№ 2-1092/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року Кам'янобрідський
районний суд м. Луганська у складі:

головуючого судді - Пташкіної А.О.

при секретарі - Шезденко Є.О.,
Зеленському Є.І.,

Ніколенко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення
безстрокового сервітуту та усунення
перешкод у користуванні її
домоволодінням та зустрічного позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
у користуванні власністю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до
Кам'янобрідського районного суду м.
Луганська з позовом до ОСОБА_3 про
встановлення безстрокового сервітуту
та усунення перешкод у користуванні її
домоволодінням. В обґрунтування своїх
вимог зазначила, що у відповідності до
свідоцтва про право на спадщину вона є
власником домоволодіння та земельної
ділянки площею 379 кв.м. за адресою:
АДРЕСА_1. Власниками домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_2 є відповідачі ОСОБА_3
та ОСОБА_4 Належне їй домоволодіння
фактично межує з земельною ділянкою
відповідачів, а оскільки питання щодо
можливості проведення ремонту стіни
її будинку вирішити мирним шляхом не
вдалося, вона змушена звернутися до
суду за захистом своїх прав та
інтересів. Також вказала, що відповідач
ОСОБА_3 під стіною її будинку посадила
квіти, які рясно поливає, що призводить
до цвітінню внутрішньої частини стіни
її будинку, встановила ліворуч від
належного їй домоволодіння навіс, який
є продовженням даху будинку, внаслідок
чого стічні води стікають на її
ділянку, що також тягне до руйнуванню
належного їй домоволодіння. Вважає, що
такими протиправними діями відповідач
ОСОБА_3 порушує її права, спричиняючи
при цьому і моральні страждання, які
полягають у тому, що вона змушена
постійно переживати та нервувати,
порушився її нічний сон та зник апетит.
Просила суд встановити їй постійне
право обмеженого користування
сусідньою ділянкою (сервітут) за
адресою: АДРЕСА_2,що належить
відповідачу ОСОБА_3,для забезпечення
проходу з метою ремонту стіни
належного їй домоволодіння.
Зобов'язати відповідача ОСОБА_3 усунути
перешкоди в користуванні належним їй
домоволодінням шляхом переобладнання
відливу стічних вод і вивода відливу в
сторону від належного їй
домоволодіння, прибрати від стіни її
домоволодіння квіткову клумбу,
стягнути моральну шкоду у розмірі 8000
гривень та судові витрати.

Протягом розгляду справи, позивач
ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5
неодноразово уточнювали позовні
вимоги. В своєму останньому уточненому
позові від 26.03.2014 року позивач ОСОБА_2,
залучивши у справі також у якості
відповідача ОСОБА_4, не міняючи зміст
позову, уточнила лише резолютивну його
частину, просила встановити їй
постійне право обмеженого
користування сусідньою ділянкою
(сервітуту) за адресою: АДРЕСА_2, що
належить відповідачам ОСОБА_3 і ОСОБА_4,
для забезпечення проходу з метою
ремонту стіни належного їй
домоволодіння один раз на три роки,
зобов'язати відповідача ОСОБА_3 усунути
перешкоди у користуванні належним їй
домоволодінням, шляхом переобладнання
відливу стічних вод та виводу відливу у
бік від належного їй домоволодіння,
прибрати від стіни її будинку квіткову
клумбу, стягнути з ОСОБА_3 на її користь
моральну шкоду в розмірі 8000 гривень, а
також стягнути судові витрати.

У вересні 2012 року від ОСОБА_3
надійшов зустрічний позов до ОСОБА_2
про усунення перешкод у користуванні
власністю. В обґрунтування свого
зустрічного позову ОСОБА_3 зазначила,
що будівля ОСОБА_2 побудована на межі їх
земельних ділянок з порушенням
вказаних ДБН 320-92, що створює для неї
перешкоди у користуванні її земельною
ділянкою. Вважає, що дах будівлі
відповідачки за зустрічним позовом
зроблений таким чином та під таким
уклоном, що стічні води стікають у її
двір і вона не має можливості
забетонувати цю частину двору, також не
може розмістити там клумби, оскільки
стічні води будуть вимивати землю.
Просила суд зобов'язати ОСОБА_2 усунути
перешкоди у користуванні її земельною
ділянкою за адресою: АДРЕСА_2, шляхом
знесення або перенесення стіни
будівлі, що належить ОСОБА_2 та яка
розташована на межі земельних ділянок
АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, з урахуванням п.3.25
Державних будівельних норм ДБН 360-92
«Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень» на
відстань 1,0 м від межі в бік її
земельної ділянки.

В судовому засіданні позивач за
первісним позовом ОСОБА_2 та її
представник - ОСОБА_5 уточнені позовні
вимоги підтримали в повному обсязі,
просили суд їх задовольнити.
Заперечували проти задоволення
зустрічних позовних вимог ОСОБА_3,
вважали їх безпідставними,
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

В судове засідання відповідач за
первісним позовом та позивач за
зустрічним позовом ОСОБА_3 не з'явилася,
причини неявки не повідомила, про день
та час слухання справи була
повідомлена належним чином. Заяви про
розгляд справи без її участі до суду не
надходило. Суд, вважає можливим
вирішити справу без її участі, оскільки
відповідно до ст. 44 ЦПК України
представник, який має повноваження на
ведення справи в суді, може вчиняти від
імені особи, яку він представляє, усі
процесуальні дії, що їх має право
вчиняти ця особа. Надала до суду
письмові заперечення, в яких вказала,
що ОСОБА_2 не доведено, що єдиним
можливим способом задоволення потреб
останньої на використання власної
земельної ділянки є саме встановлення
сервітуту, а також не доведено, що
нормальне господарське використання
земельної ділянки ОСОБА_2 неможливе без
обтяження сервітутом її земельної
ділянки, і що задоволення потреб
ОСОБА_2, не інакше як встановлення
сервітуту, неможливо іншим способом.
Також вказала, що її двір за розміром є
незначним - 13,5 м, тому встановлення
земельного сервітуту стане для неї
обтяжливим та позбавить її права
володіння, користування та
розпорядження власною земельною
ділянкою, просила суд відмовити ОСОБА_2
в задоволенні заявлених позовних вимог
за необґрунтованістю.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 підтримав
вимоги за зустрічним позовом, просив їх
задовольнити в повному обсязі.
Заперечував проти задоволення
уточнених позовних вимог ОСОБА_2,
просив відмовити у їх задоволенні за
необґрунтованістю.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_4
в судовому засіданні пояснила, що вона
та ОСОБА_3 є рідними сестрами. Вказала,
що після смерті її матері ОСОБА_8, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 році, вона
зверталася до Першої Луганської
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, однак
свідоцтво про право на спадщину не
отримувала. Стосовно заявлених
позовних вимог ОСОБА_2 вказала, що
оскільки вона тривалий час не проживає
в будинку за адресою: АДРЕСА_2, де мешкає
ОСОБА_3, спільного господарства із
останньою не веде, просила вирішити
справу на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши в матеріалах цивільної
справи наявні докази, які мають істотне
значення для розгляду справи, вважає,
що первісний уточнений позов підлягає
частковому задоволенню, у задоволенні
зустрічного позову слід відмовити з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 10, 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог і на підставі
наданих сторонами доказів, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень статей 319, 386, 391
ЦК України держава забезпечує рівний
захист прав усіх суб'єктів права
власності, власник не може
використовувати право власності на
шкоду правам, свободам та гідності
громадян і має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном.

Правом на негаторний позов володіють
власник, а також титульний власник, що
володіють річчю, але позбавлені
можливості користуватися чи
розпоряджатися нею. Як відповідач
виступає особа, що своїм протиправним
поводженням створює перешкоди, що
заважають нормальному здійсненню
права власності (права титульного
володіння).

Предметом негаторного позову є вимога
позивача про усунення порушень, не
з'єднаних з позбавленням володіння.
Обов'язком власника не є доказування
неправомірності дій відповідача, вони
припускаються такими, доки сам
відповідач не доведе правомірність
своєї поведінки.

Суттю вимог за негаторним позовом є
усунення порушення, яке триває і має
місце на момент звернення з позовом.

Вирішуючи заявлений позов по суті, суд
виходить насамперед з фактичних
обставин справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 належить
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується копією технічного
паспорту на садибний (індивідуальний)
житловий будинок від 20.08.2010 року (а.с.5-8),
власником ? частини сусіднього
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 є
ОСОБА_3: ? частина - на підставі договору
дарування від 23.10.1991 року (а.с.47-48) та ?
частина - на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом від 16.01.2001
року (а.с.49), крім того, даний факт
підтверджується копією технічного
паспорту на садибний (індивідуальний)
житловий будинок від 20.10.2000 року
(а.с.33-36), власником іншої ? частини
сусіднього домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_2 згідно договору
купівлі-продажу від 05.07.1946 року була
ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року
(а.с.163). Згідно повідомлення
Луганського обласного державного
нотаріального архіву від 20.01.2014 року з
заявою про прийняття спадщини та
видачу свідоцтва про право на спадщину
до Першої Луганської державної
нотаріальної контори зверталася
донька померлої ОСОБА_8 - ОСОБА_4 (а.с.180).

Згідно ст. 401 ЦК України право
користування чужим майном (сервітут)
може бути встановлене щодо земельної
ділянки, інших природних ресурсів
(земельний сервітут) або іншого
нерухомого майна для задоволення
потреб інших осіб, які не можуть бути
задоволені іншим способом. Сервітут
може належати власникові
(володільцеві) сусідньої земельної
ділянки, а також іншій, конкретно
визначеній особі (особистий сервітут),
який може бути встановлений
договором, законом, заповітом або
рішенням суду, земельний сервітут
підлягає державній реєстрації в
порядку, встановленому для державної
реєстрації прав на нерухоме майно. У
разі недосягнення домовленості про
встановлення сервітуту та про його
умови, спір вирішується судом за
позовом особи, яка вимагає
встановлення сервітуту (ст. 402 ЦК
України).

Відповідно до ст. 404 ЦК України право
користування чужою земельною
ділянкою або іншим нерухомим майном
полягає у можливості проходу, проїзду
через чужу земельну ділянку,
прокладання та експлуатації ліній
електропередачі, зв'язку і
трубопроводів, забезпечення
водопостачання, меліорації тощо.

При вирішенні питання щодо
встановлення сервітуту, судом було
встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
будучи власниками суміжних ділянок, не
дійшли згоди щодо можливості
проведення ОСОБА_2 ремонту стіни її
будинку, а отже суд вважає, що остання
має право вимагати від власника
сусідньої земельної ділянки - ОСОБА_3
надання їй земельного сервітуту.
Відповідно до статті 98 ЗК України право
земельного сервітуту - це право
власника земельної ділянки на обмежене
платне або безоплатне користування
чужою земельною ділянкою. Земельний
сервітут здійснюється способом,
найменш обтяжливим для власника
земельної ділянки, щодо якої він
встановлений. Отже, встановлення
земельного сервітуту ОСОБА_2, не веде до
позбавлення ОСОБА_3 її земельної
ділянки, права її володінням,
користуванням та розпорядженням як
власністю.

Суд вважає, що викладені в цій частині
вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Розглядаючи решту позовних вимог,
викладених як в первісному уточненому
позові так і в зустрічному, суд
виходить з наступного.

У відповідності зі ст. 152 ЗК України
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків. Захист
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється,
зокрема, шляхом визнання прав,
відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав, визнання угоди
недійсною; визнання недійсними рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків,
застосування інших, передбачених
законом, способів.

У відповідності зі ст. 158 ЗК України
земельні спори вирішуються судами,
органами місцевого самоврядування та
органами виконавчої влади з питань
земельних ресурсів. Виключно судом
вирішуються земельні спори з
приводу володіння, користування і
розпорядження земельними ділянками,
що перебувають у власності громадян і
юридичних осіб, а також спори щодо
розмежування територій сіл, селищ,
міст, районів та областей.

Відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи №144/23
від 16.05.2013 року вбачається, що з
урахуванням технічного стану цоколя,
стін, будівель житлового домоволодіння
АДРЕСА_1, які мають тріщини,
вивітрювання та випадання матеріалу
швів, відсутність монолітного
вимощення, від капілярної вологи
поливу квіткової клумби, що
розташована у цоколя та стін будівлі
житлового будинку позивача, можливе
виникнення плісняви у приміщеннях
житлового будинку АДРЕСА_1. Полив
спорудженої під стіною житлового
будинку квіткової клумби, що
розташована на подвір'ї будинку
АДРЕСА_2 сприяє руйнуванню будинку
АДРЕСА_1 (виникненню тріщин стін). Для
того щоб атмосферні опади з даху
будинку та навісу відповідача не
стікали на земельну ділянку позивача,
по довжині карнизу даху навісу
необхідно встановити жолоб, з ухилом у
бік двора відповідача, або у бік
провулка, з встановлення
водоприймальної труби. Розташування
будівель позивача відносно суміжної
межі з земельною ділянкою
домоволодіння АДРЕСА_2 (відповідача), а
також влаштування неорганізованого
водовідведення атмосферних опадів з
покрівель даних будівель не відповідає
державним будівельним нормам ДБН 360-92**.
З урахуванням розташування житлового
будинку домоволодіння АДРЕСА_1 за
суміжною межею з домоволодінням
АДРЕСА_2, атмосферні води з даху
вказаних будівель стікають на земельну
ділянку домоволодіння АДРЕСА_2. З
причини відсутності з боку ділянки
відповідача, монолітного вимощення і
захисної штукатурки цоколя і стін,
житлового будинку АДРЕСА_1, атмосферні
води сприяють руйнуванню стін даних
будівель.

Крім того, у висновку даної експертизи
визначено, що розташування будівель
позивача відносно суміжної межі з
земельною ділянкою домоволодіння
АДРЕСА_2 (відповідача), а також
влаштування неорганізованого
водовідведення атмосферних опадів з
покрівель даних будівель не відповідає
державним будівельним нормам ДБН 360-92**,
відповідно до п.3.25* якого зазначено, що
«для ухода за строениями и
осуществления текущего ремонта
расстояние до соседней границы участка
от наиболее выступающей конструкции
стены следует принимать не менее 1,0 м.
При этом должно быть обеспечено
устройство необходимых
инженерно-технических мероприятий,
которые препятствуют стоку
атмосферных осадков с кровель и
карнизов строений на территорию
смежных участков» (а.с.87-98).

Допитаний в судовому засіданні судовий
експерт ОСОБА_9 повністю підтримав
наданий ним висновок, надав відповідні
роз'яснення.

Враховуючи висновок експерта, який
належно мотивований, суд вважає, що
ОСОБА_3 слід зобов'язати усунути
перешкоди у користуванні ОСОБА_2
належним їй домоволодінням і
переобладнати відлив стічних вод і
вивід відливу у бік від належного
ОСОБА_2 домоволодіння та прибрати від
стіни будинку ОСОБА_2 квіткову клумбу.

Враховуючи вимоги викладені в
зустрічному позову ОСОБА_3, суд бере до
уваги, що експертом було зазначено, що
розташування будівель позивача
відносно суміжної межі з земельною
ділянкою домоволодіння АДРЕСА_2
(відповідача), а також влаштування
неорганізованого водовідведення
атмосферних опадів з покрівель даних
будівель не відповідає державним
будівельним нормам ДБН 360-92** відповідно
до п.3.25*, однак суд не вбачає, що єдиним
можливим способом усунення перешкод у
користуванні ОСОБА_3 її земельною
ділянкою за адресою АДРЕСА_2 є саме
знесення або перенесення стіни будівлі
ОСОБА_2, оскільки це потягне руйнування
будинку АДРЕСА_1, що буде суперечити
ст.17 Загальної декларації прав людини,
прийнятої і проголошеної резолюцією 217
Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня
1948 року, яка передбачає, що кожна людина
має право володіти майном і ніхто не
може бути безпідставно його
позбавлений, у зв'язку із чим позовні
вимоги, які викладені в зустрічному
позові не підлягають задоволенню.

Розглядаючи питання щодо стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральної
шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.1 ст.23 ЦК
України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Як зазначено у пункті третьому частини
другій та частині третій вказаної
норми закону, моральна шкода полягає у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Моральна шкода - це втрати немайнового
характеру, які позивач зазнав в
наслідок моральних страждань,
негативних наслідків, заподіяних
незаконними діями відповідача.

Оскільки позивачем ОСОБА_2 не доведено
суду того факту, що саме протиправними
діями відповідача їй була завдана
шкода, не доведено в чому саме полягали
її моральні страждання і як це
відобразилося на її життєвий уклад, суд
вважає вимогу ОСОБА_2 в цій частині
позову такою, що не підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Таким
чином, з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню витрати,
пов'язані з проведенням
будівельно-технічної експертизи в
розмірі 942 гривні 72 копійки.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 23, 319, 986, 391, 401, 402, 404,1167 ЦК України,
ст.ст. 91, 98, 99, 100, 152, 158 ЗК України, ст.ст.10,
11, 15,30, 60, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення
безстрокового сервітуту, усунення
перешкод у користуванні
домоволодінням та стягнення моральної
шкоди задовольнити частково.

Встановити ОСОБА_2 постійне право
обмеженого користування сусідньою
ділянкою (сервітуту) за адресою:
АДРЕСА_2, для забезпечення проходу з
метою ремонту стіни належного їй
будинку за адресою: АДРЕСА_1, один раз на
три роки.

Усунути перешкоди у користуванні
належним ОСОБА_2 домоволодінням за
адресою: АДРЕСА_1, шляхом зобов'язання
ОСОБА_3 переобладнати відлив стічних
вод і вивести відлив у бік від
належного їй домоволодіння, а також
прибрати від стіни її будинку квіткову
клумбу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 понесені судові витрати за
проведення судової
будівельно-технічної експертизи в
розмірі 942 (дев'ятсот сорок дві) гривні 72
копійки.

В іншій частині уточнених
позовних вимог ОСОБА_2 відмовити за
необґрунтованістю.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
у користуванні земельною ділянкою за
адресою: АДРЕСА_2 шляхом знесення або
перенесення стіни будівлі, що
розташована на межі земельних ділянок
АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 відмовити за
необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Луганської області
через Кам'янобрідський районний суд м.
Луганська шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
А.О. Пташкіна