Справа № 201/5303/14-ц (2/201/1597/2014)
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2014 року
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого судді -
Черновського Г.В.,

при секретарі - Шнейдеріс
А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

24 квітня 2014 року позивач звернулась до
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу.

Позивач у позовній заяві посилалась на
те, що вони з відповідачем перебувають
у шлюбі з 14 серпня 2009 року, від якого
мають малолітню доньку - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини з
відповідачем фактично припинені,
спільне господарство не ведеться з
грудня 2013 року, причинами чого стало
відсутність порозуміння та різні
погляди на сімейне життя. У зв'язку з
зазначеним позивач звернулась до суду
з даним позовом та просила суд
розірвати шлюб між нею та відповідачем
та стягнути з відповідача витрати по
сплаті судового збору (а. с. 3-4).

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримала та просила суд їх
задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні не
заперечував проти розірвання шлюбу між
ним та позивачем, при цьому зазначив, що
зазначене позивачкою у позовні заяві
щодо нестерпності поведінки
відповідача не відповідає дійсності.

Суд, вислухавши пояснення позивача та
відповідача, вивчивши матеріали
справи, приходить до наступного
висновку.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у шлюбі з 14 серпня 2009 року,
зареєстрованого Жовтневим відділом
реєстрації актів цивільного стану
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області, актовий запис № 607, та мають
малолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
що підтверджується письмовими
доказами, наявними в матеріалах справи
(а. с. 6) та не заперечувалось сторонами у
судовому засіданні.

Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу
України позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Згідно ст. 111 СК України суд вживає
заходів щодо примирення подружжя, якщо
це не суперечить моральним засадам
суспільства.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу
України, при розгляді справи про
розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні
взаємини подружжя, дійсні причини
позову про розірвання шлюбу, бере до
уваги наявність малолітньої дитини,
інші обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Враховуючі вищезазначені обставини, та
приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні
відносини між сторонами по даній
справі припинені та до цього часу не
поновлювались, позивач наполягає на
розірванні шлюбу, а відповідач не
заперечує проти цього, суд приходить до
висновку про те, що шлюб сторін по даній
справі розпався остаточно, відновлений
бути не може, а тому даний шлюб підлягає
розірванню.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат по даній цивільній
справі, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь
позивача, понесені нею судові витрати
по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн.
(а. с. 2).

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,
ст.ст. 10, 11, 60, 80, 197, 212, 213, 215, ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В :

Шлюб, зареєстрований 14 серпня 2009 року
Жовтневим відділом реєстрації актів
цивільного стану Дніпропетровського
міського управління юстиції
Дніпропетровської області, актовий
запис № 607, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які
мають малолітню доньку - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
витрати по сплаті судового збору у сумі
243,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення шляхом подання
апеляційної скарги до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Жовтневий районний суду м.
Дніпропетровська.

Головуючий-суддя Г. В. Черновськой