АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3865/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Башмаков Є.А. Доповідач - Варенко
О.П. Категорія 79
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.

при секретарі - Кондратенко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Піреус Банк
МКБ»

на ухвалу Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 06 березня 2014
року

у цивільний справі за скаргою ОСОБА_3 на
постанову про закінчення виконавчого
провадження від 06 вересня 2013 року
прийняту головним державним
виконавцем Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві
Крайчинським Сергієм Станіславовичем,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року до Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська
звернувся ОСОБА_3 зі скаргою на
постанову про закінчення виконавчого
провадження №21349872 від 06 вересня 2013
року, прийняту головним державним
виконавцем Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м.Києві -
Крайчинським С.С.

В обґрунтування скарги посилався на те,
що рішенням Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 03 червня 2010
року його позовні вимоги до ПАТ «Піреус
Банк МКБ» - задоволено, на його користь
з відповідача стягнуто 7 733 998,50 грн.
Рішення набрало законної сили.

На підставі виконавчого листа №2-4928/2010,
виданого Жовтневим районним судом м.
Дніпропетровська 03 червня 2010 року,
підрозділом примусового виконання
рішень Відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві 15 вересня 2010 року відкрито
виконавче провадження №21349872. Однак,
зазначене виконавче провадження по
стягненню з ПАТ «Піреус Банк МКБ» на
користь ОСОБА_3 7 733 998,50 грн., постановою
державного виконавця Підрозділу
примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ
у м.Києві від 21 листопада 2011 року -
закінчено. Підставою для закінчення
виконавчого провадження став
меморіальний ордер боржника від 22.12.2010
року про перерахування боржником суми
на поточний рахунок НОМЕР_1 ОСОБА_3
Постанова про закінчення виконавчого
провадження від 21 листопада 2011 року
була оскаржена до Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська, який ухвалою
від 27 квітня 2011 року у справі №4с-19/11
скасував її.

У постанові про закриття виконавчого
провадження від 06 вересня 2013 року
державний виконавець посилався на той
же меморіальний ордер, що і в постанові
про закриття виконавчого провадження
від 21 листопада 2011 року. Кошти у сумі 7
733 998,50 грн., які належить стягнути з ПАТ
«Піреус Банк МКБ» на його користь, він
не отримував, отже підстави для
винесення постанови про закінчення
виконавчого провадження відсутні, тому
просив скасувати зазначену постанову
державного виконавця від 06 вересня 2013
року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 06 березня 2014 року
скаргу задоволено, скасовано постанову
про закінчення виконавчого
провадження від 06 вересня 2013 року,
прийняту головним державним
виконавцем Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві
Крайчинським Сергієм Станіславовичем.

В апеляційній скарзі ПАТ «Піреус Банк
МКБ» посилається на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права та порушення
норм процесуального права, в зв'язку з
чим ставить питання про скасування
ухвали суду першої інстанції та
постановлення нової ухвали про відмову
в задоволенні скарги ОСОБА_3

Вислухавши учасників процесу,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_3, суд
першої інстанції посилався на те, що
державним виконавцем не було вжито
передбачених Законом України «Про
виконавче провадження» заходів
примусового виконання рішення суду.

Проте, з даною ухвалою погодитись
неможливо, оскільки вона постановлена
з порушенням норм процесуального
права.

Судом встановлено, що в провадженні
головного державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Крайчинського С.С. знаходилось
виконавче провадження, яке відкрите на
підставі виконавчого листа №2-4928/2010,
виданого Жовтневим районним судом
м.Дніпропетровська щодо стягнення з
ПАТ «Піреус Банк МКБ» на користь
ОСОБА_3 депозитних коштів у сумі 7 733
988,50 грн.

06 вересня 2013 року державний виконавець,
посилаючись на положення п. 8 ст. 49
Закону України «Про виконавче
провадження», виніс постанову про
закінчення виконавчого провадження, в
якій зазначив, що: 22.12.2010 року кошти в
розмірі 7 733 998,50 грн. внесені боржником
на поточний рахунок стягувача НОМЕР_1
відкритий в ПАТ «Піреус Банк МКБ»;
18.01.2011 року та 21.01.2011 року боржником
сплачено 773 399,85 грн. виконавчого збору
та 100 грн. витрат на проведення
виконавчих дій. Дані обставини
визначені у мотивувальній частині
ухвали Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 27.10.2011 у
справі № 22ц-7690/11; 16.08.2012 року
Шевченківським відділенням державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції у
зведеному виконавчому провадженні
№33473459 про стягнення з ОСОБА_3 суми
коштів, здійснило примусове списання
коштів з останнього на користь його
кредиторів 7 733 998,50 грн. разом з
відсотками 7 986 770,71 грн., що
підтверджується платіжною вимогою від
07.08.2012 року №1/В-3 та меморіальним
ордером №9223862 від 16.08.2012 року. Отже,
виконавчий лист Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 08.09.2010 року
у справі №2-4928/2010 є виконаним.

У відповідності до ст. 1 Закону України
«Про державну виконавчу службу» та
статті 2 Закону України «Про виконавче
провадження», примусове виконання
рішень судів та інших органів і
(посадових осіб) в Україні покладається
на державну виконавчу службу, яка
входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про
виконавче провадження», примусове
виконання рішень державною виконавчою
службою здійснюється на підставі
виконавчих документів, визначених Цим
Законом. Відповідно до положень цього
Закону державною виконавчою службою
підлягають виконанню виконавчі листи,
що видаються судами.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до положень п.8 статті 49
Закону України «Про виконавче
провадження», виконавче провадження
підлягає закінченню у разі фактичного
виконання в повному обсязі рішення
згідно з виконавчим документом.

Згідно з ст.383 ЦПК України, сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Статтею 386 ЦПК України передбачено, що
скарга розглядається у десятиденний
строк у судовому засіданні за участю
заявника і державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби, рішення, дія чи
бездіяльність якої оскаржуються.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що постановлюючи
оскаржувану ухвалу у відсутність
представника державної виконавчої
служби, суд першої інстанції не
з'ясував всі обставини справи, не
перевірив їх доказами (не витребував
виконавче провадження та не дослідив
наявні в ньому документи).

Тому колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу
задовольнити частково, ухвалу суду
першої інстанції скасувати і передати
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції, згідно п.3 ч.1 ст.312 ЦПК
України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Піреус Банк
МКБ» - задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровськ від 06 березня 2014 року -
скасувати і передати питання на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і протягом двадцяти днів
може бути оскаржена в касаційному
порядку.

Головуючий

Судді