Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 квітня 2014 року
м. Ужгород

Судова колегія судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого -
Власова С.0.,

суддів -Дроботі
В.В., Бисаги Т.Ю.,

при секретарі
-Свіда Г.С.,

з участю: представника
позивача ОСОБА_1-ОСОБА_2,

представника
відповідача-Римар А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Авто
Просто», від імені якого діє Нагорний
Андрій Євгенович, на рішення
Свалявського районного суду від 21
жовтня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ТзОВ «Авто-Просто» про
стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2013 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ТзОВ
«Авто Просто», в якому зазначав, що
12.06.2010 року між сторонами було укладено
письмову угоду №0322146, предметом якої є
надання учаснику послуг системи
«АвтоТак», спрямованих на придбання
автомобіля. З цього часу позивачем
щомісячно вносилися кошти на рахунок
ТзОВ «Авто Просто» по квитанціях і у
визначених сумах, однак на протязі
наступного року ОСОБА_1 автомобіль так
і не отримав. 07.12.2001 року позивач у
письмовій формі повідомив відповідача,
що не в змозі надалі виконувати
зобов»язання за угодою у зв»язку з
важким матеріальним становищем та
інвалідністю, а тому бажає розірвати
угоду в односторонньому порядку. 08.02.2012
року ОСОБА_1 отримав відповідь, згідно
якої угоду №0322146 розірвано і
найближчим часом йому буде виплачено
суму, яка підлягає поверненню-7692,21 грн.
Але станом на день звернення до суду
відповідач не повернув зазначену суму
позивачеві. З цих підстав просив суд
визнати дії ТзОВ «Авто Просто» щодо
невиплати ОСОБА_1 різниці коштів
внесених ним платежів незаконними та
стягнути з відповідача на його користь
суму коштів, що підлягає поверненню у
розмірі 7692,21 грн.

Рішенням Свалявського районного
суду від 21.10.2013 року позов задоволено
частково.

Стягнуто з ТзОВ «Авто Просто» на
користь ОСОБА_1 7692,21 грн. сплачених за
угодою №0322146 від 12.06.2010 року та 229,40 грн.
судового збору.

Не погодившись із рішення суду
ТзОВ «Авто - Просто», від імені якого
діє Нагорний А.Є., подало апеляційну
скаргу, згідно якої при ухваленні
рішення судом грубо порушено норми
матеріального та процесуального права,
не повно встановлено обставини, що
мають значення для справи та висновки
суду не відповідають обставинам
справи. При цьому посилається на
черговість повернення внесків,
оскільки відповідач має повернути
кошти ще 8 учасникам, які розірвали
угоду раніше як ОСОБА_1 Крім того,
зазначає, що суд першої інстанції як на
підставу задоволення позовних вимог
безпідставно послався на ст.19 Закону
України «Про захист прав споживачів»
щодо заборони нечесної
підприємницької діяльності та
пірамідальних схем, хоча діяльність
ТзОВ «Авто Просто» щодо укладення
відповідних угод вже була предметом
розгляду судів різних інстанції і
постановою ВСУ від 11.09.2013 року та
ухвалою ВССУ від 28.11.2012 року висновки
судів щодо здійснення відповідачем
забороненої законом діяльності були
спростовані. З цих підстав просить
рішення суду від 21.10.2013 року скасувати
та ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовити.

У судовому засіданні представник
позивача доводи апеляційної скарги не
визнав, просив суд її відхилити,
рішення суду залишити без змін.

Представник відповідача у судовому
засіданні апеляційну скаргу підтримав,
просив суд її задовольнити,
посилаючись на обставини, викладені в
ній.

Судова колегія, заслухавши
доповідь судді - доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи й обговоривши доводи
апеляційної скарги вважає, що
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволенню з наступних
підстав.

Встановлено, що 12.06.2010 року між
ТзОВ «Авто Просто» в особі
продавця-консультанта ОСОБА_5 та ОСОБА_1
було укладено письмову угоду №0322146,
предметом якої є надання послуг
системи АвтоТак, спрямованих на
придбання автомобіля. Цією угодою ТзОВ
«Авто Просто» гарантувало учаснику
системи, вданому випадку позивачу, що
він одержить право на отримання
автомобіля за умови, що учасник системи
виконає всі зобов»язання, які
випливають з цією угоди (а.с.3-6).

Частиною 1 ст.626 ЦК України
передбачено, що Договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов»язків.

Таким чином, дані правовідносини
регулюються Розділом ІІ ЦК України
«Загальні положення про договір».

Передбачені Угодою Умови
дозволяють учаснику сплачувати ціну
автомобіля невеликими щомісячними
внесками, які названі в Угоді «Чисті
внески» або «Внесок в оплату товару».

Згідно з п.2.6 ст.2 додатку №2 до
Угоди чисті внески, сплачені учасником
у встановлені строки та відповідно до
поточної ціни автомобіля, дійсної на
момент сплати, зараховуються як
відсоток від вартості автомобіля, що в
свою чергу є оплатою за
товар-автомобіль.

Позивач ОСОБА_1 до 07.12.2011 року
належним чином виконував всі умови
угоди, зокрема, сплачував відповідні
внески, що не заперечувалося стороною
відповідача в ході розгляду справи.

07.12.2011 року позивач звернувся до
ТзОВ «Авто Просто» з письмовою заявою
про розірвання Угоди №0322146 від 12.06.2010
року в односторонньому порядку,
мотивуючи таку важким матеріальним
становищем та інвалідністю, що
призвело до неможливості надалі
виконувати умови угоди (а.с.7).

Відповідно до ч.1 ст.651 ЦК України
зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Частина 2 цієї ж статті встановлює,
що у разі односторонньої відмови від
договору у повному обсязі або частково,
якщо право на таку відмову встановлено
договором або законом, договір є
відповідно розірваним або зміненим.

Статтею 4 Угоди визначено право
учасника на розірвання угоди до
моменту отримання автомобіля.

Згідно Додатку 2 до Угоди ст.13
учасник, який ще не отримав автомобіль,
має право розірвати Угоду за власним
бажанням, про що має повідомити «Авто
Просто» у письмовій формі.

Таким чином, ОСОБА_1 мав всі
законні підстави та скористався своїм
правом розірвання угоди в
односторонньому порядку.

При цьому п.13.3 ст.13 Додатку 2 до
Угоди встановлено, що сума чистих
внесків, що підлягає поверненню,
розраховується відповідно до Поточної
ціни автомобіля, дійсної в місяці, коли
такий Учасник повідомив «Авто Просто»
про розірвання Угоди, за вирахуванням
відступного за відмову від Угоди в
розмірі 2 цілих чистих внесків.

На письмову заяву ОСОБА_1 про
розірвання Угоди в односторонньому
порядку, керівником відділу ТзОВ «Авто
Просто» було надано відповідь про
розірвання угоди №322146. При цьому
позивачу роз»яснено, що у зв»язку з
отриманням ним інвалідності до
підписання Угоди його посилання на
положення ст.13 п.13.4.1 Додатку №2 до Угоди
не можуть бути враховані відповідачем,
а від так поверненню підлягають чисті
внески, розраховані у відповідності до
положень ст.13 п.13.3 Додатку 2 до Угоди і
за вирахуванням відступного, сума
коштів, що підлягає поверненню,
становить 7692,21 грн., однак такі будуть
повернуті згідно пріоритетів,
викладених у п.13.4 та п.13.5 ст.13 Додатку №2
до Угоди (а.с.8).

Пунктом 13.4.1 та 13.5 Додатку №2 до
Угоди визначено, що в першу чергу
повертаються кошти учаснику, який
розірвав Угоду з причин отримання ним
інвалідності або смерті свого
подружжя, або набуття Учасником
статусу безробітного і т.п.

Суд апеляційної інстанції
констатує, що під дану категорію осіб
ОСОБА_1 не підпадає, тоді згідно п.13.5
зазначеного Додатку до Угоди, якщо у
Фонді для повернення коштів
залишається сума коштів, якої не
вистачає для повернення у повному
розмірі Учаснику (на що посилається
сторона апелянта), який розірвав Угоду
або з яким угоду розірвано Авто Просто,
і який є наступним відповідно до
порядку пріоритетів, то Авто Просто
повертає йому ці кошти частково за
рахунок наявних коштів Фонду для
повернення коштів, а решту-за рахунок
наступних надходжень коштів до Фонду
для повернення коштів.

Однак, статтею 60 ЦПК України
встановлено, що кожна сторона
зобов»язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Частиною 3 цієї ж статті
передбачено, що доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі у щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Так, в ході розгляду справи
встановлено та не заперечувалося
стороною відповідача про законність
розірвання ОСОБА_1 Угоди в
односторонньому порядку, наслідком
чого є повернення останньому суми
коштів у розмірі 7692,21 грн.

Однак, визнаючи право ОСОБА_1 та
свій обов»язок щодо повернення йому
вказаної суми коштів , ТзОВ «Авто
Просто» свої дії з неповернення такого
протягом тривалого часу: з 07.12.2011 року
до дня розгляду справи у суді (понад 2
роки) , мотивувало наявністю черги щодо
виплати таких внесків (що складається
з осіб, які звернулися раніше позивача
щодо повернення коштів), при цьому
жодного доказу на підтвердження даного
факту стороною відповідача надано не
було, не здобуто таких доказів і судом
в ході розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів констатує, що суд першої
інстанції вірно дійшов висновку щодо
необхідності стягнення з ТзОВ « Авто
Просто» на користь ОСОБА_1 суми коштів
у розмірі 7692,21 грн., оскільки таке право
позивача є доведеним дослідженими у
судовому засіданні доказами,
відповідає нормам матеріального права
та не заперечувалося стороною
відповідача; наявність осіб, яким
необхідно повернути аналогічні внески,
і які передують в черзі ОСОБА_1, що
призводить до затягування йому
виплати, стороною позивача належними
доказами доведена не була.

Разом з тим, суд першої інстанції
в мотивувальній частині рішення від
21.10.2013 року послався на ст.19 Закону
України «Про захист прав споживачів»
щодо заборони нечесної
підприємницької діяльності та
пірамідальних схем, що в даному випадку
є неправильним застосуванням норм
матеріального права, виходячи з
наступного.

Постановою Верховного Суду
України від 11.09.2013 року про перегляд
ухвали ВССУ від 28.12.2012 року у справі «за
позовом ОСОБА_4 до ТзОВ «Авто Просто»
про визнання угоди недійсною,
відшкодування майнової та моральної
шкоди» при дослідженні діяльності ТзОВ
«Авто Просто» і застосування до такої
норм закону встановив, що діяльність
ТзОВ «Авто Просто» за Угодою сторін
суперечить змісту п.7 ч.3 ст.19 Закону
України «Про захист прав споживачів» у
зв»язку з відсутністю головних ознак
«Пірамідальної схеми».

Частина 2 ст.308 ЦПК України: не
може бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

За таких обставин, резолютивна
частина рішення суду від 21.10.2013 року
підлягає залишенню без змін, при цьому
колегія суддів змінює мотивувальну
частину даного рішення, виключаючи з
неї посилання суду першої інстанції
на ст.19 Закону України «Про захист прав
споживачів».

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.304, п.3 ч.1 ст.307, 309, 313, 316,
315, 317, 319 ЦПК України судова колегія
судової палати ,-

Р І Ш И Л
А :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Авто -
Просто», від імені якого діє Нагорний
Андрій Євгенович -задовольнити
частково.

Рішення Свалявського районного
суду від 21 жовтня 2013 року змінити в
частині мотивації з підстав,
викладених у мотивувальній частині
даного рішення, а резолютивну частину
рішення Свалявського районного суду
від 21 жовтня 2013 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді :