АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/201/14
Головуючий 1-ої інст.:
Справа № 2034/2-4002/11
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Маміної О.В.

суддів - Крилової Т.Г., Борової С.А.

при секретарі - Єндовицькій І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Харківського районного суду
Харківської області від 27 вересня 2013
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя
особа: Харківський РВ ГУ ДМС України в
Харківській області про усунення
перешкод в користуванні власністю,
виселення та зняття з реєстраційного
обліку; зустрічним позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особа: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Приватний нотаріус Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
про визнання правочинів недійсними,

в с т а н о в и л а:

В липні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із вказаним позовом.

В обґрунтування вимог зазначав, що на
підставі договору купівлі-продажу від
18 грудня 2009 року, посвідченого ПН ХМНО
ОСОБА_6 придбав у ОСОБА_1 житловий
будинок по АДРЕСА_1. Відповідачі
зобов'язались знятись з реєстраційного
обліку та звільнити житловий будинок
на його першу вимогу , але не пізніше 18
червня 2010 року. Проте вказані дії не
здійснили, чим перешкоджають йому в
користуванні своїм майном. Уточнивши
позовні вимоги, просив визнати ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що
безпідставно користуються житловим
будинком по АДРЕСА_1; виселити
відповідачів з вказаного житлового
будинку без надання іншого житла та
зняти їх з реєстрації постійного місця
проживання за зазначеною адресою.

ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_2 із
зустрічним позовом. Посилалась на те,
що 18 грудня 2009 року між нею та ОСОБА_2
укладено договір позики на суму 163 608, 00
грн. В забезпечення виконання
зобов'язань за договором позики і було
укладено договір купівлі-продажу
належного їй будинку по АДРЕСА_1.
Зазначений правочин є удаваним,
оскільки був вчинений для приховування
договору іпотеки вищевказаного
житлового будинку. Просила визнати
договір купівлі-продажу житлового
будинку недійсним та застосувати до
спірних правовідносин правил іпотеки,
застосувати двосторонню реституцію.

Рішенням Харківського районного суду
Харківської області від 27 вересня 2013
року позовні вимоги задоволено
частково. Усунуто перешкоди у
користуванні ОСОБА_2 належним йому
житловим будинком по АДРЕСА_1. Виселено
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з
вказаного будинку. В іншій частині
позовних вимог - відмовлено.

В задоволенні зустрічних позовних
вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду першої інстанції від 27
вересня 2013 року скасувати, позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.
Посилається на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом першої
інстанції норм процесуального права.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303
ЦПК України - в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції, судова колегія
вважає що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріали справи свідчать про те, що 18
грудня 2009 року приватним нотаріусом
ОСОБА_6 було посвідчено договір купівлі
продажу житлового будинку
(реєстраційний №5367), за яким ОСОБА_1
продала, а ОСОБА_2 купив за 163608 грн.
житловий будинок АДРЕСА_1.

З умовами договору купівлі - продажу
продавець зобов'язалась знятись з
реєстраційного обліку та звільнити
будинок до 18 червня 2010 року.

Відповідну заяву 18.12.2009 року подали
нотаріусу і члени родини ОСОБА_1
(реєстраційний № 5366).

В той же день приватним нотаріусом
ОСОБА_6 посвідчено договір позики
(реєстраційний № 5371), за яким ОСОБА_1
отримала від ОСОБА_2 у борг грошові
кошти в сумі 163608 грн., які зобов'язалась
повернути протягом січня - травня 2010
року щомісяця по 7218 грн. (екв. 900 доларів
США), а до 18.06.2010 року 127518 грн. (екв. 15900
доларів США).

На виконання вказаного договору позики
ОСОБА_1 18.01.2010 р., 22.02.2010 р., 22.03.2010 р., 22.04.2010
р. та 22.05.2010 р. повернула ОСОБА_2
передбачені договором суми по 7218 грн.,
про що на договорі позики містяться
особисті відмітки кредитора. (а.с.19
зворот). Остаточна сума боргу до часу
звернення до суду не повернута.

Обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_1
посилалась на те, що не мала наміру
продавати належний їй будинок, який є
єдиним місце проживання її родини.
Такий договір був укладений у зв"язку
із відмовою ОСОБА_2 укласти договір
позики без попереднього укладення
договору купівлі - продажу будинку.
Гроші за договором купівлі - продажу
вона не отримувала.

Аналізуючи вищенаведені обставини
справи, судова колегія вважає, що
доводи ОСОБА_1 підтверджуються
наявними у справі доказами.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_3 є особами
похилого віку, спірний будинок є їх
єдиним місцем проживання. У зв"язку із
потребою у грошових коштах між
сторонами укладено договір позики
18.12.2009 року, відповідно до якого ОСОБА_1
отримала у боргу від ОСОБА_2 163608 грн.,
які зобов'язалась повернути частками в
строк до 18.06.2010 року.

Ціна спірного будинку, яку нібито
сплачено ОСОБА_2, складає аналогічну
суму 163608 грн. Також з договору купівлі
продажу, укладеного в той же день, тим
саме нотаріусом, одразу після
посвідчення договору купівлі - продажу,
вбачається, що до 18.06.2010 року, тобто до
дати повернення позики ОСОБА_1 має
право користуватись спірним будинком.

Кошти за договором позики ОСОБА_1
частково повернуто.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності право чину є
недодержання у момент вчинення право
чину стороною ( сторонами) вимог, які
встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України.

Згідно ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має
бути спрямований на реальне настання
наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 234 ЦК України
передбачено, що фіктивним є правочин,
який вчинено без наміру створення
правових наслідків, що обумовлені ним.
Фіктивний правочин визнається судом
недійсним.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі - продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно у
власність другої сторони (покупця), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно і сплатити за нього
певну грошову суму.

Судова колегія приходить до висновку,
що під час укладення договору купівлі -
продажу сторони не мали наміру
створення тих правових наслідків, які
вказаним договором обумовлювались.

Суд першої інстанції на зазначене
уваги не звернув, не дав належної
оцінки доводам ОСОБА_1, та дійшов
помилкового висновку про відсутність
підстав для задоволення її позовних
вимог.

З аналізу матеріалів справи
вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
18.12.2009 року виникли боргові
зобов'язання, а спірний будинок
передавався кредитору в якості
забезпечення виконання грошового
зобов'язання за договором позики.

Проте, оскільки не можливо достовірно
встановити, які саме умови договору
іпотеки було погоджено сторонами,
судова колегія не може визначити їх на
власний розсуд.

Разом з тим сама по собі вказівка у
позовні заяві конкретної норми закону
не обмежує суд лише цією нормою з
огляду на підстави позову, пояснення
сторін та доведені обставини справи.

За таких обставин судова колегія
вважає, що оспорюваний договір є
фіктивним, оскільки укладався без
наміру створення правових наслідків,
що обумовлені ним.

Оскільки договір купівлі продажу
визнається судом недійсним, то ОСОБА_2
не вправі вимагати усунення перешкод у
користуванні зазначеним житловим
будинком, оскільки не є його власником.

Враховуючи викладене судова колегія
вважає, що рішення суду підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про визнання договору купівлі - продажу
недійсним, оскільки він є фіктивним, та
з відмовою у позові ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні власністю.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 316, 317, 319
ЦПК України, судова колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Харківського районного
суду Харківської області від 27 вересня
2013 року скасувати та ухвалити нове,
яким в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, третя особа: Харківський РВ ГУ
ДМС України в Харківській області про
усунення перешкод в користуванні
власністю, виселення та зняття з
реєстраційного обліку відмовити в
повному обсязі.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати недійсним договір купівля -
продажу житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1,
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 18 грудня
2009 року, посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_6, реєстраційний № 5367.

В іншій частині в задоволенні позовних
вимог відмовити.

Рішення суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя -

Судді -