Справа № 0908/6453/2012
Провадження № 22-ц/779/968/2014
Головуючий у 1 інстанції Гринів М. А.
Суддя-доповідач Бойчук І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів
Горейко М.Д., Вакарук М.Д.,
секретаря
Гавриляк Є.М.,

з участю
сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про вселення та
зобов'язання не чинити перешкод у
користуванні квартирою за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Калуського
міськрайонного суду від 19 березня 2014
року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Калуського міськрайонного
суду від 19 березня 2014 року відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про вселення в квартиру АДРЕСА_1
та зобов'язання не чинити перешкод у
користуванні квартирою АДРЕСА_1.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, апелянт подав
апеляційну скаргу в якій вказує що
рішення є незаконним.

Апелянт вказує що він є співвласником у
квартирі АДРЕСА_1 не проживав з
поважних причин, оскільки у квартирі
незаконно проживала сім'я ОСОБА_3, яку
туди заселив незаконно ОСОБА_4 За
захистом своїх прав апелянт звертався
до нотаріуса та суду. Суд першої
інстанції в своєму рішенні посилається
на те що він не являється членом сім'ї
ОСОБА_3, ОСОБА_4. З довідок про склад
сім'ї вбачається, що апелянт, і сім'ї
ОСОБА_3 є наймачами квартири. А тому
апелянт вважає, що має одинакове право
на користування квартирою. ОСОБА_4
забезпечений житлом, у спірній
квартирі не проживає, не був
зареєстрований.

А тому вважає, що судом узаконено
незаконні дії ОСОБА_4 стосовно їхньої
квартири. Судом було взято до уваги
тільки доводи представника
відповідача та співвідповідача, які
ніякими документами підтверджені не
були.

Просять рішення суду першої інстанції
скасувати, постановити нове рішення
про задоволення його позовних вимог.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку
про відхилення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
на праві власності належала ОСОБА_6,
ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_2 згідно свідоцтва
про право власності на житло, яке 02.12.1998
р. видане відділом приватизації житла
державного концерну «Оріана» (а.с. 62).

Згідно рішення Калуського
міськрайонного суду від 06.08.2004 р., яке
вступило в законну силу, право
власності на всю квартиру АДРЕСА_1
визнано за ОСОБА_4 і 05.12.2012 р. відомості
про право власності на дану квартиру
щодо ОСОБА_4 внесені до Реєстру прав
власності на нерухоме майно (а.с. 141).

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
31.01.2013 р. зобов'язано сектор у справах
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Калуського МВ УМВС
України в Івано-Франківській області
зняти ОСОБА_6 та ОСОБА_2 з
реєстраційного обліку за адресою
АДРЕСА_1 (а.с. 186-187 ). Вказане рішення суду
не виконане і ОСОБА_2 зареєстрований у
даній квартирі по теперішній час, що
стверджується довідкою від 17.03.2014 р.
(а.с. 195 ) та адресною довідкою (а.с. 196).

Свої позовні вимоги щодо вселення у
квартиру АДРЕСА_1 та зобов'язання
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не чинити перешкод у
користуванні даною квартирою ОСОБА_2
обґрунтовує тим, що на час звернення із
позовом до суду він ще був
співвласником даної квартири,
зареєстрований у ній, тому має право на
проживання у цій квартирі, а
відповідачі чинять перешкоди у цьому.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_4 не чинить
перешкод у проживанні в даній квартирі
і він не звертався до нього по питанню
вселення.

Вселена у спірне житлове приміщення
сім'я відповідачки ОСОБА_3 не порушує
прав та інтересів позивача, оскільки
вселилася у житло зі згоди власника
ОСОБА_4 і зареєстрована у спірному
житловому приміщенні.

Колегія суддів вважає, що оскільки
позивач не є власником спірного
житлового приміщення, тому не може
захищати порушене, на його думку, право
на користування цим житлом у спосіб,
визначений у позовній заяві.

Позивач ОСОБА_2 не довів тих обставин,
на які він посилається, як на підставу
своїх позовних вимог.

Доводам апелянта про наявність
реєстрації ОСОБА_2 у вищезгаданій
квартирі суд першої інстанції дав
належну правову оцінку і такі не можуть
бути підставою для визнання права
користування даною квартирою, у якій
він проживав.

Крім того, ОСОБА_2 не є членом сім'ї
відповідачки ОСОБА_3 яка зареєстрована
і проживає у цій квартирі, а також він
не є членом сім'ї нового власника
квартири відповідача ОСОБА_4

За таких обставин колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
постановлено рішення з додержанням
вимог матеріального і процесуального
права, тому підстав для його скасування
з мотивів, наведених у апеляційній
скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307,308,313-315,317 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Калуського міськрайонного
суду від 19 березня 2014 року залишити без
зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді:
І.В. Бойчук

М.Д. Горейко

В.М. Вакарук