за
надання фінансового інструменту у
розмірі 43.2 грн. та єдиноразової
винагороди за надання фінансового
інструменту у розмірі 600 грн. в обмін на
зобов'язання позичальника з повернення
кредиту, сплати відсотків, винагороди,
комісії в зазначені в заяві та умовах
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») (Стандарт) строки.
Погашення заборгованості здійснюється
щомісяця в період сплати, за який
приймається період з 10 по 15 число
кожного місяця, позичальник повинен
надавати банку грошові кошти
(щомісячний платіж) у сумі 212 грн. 94 коп.
для погашення заборгованості за
кредитом, яка складається із
заборгованості за кредитом, за
відсотками, винагороди, комісії, а
також інші витрати згідно Умовами.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 611 ЦК України визначено,
що у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

За правилами ст.549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно до ст.1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

Як вбачається з кредитного
договору № DNXRRX09680174 від 03 липня 2007 року
він був укладений за волевиявленням
обох сторін, про що свідчить особистий
підпис відповідача в заяві
позичальника.

На підставі встановлених фактів,
які підтверджуються матеріалами
справи, та враховуючі викладене,
колегія суддів приходить до висновку,
що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк»
обґрунтовані та підтверджуються
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, а тому підлягають
задоволенню.

Доводи ОСОБА_2 щодо видачі судом
Синельниківського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 22 жовтня
2008 року судового наказу про стягнення з
неї заборгованості за даним кредитним
договором є безпідставними.

Як роз'яснив пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в п.17 постанови «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні споров, що виникають із
кредитних правовідносин» від 30 березня
2012 року №5 наявність судового рішення
про задоволення вимог кредитора, яке не
виконано боржником, не припиняє
правовідносин сторін кредитного
договору, не звільняє останнього від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання сум,
передбачених частиною другою статті 625
ЦК, оскільки зобов'язання залишається
невиконаним належним чином відповідно
до вимог статей 526,599 ЦК.

Також відповідач в судовому
засіданні апеляційного суду
підтвердила, що судовий наказ до цього
часу нею не виконаний.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення
Синельниківського міськрайонного суду
від 11 лютого 2014 року підлягає
скасуванню, з ухваленням нового
рішення про задоволення позовних вимог
ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до ст.88 ЦПК України з ОСОБА_2
на користь позивача слід стягнути
судові витрати по сплаті судового
збору у розмірі 351 грн.83 коп.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,317
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 11 лютого 2014 року скасувати.

Позов публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» станом
на 11 вересня 2013 року заборгованість по
кредиту в розмірі 2.880 грн. 62 коп.,
заборгованість по процентам за
користування кредитом в розмірі 9.105
грн.40 коп., заборгованість по комісії
за користування кредитом в розмірі 342
грн.80 коп., пеню за несвоєчасне
виконання зобов'язання за договором в
розмірі 9.102 грн.57 коп., штраф (фіксована
частина) в розмірі 500 грн., штраф
(процентна складова) в розмірі 1.071 грн. 57
коп., судові витрати в розмірі 351 грн.83
коп., а всього стягнути 23.354 грн.76 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Судді: