АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 676/7338/13-ц
Провадження № 22-ц/792/1181/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючої - судді
Варвус Ю.Д.,

суддів: Заїки
В.М., Пастощука М.М.,

при секретарі: Кошельнику В.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду Хмельницької області від 28
березня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія
суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2, звертаючись в суд із зазначеним
позовом вказував, що на початку вересня
2012 року між ним та відповідачами була
досягнута домовленість про продаж
належної їм квартири АДРЕСА_1. 11 вересня
2012 року ним в якості авансу передано 12000
грн., про що ОСОБА_1 власноручно
написала розписку. Домовились, що після
оформлення відповідачами всіх
необхідних документів буде укладено
нотаріально посвідчений договір
купівлі-продажу квартири і проведено
повний розрахунок за квартиру. Однак,
договір купівлі-продажу квартири з ним
укладено не було, квартира була продана
іншій особі. В зв'язку з викладеним,
просив стягнути з ОСОБА_1 і ОСОБА_3 на
його користь 12000 грн. авансу та витрати
по сплаті судового збору.

Рішенням Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 28 березня 2014
року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
суму авансу в розмірі 12000 грн. та 229 грн.
40 коп. у відшкодування витрат по сплаті
судового збору.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про стягнення суми авансу відмовлено.

________________________________________________________________________
_____________________

Головуючий у першій інстанції: Швець
О.Д.
Категорія: 19,27

Доповідач: Варвус Ю.Д.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не
погоджується з рішенням суду в частині
стягнення з неї суми авансу, просить в
цій частині рішення змінити та
відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2,
посилаючись на неправильність
застосування норм матеріального та
процесуального права. Поза увагою суду
залишилася та обставина, що договір
купівлі-продажу квартири не був
укладений з вини позивача, тому саме у
неї виникло право на застосування
правових наслідків порушення
зобов'язання, забезпеченого завдатком,
тобто завдаток в сумі 12000 грн. не
підлягає поверненню позивачу.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено і сторони не
заперечують, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
існувала домовленість щодо придбання
останнім квартири АДРЕСА_1, що належала
на праві власності ОСОБА_1 Як
убачається з розписки ОСОБА_1 від 11
вересня 2012 року сторони дійшли до згоди
щодо купівлі-продажу означеної
квартири і позивач на підтвердження
виконання зобов'язання та в рахунок
вартості квартири передав
відповідачці 12000 грн.

Відповідно до ст.ст. 209-210 ЦК України та
ст.ст. 640, 657 ЦК України договір
купівлі-продажу житлового будинку
(квартири) укладається у письмовій
формі і підлягає нотаріальному
посвідченню та державній реєстрації.

Згідно з ч.1 ст.570 ЦК України завдатком є
грошова сума або рухоме майно, що
видається кредиторові боржником у
рахунок належних з нього за договором
платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання.

Частина 2 ст.570 ЦК України встановлює
презумпцію авансу, якщо в правочині не
визначено, що така сума є завдатком.

Зазначену розписку від 11 вересня 2012
року суд першої інстанції обґрунтовано
не визнав попереднім договором сторін
про виплату завдатку, оскільки за ч.1 ст.
635 ЦК України попередній договір
укладається у формі, встановленій для
основного договору, тобто при
купівлі-продажу нерухомого майна це
письмова форма, яка потребує
нотаріального посвідчення та
державної реєстрації.

Оскільки сторони порушили вимоги щодо
форми правочину, він не є укладеним,
тому сума, сплачена на забезпечення
виконання майбутнього зобов'язання
правомірно визнана авансом.

Судом також встановлено, що
відповідачка 14 квітня 2013 року продала
належну їй квартиру АДРЕСА_1, уклавши
договір купівлі-продажу з ОСОБА_5

Так як зобов'язання купівлі-продажу між
сторонами не виникло, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що сума внесеного авансу 12000
грн. підлягає стягненню з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2

В частині відмови в задоволенні позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми
авансу рішення суду першої інстанції
не оскаржується, тому в силу ст.303 ЦПК
України апеляційною інстанцією не
переглядається.

Доводи апеляційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення не дають підстав
для висновку, що судом при розгляді
справи були допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
тому колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України
колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 28 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
Ю.Д. Варвус