Справа № 185/5395/13-ц
Провадження № 2/185/34/14
РІШЕННЯ

ІМенеМ УкРАЇНИ

10 квітня 2014 року Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючої судді:
Бондаренко В.М.,

при секретарі:
Данильченко Ю.О.

за участю позивача:
ОСОБА_1

представника позивача:
ОСОБА_2

відповідача:
ОСОБА_3

представника відповідача:
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Павлограді
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє
самостійних вимог щодо предмету
позову: Межиріцька сільська рада
Павлоградського району, про визнання
заповіту недійсним та визнання права
на спадщину за законом,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 28 лютого 2014 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє
самостійних вимог щодо предмету
позову: Межиріцька сільська рада
Павлоградського району, про визнання
заповіту недійсним та визнання права
на спадщину за законом - відмовлено.

При винесенні зазначеного рішення
судові витрати не підлягали розподілу
відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Відповідно до ухвали апеляційного суду
Дніпропетровської області від 19
березня 2014 року зазначена цивільна
справа була повернута до суду першої
інстанції для вирішення питання про
ухвалення додаткового рішення в строк
до 19 квітня 2013 року.

Підставами для повернення цивільної
справи стало те, що спірні відносини по
зазначеній справі носять матеріальний
характер. Судом не було встановлено
перелік спадкового майна, не визначена
його дійсна вартість та при ухваленні
рішення не вирішено питання щодо
стягнення недоплаченого судового
збору.

В судовому засіданні представник
позивача та представник відповідача
просили у винесенні додаткового
рішення відмовити, так як спірні
відносини між сторонами носять
немайновий характер, і на даний час
визначити обсяг спадкового майна є
неможливим.

Відповідачка в судовому засіданні
пояснила, що має намір успадкувати
домоволодіння та землю, які належали
померлій ОСОБА_3. Але на даний час вона
лише звернулася з заявою до
нотаріальної контори за видачею
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, та не проводила оцінку
спадкового майна, так як нотаріусом
були зупинені дії щодо видачі
свідоцтва.

Представник третьої особи в судове
засіданні не з»явився, відповідно до
наданої заяви просив розглядати справу
без його участі.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного.

Відповідно до матеріалів справи, 22.05.2013
року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою до ОСОБА_3, про визнання
заповіту недійсним та визнання права
на спадщину за законом, в якій виклав
дві позовні вимоги в такій редакції:

- визнання заповіту, складеного 14
вересня 2012 року, посвідченого
секретарем виконкому Межирічської
сільської ради Павлоградського району
Дніпропетровської області за
реєстровим № 240 від імені ОСОБА_5 на
ім»я відповідачки недійсним;

- визнання за позивачем права на
спадщину за законом після смерті
ОСОБА_5, померлої 21 жовтня 2012 року,

сплативши судовий збір у загальному
розмірі 229,40 грн за дві позовні вимоги
немайнового характеру відповідно до
ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

При вирішенні питання про відкриття
провадження по справі з позовної заяви
вбачалося, що позовні вимоги носять
немайновий характер, так як предметом
позову є визнання правочину недійсним
та визнання права на спадщину, що за
своєю юридичною природою є передумовою
для настання правових наслідків у
вигляді отримання свідоцтва на
спадщину за законом, та не встановлює
для позивача будь-яких майнових прав.

Тому, встановивши, що позовну заяву
подано з додержанням вимог викладених
у статтях 119 і 120 ЦПК України, ухвалою
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 24 травня
2013 року було відкрито провадження по
справі.

Згідно заповіту від 14 вересня 2012 року
(арк. сп. 92) за життя ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
на випадок своєї смерті зробила таке
розпорядження: все належне їй майно де
б воно не знаходилось та з чого б воно
не складалось, усі майнові права та
обов»язки, які належать їй на час
посвідчення заповіту, а також ті
майнові права та обов»язки, які
належатимуть їй на день смерті
заповіла ОСОБА_3.

Відповідно до предмету позову, та в
межах заявлених вимог, суд позбавлений
права та можливості з»ясувати обсяг
всього спадкового майна, з визначенням
його дійсної вартості.

Крім того відповідно до вимог ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджаються своїми правами щодо
предмету спору на власний розсуд.

В судовому засіданні представник
позивача заперечував щодо збирання
доказів відносно обсягу спадкового
майна, з визначенням його дійсної
вартості, так як їх законний інтерес
стосується немайнових прав.

Відповідно до ч. 7 ст. 297 ЦПК
України суд першої інстанції має
усунути недоліки встановлені
суддею-доповідачем апеляційної
інстанції і вирішити питання про
ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до довідки
характеристики Павлоградського
міжміського БТІ від 26.06.2000 року № 3771
загальна вартість будівель і споруд
домоволодіння АДРЕСА_1 складає 7748,00 грн.

Відповідно до державного акту на
право приватної власності на землю
померлій ОСОБА_5 належала земельна
ділянка площею 0.1684 га за адресою:
АДРЕСА_1, без визначення її вартості, що
унеможливлює суд встановити розмір
судового збору за це майно.

Інше майно, з визначенням його
вартості, яке входить до спадкової маси
за заповітом від 14 вересня 2012 року
судом не було встановлено.

Тому з позивача на користь
держави слід стягнути судовий збір у
розмірі 229,40 грн.

На підставі викладеного і
керуючись п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд,
-

ВИРІШИВ:

Доповнити рішення
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 18
вересня 2013 року у цивільній справі за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя
особа, що не заявляє самостійних вимог
щодо предмету позову: Межиріцька
сільська рада Павлоградського району,
про визнання заповіту недійсним та
визнання права на спадщину за законом
наступним:

Стягнути з ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_1)
на користь держави (рахунок: 0032,
ЄДРПОУ суду: 26509623, отримувач: УДКСУ у м.
Павлограді 22030001, код отримувача: 37936856,
Банк: ГУДКСУ у Дніпропетровській
області, МФО: 805012) судовий збір у
розмірі 229 (двісті двадцять дев»ять)
грн. 40 коп.

Додаткове рішення може бути оскаржене
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
додаткового рішення апеляційної
скарги.

Суддя: В. М. Бондаренко