Справа № 2-1062/11
УХВАЛА

іменем України

15 травня 2014 року
м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької
області в складі

головуючого судді: Васильєвої Т.Ю.,

при секретарі: Гавріловій Т.В.,

за участі

представників стягувача Лужанського
П.Ф., Мельника І.В.,

боржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду заяву головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Вінницького районного управління
юстиції Собчука В.В. про встановлення
способу і порядку виконання рішення
суду по цивільній справі № 2-1062/11,

встановив:

Головний державний виконавець
ВДВС Вінницького РУЮ Собчук В.В.
звернувся до суду з вищевказаною
заявою про встановлення способу і
подальшого порядку виконання рішення
суду, яку обґрунтовує тим, що на
примусовому виконанні у відділі ДВС
Вінницького РУЮ знаходиться
виконавчий лист № 2-1062/2011 від 12.01.2012
року, виданий Вінницьким районним
судом Вінницької області про стягнення
заборгованості з ОСОБА_3 на користь ПП
«Автопарк» в розмірі - 168 112, 65 грн. 17.01.2012
року було відкрито виконавче
провадження, 25.10.2012 року складено акт
опису й арешту майна боржника, а саме:
будинковолодіння, що знаходиться в
АДРЕСА_1, та в ході проведення
виконавчих дій було з'ясовано, що в
даному помешканні проживає
неповнолітня дитина. 24.12.2013 року
державному виконавцю надійшов
висновок Комісії з питань захисту прав
дитини при Вінницькій районній
державній адміністрації щодо надання
(не надання) дозволу органу опіки та
піклування на реалізацію нерухомого
майна з прилюдних торгів, де зазначено
про необхідність звернення державним
виконавцем до органу, який видав
виконавчий документ із заявою про
встановлення або зміну способу і
порядку виконання.

Тому заявник звернувся до суду з
заявою, якою просить встановити спосіб
та подальший порядок виконання рішення
суду.

В судове засідання представник ВДВС
Вінницького РУЮ не з'явився, хоча був
повідомлений судом належним чином та
завчасно, про причини неявки не
повідомив.

В судовому засіданні представники
стягувача заперечили проти
задоволення заяви, оскільки державним
виконавцем не надано та не
обґрунтовано належних доказів
неможливості виконання рішення суду, в
тому числі за рахунок іншого майна,
натомість на даний час ніяких коштів
стягувач по виконавчому листу не
отримував.

Боржник за виконавчим листом ОСОБА_3 в
судовому засіданні пояснив, що не може
виконати рішення суду, так як ніде не
працює, хворіє, є інвалідом першої
групи, а реалізовувати будинок до
повноліття дитини державний
виконавець не буде та пояснив йому, що
він відстрочив виконання рішення суду
до повноліття дитини. Крім цього, він не
погоджується із встановленою судом
сумою боргу, оскільки вважає її
завищеною з огляду на наявні в нього
документи.

Заслухавши пояснення всіх учасників
судового засідання, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що в
задоволенні заяви слід відмовити з
наступних підстав.

Так, згідно рішення Вінницького
районного суду Вінницької області від
13.10.2011 року з ОСОБА_3 на користь
Приватного підприємства «Автопарк»
стягнуто 164 442,65 грн. завданої
матеріальної шкоди, а також судовий
збір в сумі 3 400 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у розмірі 270 грн. (а.с. 197
- 198). Яке ухвалою Апеляційного суду
Вінницької області від 30.11.2011 року
залишено без змін (а.с. 221 - 229).

Відповідно до ст. 373 ЦПК України,
за наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання рішення в
судовому засіданні з викликом сторін і
у виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

По суті заява державного виконавця
ґрунтується на тому, що на даний час
державному виконавцю незрозуміло яким
чином виконувати рішення суду,
оскільки в арештованому будинку, що
належить боржнику ОСОБА_3 прописана
дитина, водночас в зв'язку з цим жодного
способу його можливого виконання з
посиланням на відповідні докази ним не
вказано.

При цьому суд вважає необхідним
звернути увагу, що суду не надано
жодного обґрунтованого доказу
неможливості примусового виконання
рішення суду державним виконавцем
шляхом використання ним заходів
примусового виконання рішення суду на
підставі Закону України «Про виконавче
провадження», в тому числі за рахунок
іншого майна чи доходів боржника.

Таким чином, суд приходить до висновку,
про відсутність правових підстав для
задоволення заяви головного
державного виконавця ВДВС Вінницького
РУЮ Собчука В.В. в зв'язку з її
необгрунтованістю та недоведеністю,
змінити спосіб і порядок виконання
рішення суду даною заявою заявник не
просить, а спосіб виконання рішення
суду визначений самим рішенням суду,
тому державний виконавець при його
виконанні зобов'язаний керуватися
відповідними положеннями Закону
України "Про виконавче провадження".

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 221, 293, 373 ЦПК України, суд -

ухвалив:

В задоволенні заяви головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Вінницького районного управління
юстиції Собчука В.В. про встановлення
способу і порядку виконання рішення
суду по цивільній справі № 2-1062/11,
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Вінницької області через суд
першої інстанції протягом 5 днів з дня
її проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час оголошення
ухвали, можуть подати апеляційну
скаргу протягом п'яти днів з дня
отримання її копії.

Суддя: (підпис)

«Копія вірна»

Суддя:

Секретар: