Номер провадження 2/243/1209/2014
Номер справи 243/2452/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 10» квітня 2014 року Слов'янський
міськрайонний суд Донецької області в
складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.,

при секретарі - Нікіфоровій В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі №19 Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Слов»янської
міської Ради Донецької області про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до
Слов»янського міськрайонного суду
Донецької області з позовною заявою до
ОСОБА_3, Слов»янської міської Ради
Донецької області про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом, обгрунтувавши свої позовні
вимоги тим, що на підставі Свідоцтва
про право на спадщину за законом від 25
листопада 2013 року, виданого Причепою
В.Р. державним нотаріусом Першої
Слов'янської державної нотаріальної
контори, кожен із них є власником 4/12
часток житлового будинку АДРЕСА_1. Дану
спадщину вони отримали після смерті
свого діда ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказане майно (8/12 часток будинку)
належало їх діду на підставі Свідоцтв
про право власності (1/2 частка) та про
право на спадщину (1/6 частка), виданих
Першою Слов'янською державною
нотаріальною конторою після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 його дружини, їх баби
ОСОБА_6, якій вказаний будинок належав
на підставі Свідоцтва про право
власності на житловий будинок,
виданого Виконавчим комітетом
Слов'янської міської ради 26 жовтня 1998
року.

Після смерті їх баби ОСОБА_6,
відкрилася спадщина, яка складалася із
? частки житлового будинку АДРЕСА_1.

Спадкоємцями за законом першої
черги були пережилий чоловік, їх дід -
ОСОБА_5, їх батько, син померлої - ОСОБА_7
та мати померлої, їх прабаба - ОСОБА_8,
які спадщину прийняли відповідно до ст.
549 ЦК України (1963 р.) т.я. постійно
проживали та були зареєстровані у
спадковому будинку на день смерті
спадкодавця.

Їх дід ОСОБА_5, після смерті своєї
дружини, їх баби отримав 19 листопада 1998
року Свідоцтво про право на спадщину на
1/6 частку будинку АДРЕСА_1.

Їх батько - ОСОБА_7 та їх прабаба -
ОСОБА_8 Свідоцтво про право на спадщину
не отримали.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла їх прабаба
ОСОБА_8, яка на день своєї смерті
проживала та була зареєстрована в
будинку АДРЕСА_1.

Після її смерті залишилося спадкове
майно: 1/3 частка майнового права, а саме
1/6 частка будинку АДРЕСА_1, яку вона
прийняла після смерті померлої дочки,
їх баби - ОСОБА_6, але не оформивши своїх
спадкових прав, померла.

Спадкоємцем за законом першої черги
є онук по праву представлення, їх
батько - ОСОБА_7, мати якого ОСОБА_6
померла до відкриття спадщини. Він
прийняв спадщину фактично, відповідно
до ст. 549 ЦК України (ЦК УРСР в редакції
1963 р.), т.я. проживав в цьому будинку, але
не оформив своїх спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер їх батько ОСОБА_7,
який на день своєї смерті проживав та
був зареєстрований АДРЕСА_1.

Після його смерті залишилося
спадкове майно: 1/3 частка майнового
права, а саме 1/6 частка будинку АДРЕСА_1,
яку він прийняв після померлої матері
ОСОБА_6, але не оформив своїх спадкових
прав, помер та 1/3 частка майнового
права, а саме 1/6 частка будинку АДРЕСА_1,
яку він прийняв після смерті бабки
ОСОБА_8, але не оформив своїх спадкових
прав помер.

Після смерті ОСОБА_7 спадкоємцями за
законом першої черги до майна
померлого є: його батько ОСОБА_5 на 1/3
частку майнового права, а саме на 1/9
частки житлового будинку, ми, його діти,
кожен із них на 1/3 частку майнового
права, а саме на 1/9 частки житлового
будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх дід ОСОБА_5,
після смерті якого кожен із них отримав
Свідоцтво про право на спадщину на 4/12
частки будинку АДРЕСА_1.

Тобто в теперішній час оформлена
спадщина на 8/12 часток будинку АДРЕСА_1,
що підтверджує витяг з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
від 18 березня 2014 року.

Частка в розмірі 4/12, яка відкрилася
після смерті їх батька ОСОБА_7 є
неоформленою, т.я. їх батько за життя не
оформив своє право після смерті матері
ОСОБА_6 (1/6 частка) та своєї бабки ОСОБА_8
(1/6 частка).

Постановою державного нотаріуса
Першої Слов'янської нотаріальної
контори від 12 березня 2013 року нам було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на 2/6
частки житлового будинку АДРЕСА_1 у
зв'язку із викладеними обставинами, а
також у зв'язку із тим, що на думку
нотаріуса дружина померлого, їх мати -
ОСОБА_3 також має право на ? частку
майнового права, а саме на 2/24 частки
житлового будинку. Однак в своїй
постанові нотаріус вказав, що вона не
надала доказів, які б підтверджували
факт шлюбних відносин із спадкодавцем
ОСОБА_7, а також не вчинила жодної дій
для оформлення права на спадщину. Однак
їм, як синам спадкодавця достовірно
відомо, що ще за життя їхній батько та
їхня мати розірвали шлюб, тобто на день
смерті їх батька вони не були
подружжям, у зв'язку із чим
відповідачка не є спадкоємницею,
відповідно до вимог ЦК УРСР (в редакції
1963 року). Також, вона хоч і була
зареєстрована їх дідом ОСОБА_5 в
будинку із спадкодавцем на день його
смерті, однак фактично в ньому не
мешкала, а мешкала за адресою: АДРЕСА_2
зі своїм майбутнім чоловіком. Тобто
вона не може також вважатися особою,
яка відповідно до ст. 549 ЦК УРСР
прийняла спадщину.

Даний факт може підтвердити
відповідачка, а також свідки список
яких вони нададуть до судового
засідання.

Згідно до Свідоцтва про право на
спадщину за законом вартість
спадкового майна, тобто спірного
будинку складає 47199,00 грн, тобто 2/6
частки на які вони просять визнати
право власності складає 15733 грн.

Просять суд визнати за ОСОБА_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1, право
власності на 2/12 частки житлового
будинку АДРЕСА_1, який складається із
житлового будинку «А-1» загальною
площею 63,7 кв.м., житловою 36,0 кв.м.,
літньої кухні - сараю «Б», літнього душу
«Д», вбиральні «Т» ? частки колодязя № 1,
огорожі № 2.

Визнати за ОСОБА_2, реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_2, право власності на 2/12
частку житлового будинку АДРЕСА_1, який
складається із житлового будинку «А-1»
загальною площею 63,7 кв. м., житловою 36,0
кв. м., літньої кухні - сараю «Б»,
літнього душу «Д», вбиральні «Т» ?
частки колодязя №1, огорожі № 2.

Позивач ОСОБА_1 до судового
засідання не з»явився, хоча належним
чином був повідомлений про дату, час та
місце розгляду справи. 10 квітня 2014 року
від позивача надійшла до суду Заява, в
якій він просить суд розглянути справу
без його участі та задовольнити
позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_2 до судового засідання
не з»явився, хоча належним чином був
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи. 10 квітня 2014 року від
позивача надійшла до суду Заява, в якій
він просить суд розглянути справу без
його участі та задовольнити позовні
вимоги.

Відповідач - ОСОБА_3 до судового
засідання не з»явилася, хоча належним
чином була повідомлена про дату, час та
місце розгляду справи. 10 квітня 2014 року
від ОСОБА_3 надійшла до суду Заява, в
якій вона просить суд розглянути
справу без її участі та задовольнити
позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Представник відповідача -
Слов»янської міської Ради Донецької
області до судового засідання не
з"явився, хоча належним чином був
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду справи. 03 квітня 2014
року направив до суду заяву, в якій
просить суд розглянути справу без
участі представника Слов»янської
міської Ради Донецької області та
постановити рішення на підставі
доказів, що є в матеріалах справи.( а.с.
33).

Суд, розглянувши подані заявником
документи та матеріали, всебічно і
повно з"ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються
заявлені вимоги, об"єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення справи по
суті, приходить до висновку, що
заявлені позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2
до ОСОБА_3, Слов»янської міської Ради
Донецької області про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом підлягають задоволенню
повністю з огляду на їх законність та
обґрунтованість.

Згідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

У п. 3.1Листа Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16
травня 2013 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ про
спадкування» вказано, що «Право
власності спадкоємця на спадкове майно
підлягає захисту в судовому порядку
шляхом його визнання у разі, якщо таке
право оспорюється або не визнається
іншою особою ( ст. 392 ЦК України).

Як встановлено в судовому засіданні,
на підставі Свідоцтва про право на
спадщину за законом від 25 листопада 2013
року, виданого Причепою В.Р. державним
нотаріусом Першої Слов'янської
державної нотаріальної контори, кожен-
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власником 4/12 часток
житлового будинку АДРЕСА_1. Дану
спадщину вони отримали після смерті
свого діда ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 8-13).

Вказане майно (8/12 часток будинку)
належало діду позивачів на підставі
Свідоцтв про право власності (1/2 частка)
та про право на спадщину (1/6 частка),
виданих Першою Слов'янською державною
нотаріальною конторою після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 його дружини, баби
позивачів - ОСОБА_6, якій вказаний
будинок належав на підставі Свідоцтва
про право власності на житловий
будинок, виданого Виконавчим комітетом
Слов'янської міської ради 26 жовтня 1998
року ( а.с. 16).

Після смерті баби позивачів -
ОСОБА_6, відкрилася спадщина, яка
складалася із ? частки житлового
будинку АДРЕСА_1.

Спадкоємцями за законом першої
черги були пережилий чоловік, дід
позивачів - ОСОБА_5, батько позивачів,
син померлої - ОСОБА_7 та мати померлої,
прабаба позивачів - ОСОБА_8, які
спадщину прийняли відповідно до ст. 549
ЦК України (1963 р.) т.я. постійно
проживали та були зареєстровані у
спадковому будинку на день смерті
спадкодавця.

Дід позивачів- ОСОБА_5, після смерті
своєї дружини, баби позивачів отримав
19 листопада 1998 року Свідоцтво про право
на спадщину на 1/6 частку будинку
АДРЕСА_1 ( а.с. 19).

Батько позивачів - ОСОБА_7 та їх
прабаба - ОСОБА_8 Свідоцтво про право на
спадщину не отримали.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла прабаба
позивачів- ОСОБА_8, яка на день своєї
смерті проживала та була зареєстрована
в будинку АДРЕСА_1 ( а.с.20).

Після смерті ОСОБА_8 залишилося
спадкове майно: 1/3 частка майнового
права, а саме 1/6 частка будинку АДРЕСА_1,
яку вона прийняла після смерті
померлої дочки, баби позивачів -
ОСОБА_6, але не оформивши своїх
спадкових прав, померла.

Спадкоємцем за законом першої черги
є онук по праву представлення, батько
позивачів - ОСОБА_7, мати якого ОСОБА_6
померла до відкриття спадщини. Їх
батько прийняв спадщину фактично,
відповідно до ст. 549 ЦК України (ЦК УРСР
в редакції 1963 р.), т.я. проживав в цьому
будинку, але не оформив своїх спадкових
прав.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер їх батько ОСОБА_7,
який на день своєї смерті проживав та
був зареєстрований АДРЕСА_1.

Після його смерті залишилося
спадкове майно: 1/3 частка майнового
права, а саме 1/6 частка будинку АДРЕСА_1,
яку він прийняв після померлої матері
ОСОБА_6, але не оформив своїх спадкових
прав, помер та 1/3 частка майнового
права, а саме 1/6 частка будинку АДРЕСА_1,
яку він прийняв після смерті бабки
ОСОБА_8, але не оформив своїх спадкових
прав помер.

Після смерті ОСОБА_7 спадкоємцями за
законом першої черги до майна
померлого є: його батько ОСОБА_5 на 1/3
частку майнового права, а саме на 1/9
частки житлового будинку, ми, його діти,
кожен із них на 1/3 частку майнового
права, а саме на 1/9 частки житлового
будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх дід ОСОБА_5,
після смерті якого кожен із них отримав
Свідоцтво про право на спадщину на 4/12
частки будинку АДРЕСА_1.

Тобто в теперішній час оформлена
спадщина на 8/12 часток будинку АДРЕСА_1,
що підтверджує витяг з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
від 18 березня 2014 року.

Частка в розмірі 4/12, яка відкрилася
після смерті їх батька ОСОБА_7 є
неоформленою, т.я. їх батько за життя не
оформив своє право після смерті матері
ОСОБА_6 (1/6 частка) та своєї бабки ОСОБА_8
(1/6 частка).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 30 травня
2008 року «Про судову практику у справах
про спадкування» свідоцтво про право
на спадщину видається за письмовою
заявою спадкоємців, які прийняли
спадщину в порядку, встановленому
цивільним законодавством. За наявності
умов для одержання в нотаріальній
конторі свідоцтва про право на
спадщину вимоги про визнання права на
спадщину судовому розгляду не
підлягають. У разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Згідно до Листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування»

п.1 «Слід звернути увагу на наявність у
матеріалах справи обгрунтованої
постанови про відмову нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії, зокрема,
відмови у видачі Свідоцтва про право на
спадщину».

Главою 86 ЦК України, а також
спеціальним законодавством, зокрема
Законом України «Про нотаріат»,
підзаконними нормативними актами,
визначено нотаріальний порядок
оформлення права на спадщину, що
відповідає встановленій
законодавством сукупності функцій,
притаманній юрисдикційній діяльності
судів та нотаріусів. Це знайшло також
підтвердження у п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року №7 «Про судову практику в справах
про спадкування».

У встановлений законом строк ОСОБА_1
та ОСОБА_2 звернулися до Першої
Слов»янської Державної нотаріальної
контори Донецької області з заявою про
прийняття спадщини за законом після
смерті свого батька- ОСОБА_7, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Постановою державного нотаріуса
Першої Слов'янської нотаріальної
контори від 12 березня 2013 року ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 було відмовлено у видачі
Свідоцтва про право на спадщину за
законом на 2/6 частки житлового будинку
АДРЕСА_1 у зв'язку із викладеними
обставинами, а також у зв'язку із тим, що
на думку нотаріуса дружина померлого,
їх мати - ОСОБА_3 також має право на ?
частку майнового права, а саме на 2/24
частки житлового будинку. Однак в своїй
постанові нотаріус вказав, що вона не
надала доказів, які б підтверджували
факт шлюбних відносин із спадкодавцем
ОСОБА_7, а також не вчинила жодної дій
для оформлення права на спадщину ( а.с.
14-15).

Однак, як встановлено в судовому
засіданні що ще за життя батько
позивачів- ОСОБА_7 та їхня мати- ОСОБА_3
розірвали шлюб, тобто на день смерті їх
батька вони не були подружжям, у зв'язку
із чим відповідачка не є спадкоємницею,
відповідно до вимог ЦК УРСР (в редакції
1963 року). Також, хоч ОСОБА_3 і була
зареєстрована дідом позивачів- ОСОБА_5
в будинку АДРЕСА_1 із спадкодавцем на
день його смерті, однак фактично в
ньому не мешкала, а мешкала за адресою:
АДРЕСА_2 зі своїм майбутнім чоловіком.
Тобто вона не може також вважатися
особою, яка відповідно до ст. 549 ЦК УРСР
прийняла спадщину.

Вказані обставини сторонами не
заперечувалися.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов»язків ( спадщини) від фізичної
особи, яка померла ( спадкодавця) до
інших осіб ( спадкоємців).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов»язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України
місцем відкриття спадщини являється
останнє місце проживання спадкодавця.

Стаття 1268 ЦК України встановлює, що
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Не допускається прийняття
спадщини з умовою чи із застереженням.
Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

У відповідності до п.2 Листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ» № 24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року
«Про практику застосування судами
законодавства під час розгляду
цивільних справ про захист права
власності та інших речових прав» «
Момент виникнення права власності на
річ ( майно) визначається законом.

Згідно вимог ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов»язків ( спадщини) від спадкодавця
до спадкоємців, до складу спадщини
входять всі права та обов»язки, що
належали спадкодавцю на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Стаття 1223 ч.3 ЦК України передбачає,
що « Право на спадкування виникає у
день відкриття спадщини».

У відповідності до ст. 1220 ЦК України:

ч.1 « Спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою».

ч.2 « Часом відкриття спадщини є день
смерті особи або день, з якого вона
оголошується померлою».

Згідно до ст. 1218 ЦК України « До
складу спадщини входять усі права та
обов»язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.»

Умовою для переходу в порядку
спадкування права власності на об»єкти
нерухомості, в тому числі житловий
будинок, інші споруди, земельну ділянку
є набуття спадкодавцем зазначеного
права у встановленому законодавством
України порядку.

Частка домоволодіння АДРЕСА_1 в
розмірі 4/12, яка відкрилася після смерті
батька позивачів - ОСОБА_7 є
неоформленою, т.я. їх батько за життя не
оформив своє право після смерті матері
ОСОБА_6 (1/6 частка) та своєї бабки ОСОБА_8
(1/6 частка).

У відповідності до ст. 392 ЦК України «
Право власності спадкоємця на спадкове
майно підлягає захисту в судовому
порядку шляхом його визнання у разі,
якщо таке право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у разі
втрати ним документа, який посвідчує
право власності».

Тому суд вважає можливим визнати за
ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1, право
власності на 2/12 частки житлового
будинку АДРЕСА_1, який складається із
житлового будинку «А-1» загальною
площею 63,7 кв.м., житловою 36,0 кв.м.,
літньої кухні - сараю «Б», літнього душу
«Д», вбиральні «Т» ? частки колодязя № 1,
огорожі № 2. в порядку спадкування за
законом після ОСОБА_7, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_2, реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_2, право власності на 2/12
частку житлового будинку АДРЕСА_1, який
складається із житлового будинку «А-1»
загальною площею 63,7 кв. м., житловою 36,0
кв. м., літньої кухні - сараю «Б»,
літнього душу «Д», вбиральні «Т» ?
частки колодязя №1, огорожі № 2 в
порядку спадкування за законом після
ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.3,10,60, 209, 212,213,214,215 ЦПК України,
ст.ст. 549 ЦК УРСР ( 1963 року) ст.ст.
15,16,25,328,1216,1222,1225,1268 Цивільного Кодексу
України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня
2008 року №7 „ Про судову практику у
справах про спадкування", Листом Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування», суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, Слов»янської міської Ради
Донецької області про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_1, право власності на 2/12
частки житлового будинку АДРЕСА_1, який
складається із житлового будинку «А-1»
загальною площею 63,7 кв.м., житловою 36,0
кв.м., літньої кухні - сараю «Б»,
літнього душу «Д», вбиральні «Т» ?
частки колодязя № 1, огорожі № 2. в
порядку спадкування за законом після
ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_2, реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_2, право власності на 2/12
частку житлового будинку АДРЕСА_1, який
складається із житлового будинку «А-1»
загальною площею 63,7 кв. м., житловою 36,0
кв. м., літньої кухні - сараю «Б»,
літнього душу «Д», вбиральні «Т» ?
частки колодязя №1, огорожі № 2 в
порядку спадкування за законом після
ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення може бути оскаржено в судову
палату по цивільним справам
Апеляційного суду Донецької області
через Слов'янський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а для осіб які брали
участь у справі , але не були присутні
у судовому засідання під час
проголошення судового рішення ,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення постановлено і підписано в
нарадчий кімнаті в одному примірнику.

Головуючий:

Суддя Слов"янського міськрайонного
суду
Т.А.Хаустова.