Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1230/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Кривохижа В. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

14.05.2014 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

Головуючої:
Кривохижі В.І.

Суддів:
Голованя А.М.

Фомічова С. Є.

при секретарі
Дімановій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 8 лютого 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року публічне
акціонерне товариство «Комерційний
банк «Надра» (далі-банк) звернулося в
суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Позивач зазначав, що відповідно
до умов договору НОМЕР_1 на відкриття
карткового рахунку та обслуговування
кредитної картки, між банком та
відповідачем 30 листопада 2006 року був
укладений кредитний договір, згідно
якого банк відкриває клієнту картковий
рахунок НОМЕР_1 та видає кредитну
картку терміном на 1 рік за тарифним
пакетом, тип картки: Visa Gold, у тимчасове
користування на умовах забезпеченості,
повернення, строковості і платності
грошові кошти у сумі 16 700 грн. під 23,04%
річних строком до 30 листопада 2007 року.

Відповідно до п.4.1.3 клієнт
зобов'язаний здійснювати погашення
обов'язкових мінімальних платежів не
пізніше 15 числа, наступного за
розрахунковим. Обов'язковий
мінімальний платіж - це мінімальна сума
коштів, що має бути сплачена клієнтом
при наявності заборгованості за
договором на кінець розрахункового
періоду згідно тарифів банку та
складає - 5% від фактичної кредитної
заборгованості, але не менше ніж 50 грн.
та нараховані відсотки за користування
кредитом.

Банк нараховує пеню за кожен день
прострочення на суму прострочених
відсотків залежно від тарифів обраного
пакету.

Правила користування карткою та
ПІН - кодом визначені в п.9 договору.

В результаті невиконання
відповідачем умов кредитного договору
згідно наданого розрахунку станом на 24
жовтня 2013 року заборгованість складає
20 256,92 грн., із них: 10 722,47 грн. -
основний борг; 4 128,80 грн. -
заборгованість по відсоткам; 5 405,65 грн. -
заборгованість по пені. Тому банк і
просив стягнути зазначену
заборгованість та судові витрати.

Відповідач, не погоджуючись з
вимогами банку, просив застосувати
наслідки пропущення строку позовної
давності.

Рішенням Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 8 лютого 2014 року позов
задоволено. Стягнуто з відповідача на
користь банку заборгованість за
кредитним договором №77934949 від 30
листопада 2006 року в загальній сумі 20 256
грн. 92 коп. та 229 грн. 40 коп. судового
збору.

В апеляційній скарзі відповідач
ставить питання про скасування рішення
суду та ухвалення нового рішення про
відмову у задоволенні позову через
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального і процесуального права.
Зазначає, зокрема, що суд дійшов
хибного висновку щодо продовження дії
кредитного договору через відсутність
його заяви про бажання розірвати
договір, а також помилково ототожнив
строк дії договору зі строком
виконання зобов'язань за ним, з огляду
на що безпідставно не застосував до
спірних правовідносин наслідки
пропущення строку позовної давності,
оскільки останню операцію по картці
здійснено 31серпня 2009 року.

Заслухавши доповідача, пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах, визначених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статей 213, 214 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд
вирішує такі питання: чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; чи є інші
фактичні дані (пропущення строку
позовної давності тощо), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин; чи слід позов
задовольнити або в позові відмовити; як
розподілити між сторонами судові
витрати; чи є підстави допустити
негайне виконання судового рішення; чи
є підстави для скасування заходів
забезпечення позову.

Зазначеним вимогам рішення суду
першої інстанції не відповідає.

В обґрунтування позовних вимог
банк посилався на те, що відповідач
належним чином не виконує зобов'язання
за кредитним договором, у зв'язку з чим
станом на 24 жовтня 2013 року виникла
заборгованість по кредиту в сумі 20 256,92
грн.

Не погоджуючись з вимогами банку,
відповідач просив застосувати
наслідки пропущення строку позовної
давності (а.с.60-63).

Ухвалюючи рішення про
задоволення позову та зазначаючи про
відсутність підстав для застосування
строків позовної давності, суд першої
інстанції виходив з того, що дію
кредитного договору продовжено через
відсутність заяви відповідача про
бажання розірвати (припинити) договір
чи про закриття відкритого банком на
його ім'я картрахунку.

Проте погодитися із висновком
суду не можна з наступних підстав.

Судом встановлено і матеріалами
справи підтверджується, що відповідно
до умов договору №77934949 на відкриття
карткового рахунку та обслуговування
кредитної картки між банком та
відповідачем 30 листопада 2006 року був
укладений кредитний договір на
підставі заяви - анкети, згідно якого
банк відкрив клієнту картковий рахунок
та видав кредитну картку терміном на 1
рік за тарифним пакетом, тип картки: Visa
Gold, у тимчасове користування на умовах
забезпеченості, повернення,
строковості і платності грошові кошти
у сумі 16 700 грн. під 23,04% річних строком
до 30 листопада 2007 року (п.,п. 1.1, 1.2., 1.3., 1.4.,
1.5) (а.с.11 - 19).

Згідно п.3.2 договору клієнту
може бути відкрито ліміт кредитування
на строк, що дорівнює строку дії картки,
якщо інший строк ліміту кредитування
не вказується у додатковій угоді до
цього договору.

Пунктом 4.1.3 договору клієнт
зобов'язаний здійснювати погашення
обов'язкових мінімальних платежів не
пізніше 15 числа місяця, наступного за
розрахунковим.

Таким чином, за умовами договору
строк дії виданої відповідачу картки
(строк дії договору) встановлено до 30
листопада 2007 року (1 рік з моменту його
укладення).

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно зі ст. 627 ЦК України
відповідно до ст. 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Разом з тим, істотними умовами
кредитного договору відповідно до
змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України є
умови про мету, суму і строк кредиту,
умови і порядок його видачі і
погашення, розмір, порядок нарахування
та виплата процентів, відповідальність
сторін.

В законодавстві визначаються
різні поняття як строк дії договору,
так і строк (термін) виконання
зобов'язання (ст. ст. 532, 631 ЦК України).
Якщо в зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Строк визначається роками,
місяцями, тижнями, днями або годинами
(частина 1 статті 252 ЦК України).
Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

Згідно зі статтею 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила
(частина 1 статті 267 ЦК України).

Відповідно до абзацу 1 частини 5
статті 261 ЦК України перебіг позовної
давності за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання
починається зі спливом строку
виконання кредитного договору.

Разом з тим, із настанням певної
події, яка має юридичне значення,
законодавець пов'язує термін, який
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати (статті 251, 252 ЦК України).

Пунктом 10.1 договору встановлено,
що строк дії картки вказаний на її
лицьовій стороні. Картка дійсна до
останнього дня місяця року (включно), що
вказані на ній. При випуску нової
картки, картку з простроченим строком
дії банк анулює.

Згідно з п.10.2 договору за умови
виконання держателем всіх положень
договору картка держателя та картки
всіх держателів додаткових карток
автоматично перевипускаються банком
(плановий технічний перевипуск карток),
а договір вважається подовженим на
наступний строк, якщо держатель не
повідомив про бажання розірвати
(припинити) договір за 20 календарних
днів до закінчення строку дії основної
картки.

Тобто, плановий технічний
перевипуск картки та продовження
договору на наступний строк
відбувається при наявності виконання
держателем всіх положень договору та
відсутності від нього повідомлення про
бажання розірвати (припинити) договір
за 20 календарних днів до дня закінчення
строку дії основної картки.

Пунктом 13.4 договору встановлено,
що у разі перевипуску картки банком
продовжується ліміт кредитування
клієнту на наступний строк дії картки
при обов'язковому оформленні
забезпечення за кредитом, якщо це
передбачено цим договором.

Як вбачається із звіту про
операції за картковим рахунком,
складеним 24 жовтня 2013 року, та не
заперечується сторонами, у листопаді
2007 року банком було здійснено
автоматичний перевипуск картки, а
строк дії договору подовжено до 30
листопада 2008 року (а.с.7-10).

Матеріалами справи також
підтверджується і не заперечується
сторонами, що у подальшому картка не
перевипускалася та для зняття коштів
не використовувалася.

Остання операція по зняттю коштів
з кредитної картки здійснена
відповідачем 7 жовтня 2008 року (а.с. 8).

З цього звіту також вбачається, що
31 серпня 2009 року відповідачем
здійснена операція поповнення рахунку
на суму 8 590 грн.35 коп. (а.с.9), тобто
вчинено дію, що свідчить про визнання
ним боргу.

З огляду на зазначене та у
відповідності до ст.264 ЦК України
відбулося переривання строку позовної
давності за вимогою банку про
стягнення боргу, а його перебіг
розпочався заново з 1 вересня 2009 року та
сплив 31 серпня 2012 року.

Тобто, банк вправі був звернутися
до суду з позовом про стягнення
заборгованості у строк до 31 серпня 2012
року, а звернувся у листопаді 2013 року,
пропустивши встановлений законом
строк позовної давності, як загальний
так і спеціальний.

При цьому, встановлений п.13.1
договору строк його дії з моменту
підписання сторонами до повного
виконання сторонами всіх зобов'язань
за договором є лише строком дії
договору, а не строком виконання
зобов'язань за ним.

Відповідно до ч.2 ст.214 ЦПК України
при виборі правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 355 цього
Кодексу.

Правова позиція про те, що позовна
давність за вимогами кредитора про
повернення кредитних коштів та
процентів за користування кредитом,
повернення яких відповідно до умов
договору визначено періодичними
щомісячними платежами, повинна
обчислюватися з моменту настання
строку погашення чергового платежу,
викладена в постанові Верховного Суду
України від 6 листопада 2013 року у справі
№6-116 цс 13.

У правовій позиції, яка
висловлена Верховним Судом України у
постанові від 19 березня 2014 року (справа
№ 6-14цс14), зазначено, що картка діє в
межах визначеного нею строку. За таким
договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст.257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.

Частиною 5 ст. 267 ЦК України
встановлено, що якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної
давності, порушене право підлягає
захисту.

Із заявою про поновлення позовної
давності банк до суду першої інстанції
не звертався.

Тому вимоги банку про стягнення
заборгованості ґрунтуються на
положеннях ст.ст.526, 530, 1054 ЦК України,
але не підлягають задоволенню у зв'язку
з пропуском банком строку позовної
давності.

Відповідно до п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону
України «Про захист прав споживачів»
кредитору забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув.

Пунктом 31 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року №5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
роз'яснено, що враховуючи положення
пункту 7 частини тринадцятої статті 11
Закону України «Про захист прав
споживачів», суди мають виходити з
того, що у спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув.

Вирішуючи спір, суд першої
інстанції неправильно застосував
норми матеріального права і його
висновки не відповідають матеріалам
справи, що згідно з п.3 і п.4 ЦПК України є
підставою для скасування рішення суду
та ухвалення нового рішення про
відмову в позові.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 8 лютого 2014 року скасувати.

У задоволенні позову публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
відмовити.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржене до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча:

Судді: