Справа № 358/365/14-ц Провадження №
2/358/226/14 РІШЕННЯ
Богуславський районний суд Київської
головуючого судді Кіхтенко
за участі секретаря с/з
розглянувши у відкритомусудовому
засіданні без фіксації технічними
засобами у залі суду цивільну справу за
позовомОСОБА_1 до ОСОБА_3, Мисайлівської
сільської ради, третя особа відділ
держземагенства у Богуславському
районі про визнання права власності на
спадкове нерухоме майно, суд
14.03.14 року позивач звернуласьдо суду з
даним позовом, в якому просить ухвалити
рішення та визнати за нею право
власності на спадкове нерухоме майно, а
саме на житловий будинок (з
відповідними господарськими будівлями
та спорудами), що розташований по
АДРЕСА_1, на 1/2 частку земельної ділянки,
площею - 5,2200 ГА, кадастровий номер :
0:05:001:0024, цільове призначення якої
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована на території
Мисайлівської сільради Богуславського
району, визнати за ОСОБА_3 право
власності на спадкове нерухоме майно, а
саме: на 1/2 частку земельної ділянки,
площею - 5,2200 ГА, кадастровий номер:
0:05:001:0024, цільове призначення якої
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована на території
Мисайлівської сільради Богуславського
району.

Свій позов позивач мотивує тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 76 років померла
спадкодавець ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
видане19.04.2013 року виконавчим
комітетом Мисайлівської сільради, яка
до дня своєї смерті проживала та була
зареєстрована по АДРЕСА_1 що
підтверджується довідкою за №117 від
26.02.2014 року.

Після смерті спадкодавця відкрилась
спадщина на належне померлій спадкове
майно. Належність спадкодавцю
житлового будинку (з відповідними
господарськими будівлями та
спорудами), підтверджується довідкою
за №117, виданою 06.02.2014 року виконавчим
комітетом Мисайлівської сільради
Богуславського району Київської
області.

За життя спадкодавця було складено
заповідальне розпорядження від 09.03.2000
року за реєстровим №8, відповідно до
якого спадкоємцями є ОСОБА_1 ОСОБА_3, які
подали відповідні заяви про прийняття
спадщини, інших спадкоємців не має.

В адміністративному порядку оформити
та зареєструвати право власності на
житловий будинок не виявилось
можливим, оскільки за життя
спадкодавця право власності на
вищезазначений житловий будинок не
було оформлено та зареєстроване нею
належним чином відповідно до вимог
законодавства України.

В судове засідання позивач та її
представник не з'явився, але надіслав
заяву з проханням слухати справу без їх
участі, позовні вимоги підтримують в
повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, але надіслав заяву з
проханням слухати справу без його
участі, позовні вимоги визнає в повному
обсязі.

Представник сільської ради в судове
засідання не з'явився, але надіслав
заяву зі змісту якої вбачається, що
відповідач позов визнає, проти його
задоволення не заперечує та просить
суд справу розглядати у відсутність
представника відповідача.

Представник третьої особив судове
засідання не з'явився, але надіслав
заяву зі змісту якої вбачається, що
щодо задоволення позову не
заперечують.

Суд, з'ясувавши обставини справи, та
перевіривши їх наявними у справі
доказами, з урахуванням ст. 60 ЦПК
України, згідно якої кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, та ст. 11 ЦПК України,
згідно якої цивільні справи
розглядаються в межах заявлених вимог
і на підставі доказі в сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, а тому
на запитання суду про надання інших
доказів, крім наданих, чи неможливості
їх витребування і необхідність цієї
дії судом, встановлено, що всі докази
надані. Протягом усього часу позивач не
змінила позовних вимог, а тому суд,
вивчивши та дослідивши матеріали
справи, повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
розглянувши справу в межах заявлених
вимог, приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, та кожна особа має право
звернутись до суду за захистом свого
особистого майнового права та
інтересу.

Відповідно до положень ст. 6 Конвенції
про захист прав людини та
основоположних свобод передбачено, що
кожен має право на справедливий і
публічний розгляд його справи
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру.

В судовому засіданні встановлено, що
дійсно ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4,
після смерті якої відкрилася спадщина,
яка складається з житлового будинку з
надвірними спорудами, що розташовані
за адресою: АДРЕСА_1,але спадкодавецьне
отримала на даний будинок
правовстановлюючі документи.

Місцем відкриття спадщини є с.
Мисайлівка, Богуславського району, де
спадкодавець була зареєстрована та
постійно проживала до дня своєї смерті,
тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Враховуючи судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування, суд,
при вирішенні даного спору про
визнання права власності на спадкове
майно враховує час і підстави
виникнення права власності у
спадкодавця, які кваліфікуються
відповідно до законодавства України,
чинного на час виникнення права
власності, та враховує підстави
спадкування зазначеного майна.

Належність правовстановлюючих
документів встановлюється судом
відповідно до законодавства, яке було
чинним на час набуття права власності
на житловий будинок, споруду, зокрема,
відповідно до Переліку
правовстановлюючих документів, на
підставі яких провадилася реєстрація
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затвердженого Міністерством
комунального господарства УРСР 31.01.1966
року та погодженого з Верховним Судом
УРСР 15.01.1966 року, який втратив чинність
згідно з наказом Державного комітету
України по ЖКГ від 13.12.1995 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 ЗУ від 01.07.2004 року
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» права
на нерухоме майно, що виникли до
набрання чинності цим Законом,
визнаються дійсними у разі відсутності
їх державної реєстрації, передбаченої
цим Законом, за таких умов: якщо
реєстрація прав була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на
житлові будинки, споруди регулювалася
підзаконними нормативними актами,
зокрема такими, як Інструкція про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність
на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №
56; Тимчасове положення про порядок
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, затверджене наказом
Міністерства юстиції України від 07.02.2002
року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті
18.02.2002 року за №157/6445 (з подальшими
змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали
державну реєстрацію будівель, споруд,
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно, проте виникнення права
власності на будинки, споруди не
залежало від державної реєстрації до
часу набрання чинності ЦК та ЗУ від
01.07.2004 року «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень».

До компетенції виконкомів місцевих рад
відносилось питання узаконення цих
будівель та внесення записів про право
власності на будинки за громадянами у
погосподарські книги місцевих рад.

Погосподарські книги є особливою
формою статистичного обліку, що
здійснюється в Україні (УРСР) із 1979
року. В погосподарських книгах при
визначенні року побудування
зазначається рік введення в
експлуатацію будинку.

Так, вказаний у позові будинок з
надвірними спорудами, обліковується за
спадкодавцем, по погосподарських
книгах сільської ради, що
підтверджується даними довідки,
виданої виконавчим комітетом
сільської ради за № 117 від 26.02.2014 р..

Тобто, відповідно до чинного
законодавства на час внесення
зазначених даних до погосподарських
книг зазначеної вище сільської ради, що
були внесені до серпня 1992 року, померла
за життя набула право власності на
вищевказаний будинок.

Згідно даних технічної інвентаризації,
які підтверджені технічним паспортом
на вказаний вище житловий будинок,
виданим 25.11.2013 року КП КОР «Південне
бюро технічної інвентаризації»
вказаний житловий будинок був
побудований в 1955 році, а надвірні
споруди побудовані в період 1955-1970
роках.

Таким чином, оскільки вказаний будинок
був зданий в експлуатацію у 1955 р., тобто
до 1992 року, то на той час діяли Вказівки
по веденню погосподарського обліку в
сільських Радах народних депутатів,
затверджені Центральним статистичним
управлінням СРСР від 13.04.1979 р. за № 112/5,
по веденню погосподарського обліку в
сільських Радах народних депутатів,
затверджені Центральним статистичним
управлінням СРСР 12 травня 1985 р. № 5-24-26.

Суд, при вирішенні питання щодо
визнання права власності на житловий
будинок, споруди у порядку спадкування,
запис у погосподарських книгах
сільської ради оцінює у сукупності з
іншими доказами, наприклад, ухваленими
органами місцевого самоврядування
рішеннями про оформлення права
власності громадян на будинки,
технічним паспортом на будівлі,
документами про відведення в
установленому порядку земельних
ділянок під забудову тощо.

На підтвердження своїх вимог позивачем
суду надані наступні документи:

- висновком спеціаліста з технічного
нагляду за будівництвом будівель і
споруд щодо відповідності забудови
належної померлому земельної ділянки
вимогам містобудівної документації,
державних будівельних норм і правил
від 07.02.2014 р. № 13, згідно якого
вбачається, що житловий будинок з
надвірними спорудами побудований 1955
року і з дотриманням містобудівних
норм та відповідає містобудівним та
планувальним вимогам;

- висновком ДСНС України у Київській
області будинок з надвірними
спорудами, що розташовані в АДРЕСА_2 від
18.02.2014 року, Богуславського району,
відповідають вимогам протипожежних
норм.

А тому, розглядаючи даний спір на
підставі вказаних нормативних актів,
та в сукупності з доказами, наданими
позивачем, з урахуванням того, що
позивач вказану спадщину прийняв, що
даний будинок на підставі вищевказаних
записів погосподарських книг належав
спадкодавцюі відповідно до технічних
характеристик є завершеним у 1955 році,
знаходиться у сільській місцевості, що
право власності померлої на даний
будинок було зареєстроване згідно
вимог діючого на той час законодавства,
а саме: в погосподарській книзі
сільської ради, то є підстави для
задоволення позову.

Судом також встановлено,що
спадкодавець на вказаний житловий
будинок з надвірними спорудами залишив
заповіт. Позивач та відповідач 1
відповідно до вимог ЦК України
прийняли спадщину, шляхом подачі заяви
про прийняття спадщини до
Богуславської державної нотаріальної
контори, де було заведено спадкову
справу, що вбачається з постанови про
відмову у вчиненні нотаріальних дій
від 22.02.2014 року № 02-31/330 державного
нотаріуса вказаної нотаріальної
контори, та Інформаційних довідок зі
спадкового реєстру, які наявні в
матеріалах спадкової справи,у копіях
надані суду.

Видати свідоцтво про право на спадщину
за заповітом на вказаний будинок
нотаріус не може, тому що відсутній
документ, який засвідчує право
власності на нього, та існує спір з
приводу поділу спадкового майна.

За таких обставин, померла за свого
життя була власником спадкового майна,
а позивач та відповідач 1 є спадкоємцем
за заповітом,

Також встановлено, що земельна ділянка
раніше належала ОСОБА_4, (яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_4, згідно Державного акту
про приватну власність на землю, від
17.03.2003 р. на підставі розпорядження
Богуславської районної державної
адміністрації.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкування є перехід права та
обов'язків від фізичної особи, яка
померла, до інших осіб.

Відповідно до ст. 374 ч. 1 ЦК України
суб'єктами права власності на землю
(земельні ділянки) є фізичні особи.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті, а
тому суд приходить до висновку про
повне задоволення позову.

Задовольняючи позов, суд залишає за
позивачем сплачений судовий збір по
справі, оскільки ні до подання позову
до суду, ні під час судового розгляду
справи відповідач не заперечував проти
його задоволення і згідно наданих
доказів права позивача не
порушувались.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57 - 62, 158, 174 ч. 4, 212 -
215, ч. 1 ст. 294 ЦПК України; ст. 1216, 1218, 1233,
1234, 1241, 1268, ч.1 ст. 1269, 374 ч. 1 ЦК України,суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Мисайлівської
сільської ради, третя особа відділ
держземагенства у Богуславському
районі про визнання права власності на
спадкове нерухоме майнозадовольнити
повністю.

Визнати за спадкоємцем за заповітом -
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на
спадкове нерухоме майно, а саме: на
житловий будинок (з відповідними
господарськими будівлями та
спорудами), що розташований по АДРЕСА_1,
з такими технічними характеристиками:
будинок житловий, 1955 року забудови,
загальною площею - 54,30 кв.м., жилою
площею - 22,90 кв.м., допоміжною (підсобною
площею) - 31,40 кв.м., а також на
господарські будівлі та спорудм -
погріб з шийкою, тамбур, сарай-літню
кухню, сарай, сарай, убиральню, колодязь
питний, хвіртку, ворота, огорожу.

Визнати за спадкоємцем за заповітом -
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на
спадкове нерухоме майно, а саме: 1/2 (одну
другу) частку земельної ділянки, площею
- 5,2200 ГА, кадастровий номер:
0:05:001:0024, цільове призначення якої
- для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована на території
Мисайлівської сільради Богуславського
району Київської області та яка
належала спадкодавцю - ОСОБА_4 на
підставі державного акту на право
приватної власності на землю, серія Р1
№216739, виданий 17.03.2003 року, який
зареєстрований в книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №54.

Визнати за спадкоємцем за заповітом -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на
спадкове нерухоме майно, а саме: на 1/2
(одну другу) частку земельної ділянки,
площею - 5,2200 ГА, кадастровий номер:
0:05:001:0024, цільове призначення якої
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована на території
Мисайлівської сільради Богуславського
району Київської області та яка
належала спадкодавцю - ОСОБА_4 на
підставі державного акту на право
приватної власності на землю, серія Р1
№216739, виданий 17.03.2003 року, який
зареєстрований в книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №54.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через
Богуславський районний суд Київської
області, шляхом подання апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення, а відповідачем
рішення може бути оскаржене в такий же
спосіб і протягом того ж строку з часу
одержання ним копії даного рішення.

Головуючий: суддя С. О. Кіхтенко