Справа № 0907/2-6675/2011
Провадження № 2/344/94/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді
Польської М.В.

при секретарі c/з
Дзюбак Х.Б..

з участю позивача ОСОБА_2, представника
позивача ОСОБА_3, представника
відповідача Бойчука В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Івано-Франківську цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Фудмережа» про відшкодування збитків
та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до
Івано-Франківського міського суду з
позовною заявою до ТзОВ «Фудмережа»
м.Івано-Франківськ (магазин «Велмарт»)
про захист прав споживача,
відшкодування матеріальної шкоди
завданої здоров'ю в розмірі 641.91 грн.,
стягнення моральної шкоди в розмірі 15
000 грн.

У позовній заяві зазначено, що 31.01.2011
року позивач придбав в ТзОВ
«Фудмережа» м.Івано-Франківськ
(магазин «Велмарт») торт «Наполеон
Медовий», що підтверджується чеком,
вартістю 17.15 грн, виробником якого є
ТзОВ «Фудмережа» м.Івано-Франківськ
(магазин «Велмарт»). Зранку 01.02.2011 року
близько 8.30 год. даний продукт після
належного зберігання в холодильнику,
було спожито дружиною позивача ОСОБА_5
та сином ОСОБА_6, після спожитого
продукту погіршився стан здоров'я
дружини та сина та того ж дня
дільничним терапевтом було назначено
лікування амбулаторне. Однак,
результати лікування не покращили стан
здоров'я, а 04.02.2011 року дружину позивача
ОСОБА_5 та сина ОСОБА_6 швидкою
допомогою було госпіталізовано в
Івано-Франківську обласну інфекційну
лікарню з діагнозом: «гострий
гастроентероколіт». За результатами
звернення позивача до різних установ
щодо перевірки належної якості
продукту встановлено, що торт
«Наполеон Медовий» за
мікробіологічними показниками не
відповідає вимогам нормативних
документів ДСТУ. Звернення до
відповідача щодо добровільного
врегулювання спору, результатів не
принесли. Окрім понесених витрат,
позивач оцінює і спричинену його сім'ї
моральну шкоду по 5000 грн. кожному
(позивачу, його дружині та сину).

Представник позивача та позивач
просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав, з
підстав викладених у запереченні на
позов, просив в задоволенні позовних
вимог відмовити, оскільки вони є
необґрунтованими та такими, що
задоволенню не підлягають.

Суд, отримавши пояснення сторін,
дослідивши та перевіривши всі докази в
їх сукупності, приходить до висновку що
позов підлягає до задоволення
частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 31.01.2011 року
позивач придбав в ТзОВ «Фудмережа»
м.Івано-Франківськ (магазин «Велмарт»)
торт «Наполеон Медовий», що
підтверджується чеком, вартістю 17.15
грн, виробником якого є ТзОВ
«Фудмережа» м.Івано-Франківськ
(магазин «Велмарт») (а.с.7-8).

За ст.200 ЦК України інформацією є
будь-які відомості та/або дані, які
можуть бути збережені на матеріальних
носіях або відображені в електронному
вигляді. Зміст поняття "інформація"
включає будь-які відомості та/або дані,
які можуть бути збережені на
матеріальних носіях або відображені в
електронному вигляді.

Закон України "Про інформацію" визначає
різні види інформації, в тому числі і
інформація про товар (роботу, послугу) -
відомості та/або дані, які розкривають
кількісні, якісні та інші
характеристики товару (роботи,
послуги).

Отже, отримавши на харчовій продукції
інформацію про якість торта та
можливість його споживання до 02.02.2011
року, сім'я позивача як споживачі, були
переконані про належну якість
купленого продукту до споживання.

Судом встановлено, що зранку 01.02.2011 року
близько 8.30 год. даний продукт після
належного температурного режиму
зберігання в холодильнику, було
спожито дружиною позивача ОСОБА_5 та
сином ОСОБА_6, після чого погіршився
стан здоров'я дружини та сина та того ж
дня дільничним терапевтом було
назначено лікування амбулаторне.
Однак, результати лікування не
покращили стан здоров'я, а 04.02.2011 року
дружину позивача ОСОБА_5 та сина ОСОБА_6
швидкою допомогою було
госпіталізовано в Івано-Франківську
обласну інфекційну лікарню з
діагнозом: «гострий
гастроентероколіт» (а.с.9-10).

За результатами звернення позивача до
різних установ Тисменицької районної
СЕС, управління захист прав споживачів,
безпосередньо до ТзОВ «Фудмережа», ДП
«Івано-Франківський
науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації» щодо перевірки належної
якості продукту встановлено, що торт
«Наполеон Медовий» за
мікробіологічними показниками не
відповідає вимогам нормативних
документів ДСТУ, а тому видано
відповідний припис відповідачу про
заборону реалізації продукції,
застосовано міри
адміністративно-економічного впливу
(а.с.11-15). Звернення до відповідача щодо
добровільного врегулювання спору,
результатів реагування на звернення не
принесли.

За положеннями ст. 143 ЦПК для з'ясування
обставин, що мають значення для справи
і потребують спеціальних знань у
галузі науки, мистецтва, техніки,
ремесла тощо, суд призначає експертизу
за заявою осіб, які беруть участь у
справі.

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду від 16.10.2013 року було призначено
судово-медичну експертизу, яку
доручено провести Івано-Франківському
бюро судово-медичних експертиз на
вирішення якої поставлено десять
запитань (а.с.164-165).

Згідно висновку експерта №21 та №22
обласного бюро судово-медичної
експертизи за результатами проведеної
експертизи в період 18.02-12.03.2014 року
(а.с.222-234) встановлено в т.ч., що могло
виникнути захворювання «гострий
гастроентероколіт» в ОСОБА_6 та ОСОБА_5
після споживання торту «Наполеон
Медовий» по типу харчової
токсикоінфекції.

Отже, оцінюючи як доказ висновок
судово-медичної експертизи, суд
погоджується з таким висновком та
вважає його повним та обґрунтованим, що
доводить факт неналежної якості
продукції отриманої позивачем у
відповідача, що спричинило наслідки
погіршення здоров'я дружини позивача
та їх маленького сина, 2009 року
народження. Отже, є
причинно-наслідковий зв'язок між
спожитою купленою позивачем харчовою
продукцією у відповідача та наслідками
споживання такого продукту.

Відповідно до ст. 42 Конституції України
держава захищає права споживачів,
здійснює контроль за якістю і
безпечністю продукції та усіх видів
послуг і робіт, сприяє діяльності
громадських організацій споживачів.
Захист прав споживачів здійснюють
спеціально уповноважений центральний
орган виконавчої влади у сфері захисту
прав споживачів та його територіальні
органи, місцеві державні
адміністрації, органи і установи, що
здійснюють державний
санітарно-епідеміологічний нагляд,
інші державні органи, органи місцевого
самоврядування. Вагоме місце в системі
правових засобів захисту прав
споживачів посідає судовий захист
порушеного права.

Відносини між споживачами товарів,
робіт і послуг та виробниками і
продавцями товарів, виконавцями робіт
і надавачами послуг різних форм
власності регулює Закон України «Про
захист прав споживачів». Зазначеним
Законом встановлено права споживачів,
а також визначено механізм їх захисту
та основи реалізації державної
політики у сфері захисту прав
споживачів. Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 даного
закону споживач - фізична особа, яка
придбаває, замовляє, використовує або
має намір придбати чи замовити
продукцію для особистих потреб,
безпосередньо не пов'язаних з
підприємницькою діяльністю або
виконанням обов'язків найманого
працівника.

Як слідує зі ст..201 ЦК України
особистими немайновими благами, які
охороняються цивільним
законодавством, є в тому числі і
здоров'я людини.

Як слідує зі ст..280 ЦК України якщо
фізичній особі внаслідок порушення її
особистого немайнового права завдано
майнової та (або) моральної шкоди, ця
шкода підлягає відшкодуванню.

Що стосується позовної вимоги про
відшкодування матеріальної шкоди в
сумі 641.91 грн., то дані вимоги є частково
обґрунтованими (а.с.16-17,19), за
виключенням суми 7 грн. - отриманих
банківських послуг при проведенні
банківської операції (а.с.18) та послуги
витрат на таксі на суму 116 грн., що
використовувалось позивачем при
поїздках в лікарню (а.с.20-22), а тому слід
стягнути з відповідача в користь
позивача 518.91 грн. матеріальних збитків.

Підстави та порядок відшкодування
майнової та (або) моральної шкоди, яка
завдана внаслідок порушення особистих
немайнових прав, відшкодовується на
загальних підставах та в порядку, що
передбачені відповідно для моральної
шкоди - в ст. ст. 23, 1167ЦК України.

Як слідує зі ст..1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Згідно з ч.2 ст.23 ЦК України моральна
шкода, зокрема, полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з ушкодженням її
здоров'я чи інших страждання. Згідно з
Постановою Пленуму Верховного Суду
України ( п.3, 9) N 4 від 31.03.95 р. "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" під
моральною шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Моральна шкода може
полягати, зокрема, в моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні нормальних
життєвих зв'язків через неможливість
продовження активного громадського
життя, порушенні стосунків з
оточуючими людьми, при настанні інших
негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної шкоди
одразу оцінюється самим потерпілим та
визначається у позовній заяві.
Остаточне рішення про розмір
компенсації моральної шкоди
приймається судом.

Дана стаття встановлює певні критерії,
які суд має оцінювати при визначенні
розміру моральної шкоди. До таких
критеріїв відносяться: характер
правопорушення; глибина фізичних та
душевних страждань, яка визначається в
залежності від особистих властивостей
психіки потерпілого та характеру
шкоди, яка йому завдана; погіршення
здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації (тут мова йдеться як про
професійну працездатність
потерпілого, так і про інші навички, які
втрачаються внаслідок, наприклад,
заподіяння шкоди здоров'ю); ступінь
вини особи, яка завдала моральної
шкоди, якщо вина є підставою для
відшкодування. Отже суд має брати до
уваги як форму вини завдавача шкоди
(умисел або необережність), так і
наявність вини самого потерпілого;
інші обставини, що мають істотне
значення (тривалість страждань,
істотність вимушених змін у способі
життя потерпілого, можливість усунення
негативних наслідків, які виникла в
результаті посягання на права особи
тощо).

При визначенні розміру відшкодування
моральної шкоди мають враховуватися
вимоги розумності та справедливості.
Отже розмір відшкодування, що
присуджується, не може бути надмірним
та має кореспондувати глибині та силі
страждань, які мав потерпілий у зв'язку
із порушенням його прав, а також
відповідати поведінці завдавача шкоди.

Позивач оцінює спричинену його сім'ї
моральну шкоду по 5000 грн. кожному
(позивачу, його дружині та сину), що
становить загальний розмір шкоди - 15000
грн.

Однак, суд приходить до висновку, що
завдана моральна шкода дитині ОСОБА_6,
інтереси якого представляє батько
ОСОБА_2, сину на час виникнення спірних
правовідносин було тільки 2.5 роки,
важче переноситься страждання як самої
хвороби так і подальшої дієти після
цього, підлягає до стягнення в сумі 3000
грн. Позивачу слід стягнути з
відповідача моральну шкоду в сумі 1000
грн. які завдані за перенесенні
переживання та хвилювання щодо хвороби
дружини та маленької дитини, надання
допомоги їм під час стаціонарного
лікування протягом 6-ти днів,
витрачання часу на відвідування,
закупівлю ліків тощо. Що стосується
позовної вимоги по стягненню моральної
шкоди, завданої дружині, то суд вважає,
що оскільки ОСОБА_5 не є позивачем по
справі та позивач не представляє її
інтереси згідно належної довіреності,
тому в цій частині слід відмовити.

Ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених законом та
ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до ст..212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів в їх сукупності.

На підставі ст. 23, 1167 ЦК України,
Законом України «Про захист прав
споживачів», постановою Пленуму
Верховного Суду України ( п.3, 9) N 4 від
31.03.95 р. "Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" та керуючись ст.ст.10,
60, 208, 209, 212-215, ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фудмережа»,
м.Івано_Франківськ, вул. Коновальця, 221,
, на користь ОСОБА_2,
жителя АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
- НОМЕР_1, матеріальні збитки завдані
реалізацією продукції неналежної
якості в сумі 518 грн. 91 коп. (п'ятсот
вісімнадцять гривень 91 копійка).

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фудмережа»,
м.Івано_Франківськ, вул. Коновальця, 221,
, на користь ОСОБА_2,
жителя АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
- НОМЕР_1, завданої моральної шкоди в
сумі 4000 (чотири тисячі) гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фудмережа»,
м.Івано_Франківськ, вул. Коновальця, 221,
, в спеціальний фонд
Державного бюджету України з
зарахуванням на рахунок 0002,
отримувач коштів УДКСУ в м.
Івано-Франківську Івано-Франківської
обл., код за , банк
отримувача ГУДКС України в
Івано-Франківській області, код банку
отримувача (МФО) 836014, код класифікації
доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ суду
02891693 - 188,20 грн. судового збору

В задоволенні решти заявлених вимог -
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, установлених
статтею 294 ЦПК України, залишається без
розгляду, якщо апеляційний суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Довідка: повний текст рішення
виготовлено 23 травня 2014 року.

Суддя:
Польська
М.В.