Провадження № 2/0202/1810/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 квітня 2014 року
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючої судді
Зосименко С.Г.

при секретарі
Котула А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська цивільну справу за
позовною заявою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»,
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач у лютому 2013 року звернувся до
суду із позовною заявою до
відповідачів про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
яку потім уточнював. В обґрунтування
своїх позовних вимог позивач
посилається на те, що 27.04.2006 року між ним
та ОСОБА_1 було укладено кредитний
договір № МКМ0SE00000008, згідно якого
останній отримав кредит у розмірі 15000
грн., зі сплатою відсотків за
користування кредитними коштами у
розмірі 24 % на рік з кінцевим терміном
повернення 10.04.2009 року. Вимоги до
відповідача, що випливають із
вказаного кредитного договору, були
забезпечені шляхом укладання з
відповідачем ПАТ «А-Банк» договору
поруки. Відповідач ОСОБА_1 зобов'язання
за кредитним договором належним чином
не виконав, у зв'язку з чим виникла
заборгованість станом на 30.01.2012 року у
розмірі 165336 грн., яка складається з:
12973,99 - заборгованість за кредитом, 63892,80
- заборгованість по процентам за
користування кредитом, 2925 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 85544,41 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором. Просили
стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача
заборгованість за кредитним договором
№ МКМ0SE00000008 від 27.04.2006 року у розмірі
155336,20 грн., стягнути солідарно з
відповідачів суму у розмірі 10000 грн.,
стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача
судові витрати.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала у
повному обсязі, просила задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 у
судове засідання з'явився, проти
задоволення позову заперечував. Суду
пояснив, що кінцевий термін повернення
кредиту - 10.04.2009 року, кінцевий термін
спливу строку позовної давності до
вимог із звернення стягнення та
стягнення суми основного боргу є 11.04.2012
року, а по вимогам стягнення неустойки
кінцевий термін спливу строку позовної
давності - 12.04.2010 року. Представником
позивача не надано доказів поважності
пропуску терміну звернення до суду у 2012
році і позивач не просив поновити строк
позовної давності. Просив відмовити у
задоволенні позову.

Представник відповідача ПАТ «А-Банк» у
судове засідання з'явилася. Позовні
вимоги визнала, проти задоволення
позову не заперечувала.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до
укладеного договору № МКМ0SE00000008 від
27.04.2006 року ОСОБА_1 отримав кредит у
розмірі 15000 грн., зі сплатою відсотків
за користування кредитними коштами у
розмірі 24 % на рік з кінцевим терміном
повернення 10.04.2009 року.

В забезпечення виконання зобов'язань
за Кредитним договором № МКМ0SE00000008 від
27.04.2006 року між позивачем та
відповідачем ПАТ «Акцент-Банк» був
укладений договір поруки № 167 від
20.10.2010 року.

Позивачем заявлено, що відповідач
ОСОБА_1 зобов'язання за кредитним
договором належним чином не виконав, у
зв'язку з чим виникла заборгованість
станом на 30.01.2012 року у розмірі 165336 грн.,
яка складається з: 12973,99 -
заборгованість за кредитом, 63892,80 -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 2925 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 85544,41 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовні давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені) застосовується позовні давність
строком один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа дізналася або могла
дізнатися про порушення свого права.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦП України
позовні давність застосовується за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення судом рішення, а відповідно
до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у справі, є
підставою для відмови у позові.

Згідно п. 31 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», враховуючи
положення п. 7 частини 13 статті 11 Закону
України «Про захист прав споживачів»
суди мають виходити з того, що у спорах
щодо споживчого кредитування
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту , строк
давності якого минув. У зв'язку із цим
позовні давність за позовом про
повернення споживчого кредиту
застосовується незалежно від
наявності заяви сторони у спорі.
Оскільки зі спливом строків позовної
давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладання
стягнення на заставне майно, тощо),
положення п. 7 ч.13 ст.11 Закону України
«Про захист прав споживачів»
застосовуються й до додаткових вимог
банку.

Строк дії кредитного договору №
МКМ0SE00000008 від 27.04.2006 року закінчився
10.04.2009 року, позовна давність за даним
договором сплинула 11.04.2012 року.

У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи викладене суд приходить до
висновку, що заявлені позивачем вимоги
безпідставними та такими, що не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 257, 258, 261, 267 ЦК України,
п. 31 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», ст.ст.11, 15, 27,
60, 61, 212-215, 224 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
10-денний строк, з дня проголошення
рішення, апеляційної скарги.

Суддя
С.Г. Зосименко