печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6403/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Козлолва Р.Ю.,

при секретарі - Скирді В. Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Даніель», третя
особа - ОСОБА_2, про визнання договору
припиненим,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2014 року позивачка звернулася
до суду із зазначеними вимогами
мотивуючи їх тим, що 17 липня 2007 року між
ТОВ «КБ «Даніель», правонаступником
якого є ПАТ «Комерційний банк
«Даніель», та третьою особою по справі
ОСОБА_2 було укладено кредитний
договір, згідно з умовами якого банк
надав позичальникові кредит в розмірі
430 000 доларів США, а позичальник у свою
чергу зобов'язався повернути вказану
суму у строк до 16 липня 2022 року зі
сплатою обумовлених сторонами
відсотків річних.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_2
умов кредитного зобов'язання, 17 липня
2007 року між позивачкою та відповідачем
було укладено договір поруки, згідно з
умовами якого позивачка поручилася
перед банком за повне та своєчасне
повернення основним божником суми
кредитних коштів та сплату відсотків
річних.

31 жовтня 2010 року між сторонами
основного зобов'язання було укладено
додаткову угоду до кредитного договору
від 17 липня 2007 року №4. Посилаючись на
те, що в результаті укладання даної
додаткової угоди відбулася зміна умов
основного зобов'язання, що призвело до
збільшення обсягу її відповдальності
як поручителя, в той час як своєї згоди
на внесення таких змін вона не
надавала, позивачка просила суд
визнати договір поруки припиненим в
порядку ст.559 ЦК України.

У судовому засіданні представник
позивачки, який одночасно представляє
інтереси третьої особи, позов
підтримав.

Представник відповідача позов не
визнав.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення пред'явлених
вимог.

Судом встановлено, що 17 липня 2007 року
між ТОВ «КБ «Даніель»,
правонаступником якого є ПАТ
«Комерційний банк «Даніель», та
третьою особою по справі ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір, згідно з
умовами якого банк надав
позичальникові кредит в розмірі 430 000
доларів США, а позичальник у свою чергу
зобов'язався повернути вказану суму у
строк до 16 липня 2022 року зі сплатою
обумовлених сторонами відсотків
річних.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_2
умов кредитного зобов'язання, 17 липня
2007 року між позивачкою та відповідачем
було укладено договір поруки, згідно з
умовами якого позивачка поручилася
перед банком за повне та своєчасне
повернення основним божником суми
кредитних коштів та сплату відсотків
річних.

31 серпня 2010 року між ОСОБА_2 та ПАТ
«Комерційний банк «Даніель» укладено
додаткову угоду до кредитного договору
від 17 липня 2007 року №4. Відповідно до
абзацу другого пункту 5.3 додаткової
угоди нараховані відсотки за
користування кредитом за період з 01
травня 2010 року по 31 липня 2010 року
боржник зобов'язується сплатити у
вересні 2010 року.

Обґрунтовуючи пред'явлені вимоги
позивачка посилається на те, що шляхом
укладання даної додаткової угоди
сторони основного зобов'язання
фактично змінили строки та порядок
сплати відсотків, що призвело до
збільшення обсягу її відповідальності.
Оскільки своєї згоди на внесення таких
змін до кредитного договору вона як
поручитель не надавала, договір поруки
є припиненим.

Частина 1 статті 559 ЦК України
передбачає, що порука припиняється у
разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Проте, як вбачається з пункту 5.3
вищевказаної додаткової угоди,
вчиняючи даний правочин сторони
основного зобов'язання домовилися, що
боржник зобов'язується у вересні 2010
року сплатити відсотки, які були
нараховані за травень-липень 2010 року,
проте сплачені не були. При цьому
розмір відсотків за користування
кредитом у вказаний період залишається
незмінним, додаткових нарахувань умови
зазначеного правочину не передбачають.

З огляду на викладене, висновок
позивачки про те, що укладання
додаткової угоди №4 призвело до
збільшення обсягу її відповідальності
як поручителя, є помилковим.

Оскільки судом не здобуто доказів, які
б свідчили про наявність підстав для
застосування до спірних правовідносин
наслідків, передбачених ч.1 ст.559 ЦК
України, позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись
ч.1 ст.559 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 60, 88, 209, 213 -
215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Даніель», третя особа - ОСОБА_2,
про визнання договору припиненим -
залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду м.
Києва через Печерський районний суд м.
Києва протягом десяти днів з дня його
проголошення.

СУДДЯ