У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"20" травня 2014 р. суддя Дніпровського
районного суду м. Києва Катющенко В.П.
перевіривши виконання вимог ст.ст. 119, 120
Цивільного процесуального кодексу
України за позовною заявою ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Житлово-будівельного
кооперативу «АВТОМАТ-1» про визнання
об'єктом права спільної сумісної
власності майна набутого за час шлюбу,
про визнання права власності на частку
в спільному нерухомому майні, про
визнання права власності на нерухоме
майно в порядку спадкування за законом,
-

В С Т А Н О В И В :

16 травня 2014 року до Дніпровського
районного суду м. Києва надійшов позов
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Житлово-будівельного
кооперативу «АВТОМАТ-1» про визнання
об'єктом права спільної сумісної
власності майна набутого за час шлюбу,
про визнання права власності на частку
в спільному нерухомому майні, про
визнання права власності на нерухоме
майно в порядку спадкування за законом.

19 травня 2014 року вказану позовну заяву
було передано в провадження судді
Катющенко В.П. в порядку визначеному ст.
11-1, ч.1 ст. 118 Цивільного процесуального
кодексу України.

Відповідно до статті 1 Цивільного
процесуального кодексу України,
завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільний справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Відповідно до п.п. 2, 3, 5, 6 ч.2 ст. 119
Цивільного процесуального кодексу
України, в позовній заяві повинні бути
зазначені: ім'я (найменування) позивача
і відповідача, а також ім'я
представника позивача, якщо позовна
заява подається представником, їх
місце проживання (перебування) або
місцезнаходження, поштовий індекс,
номери засобів зв'язку, якщо такі
відомі; зміст позовних вимог; виклад
обставин, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги; зазначені докази, що
підтверджують кожну обставину, якою
позивач обґрунтовує свої вимоги,
наявність підстав для звільнення від
доказування. Відповідно до частини
четвертою цієї ж статті, позовна заява
повинна відповідати іншим вимогам,
встановленим законом.

Як вбачається з позовних вимог,
позивачі просять суд: визнати за ОСОБА_1
право власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_2 право
власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог,
позивачі посилаються на те, що в період
шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі
ордеру № 052992 серія Ж від 04 листопада 1985
року на сім'ю з двох осіб була надана
двокімнатна кооперативна квартира
АДРЕСА_1. В подальшому, шлюб між даними
особами було розірвано. ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3 помер. За життя, ОСОБА_3, як член
ЖБК не зареєстрував виникле право
власності на кооперативну квартиру в
установленому законом порядку,
реєстраційне посвідчення на квартиру
не отримав, внаслідок чого позиач
ОСОБА_1 вимушена в судовому порядку
визнавати право власності на частку в
спільному майні, набутому в шлюбі.
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина, єдиним спадкоємцем за
законом є син померлого - ОСОБА_2 Інших
спадкоємців немає. Позивачу ОСОБА_2
було відмовлено у видач свідоцтва про
право на спадщину, оскільки не було
подано оригіналу правовстановлюючого
докумену.

З огляду на вищевикладене, з поданої
позовної заяви вбачається, що
позивачами заявлені вимоги не лише про
визнання права власності на частину
квартири в порядку поділу майна між
подружжям, а й про визнання права
власності на частину квартири в
порядку спадкування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 32 Цивільного
процесуального кодексу України позов
може бути пред'явлений спільно
кількома позивачами або до кількох
відповідачів. Кожен із позивачів або
відповідачів щодо другої сторони діє в
цивільному процесі самостійно.

Участь у справі кількох позивачів і
(або) відповідачів (процесуальна
співучасть) допускається, якщо:
предметом спору є спільні права чи
обов'язки кількох позивачів або
відповідачів; права і обов'язки кількох
позивачів чи відповідачів виникли з
однієї підстави; предметом спору є
однорідні права і обов'язки.

За вимог ч. 2 ст. 118 Цивільного
процесуального кодексу України
позивач має право об`єднати в одній
позовній заяві кілька вимог, пов`язаних
між собою.

Таким чином, в одній позовній заяві
може бути об'єднано кілька вимог,
зв'язаних між собою підставою
виникнення або поданими доказами, а
участь у справі кількох позивачів
допускається у разі, якщо предметом
спору є спільні права чи обов'язки
кількох позивачів, вони виникли з
однієї підстави та предметом спору є
однорідні права і обов'язки.

Позивач має право об'єднати в одній
позовній заяві кілька вимог, пов'язаних
між собою підставою виникнення або
поданими доказами.

Однорідними можуть вважатися позовні
заяви, які, пов'язані з однорідними
позовними вимогами (про стягнення
боргу на підставі одного договору
(правочину) або декількох договорів
(правочинів), які взаємопов`язані між
собою) і водночас подані одним і тим же
позивачем до одного й того самого
відповідача (чи відповідачів) або хоча
й різними позивачами, але до одного й
того ж відповідача. Однорідними ж
позовними вимогами є такі, що виникають
з одних і тих самих або з аналогічних
підстав і водночас пов'язані між собою
одним і тим самим способом захисту прав
і законних інтересів.

З наведеного вбачається, що заявлені
позивачами вимоги не випливають із
спільних прав та обов`язків позивачів,
вони не виникають із однієї підстав та
їх предметом спору є неоднорідні права
і обов`язки.

Так, вимоги позивача ОСОБА_1 про
визнання за неї права власності,
виникають з підстав визначених в
Кодексі про шлюб та сім`ю України, та
пов`язані із спільною сумісною
власністю подружжя.

Вимог ж позивача ОСОБА_2 про
визнання за неправа власності,
виникають з підстав визначених
Цивільному кодексі України, та
пов`язані з реалізацію спадкових прав
позивача.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 126
Цивільного процесуального кодексу
України, залежно від обставин справи
суддя чи суд мають право постановити
ухвалу про роз`єднання кількох
поєднаних в одному провадження вимог у
самостійні провадження, якщо їх
спільний розгляд ускладнює вирішення
справи.

За вимог ст. 11 Цивільного
процесуального кодексу України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь в справі
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

В той же час, суд на стадії відкриття
провадження у справі, з урахуванням
вимог позовної заяви та обґрунтувань
позивачів, позбавлений можливості
вирішити питання про роз`єднання
поєднаних в одному провадженні вимог у
самостійні провадження.

Крім того, в якості відповідача
позивачами було заявлено
Житлово-будівельний кооператив
«Автомат-1». В той же час, у позовній
заяві позивачами не зазначено, а
відповідно до позовної заяв не
долучено відомостей, що підтверджують
факт порушення прав та інтересів
позивачів з боку даного відповідача, та
в чому таке порушення, визання або
оспорювання прав та інтересів
позивачів, з боку відповідача, полягає.

Відповідно до ч.1 ст. 121 Цивільного
процесуального кодексу України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає тому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, про необхідність залишення
позовної заяви без руху та надати строк
позивачу для усунення зазначених в
ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 1, 3, 32, 118, 119, 121, 126, 210 Цивільного
процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Житлово-будівельного кооперативу
«АВТОМАТ-1» про визнання об'єктом права
спільної сумісної власності майна
набутого за час шлюбу, про визнання
права власності на частку в спільному
нерухомому майні, про визнання права
власності на нерухоме майно в порядку
спадкування за законом, залишити без
руху.

Надати можливість позивачу
виправити недоліки в строк не більше
ніж три дні з дня отримання позивачем
ухвали, про що у вказаний термін надати
суду документальні підтвердження.

Попередити, що у випадку не
виконання вимог цієї ухвали, позовна
заява буде вважатися неподаною та
підлягає поверненню.

Суддя: