ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2841/14-ц
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"12" травня 2014 р. Дарницький районний суд
м.Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.

при секретарі - Цибулюк М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів, суд,-

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2014 року позивач, ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до
відповідачки, ОСОБА_3 про стягнення
аліментів, посилаючись на те, що
відповідачка ухиляється від утримання
дитини, матеріальної допомоги
добровільно не надає. Дитина проживає
разом з позивачем та перебуває на його
утриманні. Просить стягнути з
відповідачки аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх
видів заробітку (доходів), але не менше
30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно починаючи
з 12.02.2014 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Позивач в судове засідання не з'явився,
подав до суду заяву про розгляд справи
без його участі, позов підтримав у
повному обсязі, не заперечував проти
винесення заочного рішення.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилася, хоча повідомлялася судом про
місце і час розгляду справи, заяви про
відкладення розгляду справи не надала,
причини неявки не повідомила. Поштове
повідомлення повернулось до суду за
закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у
разі ненадання фізичними особами, які
беруть участь у справі, інформації щодо
їх адреси, судова повістка
надсилається за адресою їх місця
проживання чи місця перебування,
зареєстрованою у встановленому
законом порядку. У разі відсутності
особи, яка бере участь у справі, за
адресою її місця проживання або місця
реєстрації, вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення вручене
їй належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України
у разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст.
169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача
суд постановив ухвалу про заочний
розгляд справи на підставі наявних у
справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши
наявні у справі докази, судом
встановлено наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони уклали
шлюб 19.07.2005 року, про що зроблено
актовий запис № 1174 Відділом РАЦСу
Дніпровського РУЮ у м. Києві (а.с. 2).

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 18.01.2013 року шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 розірвано.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню
дитину - сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.3).

Як вбачається з матеріалів справи, мати
добровільно ніякої матеріальної
допомоги на утримання дитини не надає,
проте може сплачувати аліменти.

Відповідно до ст.141 Сімейного
кодексу України розірвання шлюбу
між батьками, проживання їх окремо від
дитини не впливає на обсяг їхніх прав і
не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття, а обов'язок
утримувати дитину покладається рівною
мірою на обох батьків.

Відповідно до ст.ст. 181, 183, 184 СК
України аліменти за рішенням суду
присуджуються у частці від доходу
матері, батька або при нерегулярному,
мінливому доході, а також за наявності
інших обставин, що мають істотне
значення, - у твердій грошовій сумі.

Відповідно до закону батьки
зобов'язані утримувати своїх дітей
незалежно від того, перебувають вони в
шлюбі чи шлюб між ними розірвано.
Обов'язок батьків утримувати своїх
дітей є безумовним і не залежить від
того, чи є батьки працездатними й чи є в
них кошти, достатні для надання
утримання, а лише враховується судом
при визначенні розміру стягуваних
аліментів.

Так згідно з ч.1 ст. 182 СК України
при визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка дружини, батьків, дітей та
інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про
захист прав дитини, суд повинен
докласти усіх можливих зусиль для того,
щоб забезпечити визнання принципу
змагальності та однакової
відповідальності обох батьків за
виховання умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

Матеріальне становище сторін суд
визначає, виходячи з вартості
приналежного їм майна, рівня доходів, а
також величини витрат, які вони
здійснюють на утримання себе й членів
своєї сім'ї.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ч.1 ст. 57 ЦПК України
доказами є будь - які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги та заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для справи.

Відповідно до положень ст. 212 ЦПК
України суд оцінює докази за
внутрішнім переконанням, яке
ґрунтується на всебічному повному та
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Суд при визначенні розміру коштів, що
стягуються як аліменти, прагне не до
зрівняння матеріального становища
платника й одержувача аліментів, а до
того, щоб одержувач аліментів у разі їх
сплати перестав бути таким, що потребує
матеріальної допомоги. Окрім того,
розмір призначених аліментів має бути
виправданий дійсними потребами та з
урахуванням матеріального становища
сторін, має виходити з
фактичних обставин справи та мети
зобов'язання щодо утримання.

Оскільки в судовому засіданні знайшла
своє підтвердження та обставина, що
відповідач ухиляється від сплати
аліментів, суд приходить до висновку,
про необхідність стягнення аліментів з
відповідачки на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини всіх
видів заробітку (доходів), але не менше
30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно починаючи
з 12.02.2014 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 130, 208, 209, 213-215
ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 180, 181, 183, 191 ч. 1
Сімейного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3) аліменти
на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі 1/3 частини всіх видів
заробітку (доходів), але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно починаючи
з 12.02.2014 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь держави судовий збір в розмірі
243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення в частині стягнення
аліментів допустити до негайного
виконання у межах суми платежу за один
місяць.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення
шляхом подання апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

СУДДЯ
О.Р. ЛУЖЕЦЬКА