Номер провадження: 22-ц/785/4587/14
Номер справи місцевого суду: 519/1745/13-ц
Головуючий у першій інстанції Асанова
Доповідач Мартинова К. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Мартинової К.П.,

суддів - Кравця Л.І., Оверіної О.В.,

за участю секретаря - Счастлівцевої
Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «Приватбанк» до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Приватбанк» на рішення Южного
міського суду Одеської області від 12
лютого 2014 року,

ВСТАНОВИЛА :

У листопаді 2013 року ПАТ КБ
«Приватбанк» звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
у розмірі 25110,20 грн. та судових витрат.

Позивач посилався на те, що між ЗАТ
«Приватбанк» /тепер ПАТ КБ
«Приватбанк»/ та ОСОБА_4 16.09.2008 року був
укладений строковий кредитний договір
№ ОDХRF913071485, відповідно до умов якого
Банк надав Позичальнику у тимчасове
користування на умовах забезпеченості,
повернення, строковості, платності та
цільового характеру використання 3910,50
грн. строком на 10 місяців з 16.09.2008 року
по 16.07.2009 року включно зі сплатою 0,12 %
щомісячно на залишок заборгованості.

Відповідно до умов договору погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку: починаючи з 03.11.2008
року (дата сплати першого щомісячного
платежу) щомісяця в період сплати, за
який приймається період з « 3» по « 7»
число кожного місяця, відповідач
повинен надавати позивачу грошові
кошти (щомісячний платіж) у сумі 391,27
грн. для погашення заборгованості за
кредитом, яка складається із
заборгованості за кредитом, відсотків,
винагороди, комісії, а також інших
витрат згідно з умовами.

При порушенні позичальником
зобов'язань із погашення кредиту,
позичальник сплачує банку пеню, розмір
якої зазначений у п. 5.1. умов за кожний
день просрочки.

В зв'язку з тим, що позичальник належним
чином свої обов'язки не виконує, з
лютого 2009 року не повертає грошові
кошти за кредитом, станом на 17.10.2013 року
виникла прострочена заборгованість по
поверненню кредиту на загальну суму
25110,20 грн., яка складається з:
заборгованості за кредитом - 2695,58 грн.;
заборгованості по відсоткам за
користування кредитом - 1,12 грн.; пені за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором - 20741,59 грн.; штраф
(фіксована частина) - 500 грн.; штраф
(відсоток від суми заборгованості) -
1171,91 грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав до суду
заяву, в якій просив розглядати справу
за його відсутністю та позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, у разі
відсутності відповідача не
заперечував на заочний розгляд справи.

Відповідач в судовому засіданні не
визнав позов в повному обсязі, та подав
заяву про застосування позовної
давності.

Рішенням Южного міського суду
Одеської області від 12 лютого 2014 року в
задоволені позову ПАТ КБ «Приватбанк»
до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості
відмовлено в зв»язку зі спливом строку
позовної давності.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«Приватбанк» просить рішення суду
скасувати, тому що воно ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
доводи апеляційної скарги, заперечення
на неї, перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Розглядаючи спір про стягнення
заборгованості за кредитним договором
суд першої інстанції посилався на те,
що позивачем пропущено строк позовної
давності, тому на підставі ст. 267 ч. 4 ЦК
України та п. 7 ч. 13 ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів» суд
відмовив в задоволенні позову.

Однак, колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, оскільки вони не
відповідають обставинам справи та
судом неправильно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
що, відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України, є підставами для скасування
рішення суду першої інстанції з
ухваленням нового рішення.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що 16 вересня 2008
року ОСОБА_4 уклав із ЗАТ КБ
«Приватбанк» договір кредиту, за
умовами якого отримав кредит у розмірі
3910,50 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 0,12%
річних на суму залишку заборгованості
за кредитом зі строком дії договору до
16.07.2009 року.

Відповідно до п. 5.5 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам /
«Розстрочка»/ терміни позовної
давності по вимогах про стягнення
кредиту, відсотків за користування
кредитом, винагороди, неустойки - пені,
штрафів за даним договором кредиту
встановлюється сторонами тривалістю 5
років.

У лютому 2009 року позичальник перестав
сплачувати щомісячні платежі в рахунок
повернення кредиту.

У зв»язку з неналежним виконанням умов
договору позичальником станом на 17.10.2013
року утворилася заборгованість за
вказаним договором у розмірі 25110,20 грн.,
яка складається з наступного:
заборгованість за кредитом -2695,58 грн.,
заборгованість по процентам за
користування кредитом -1,12 грн., пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором -20741,59 грн., а також штрафи
відповідно до п.5.3 Умов та правил
надання банківських послуг: штраф
(фіксована частина) - 500 грн., штраф
(процентна складова) - 1171,91 грн.

22 листопада 2013 року позивач звернувся
до суду з позовом про стягнення
заборгованості за кредитом та судових
витрат.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов»язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
зобов"язується надати грошові кошти
/кредит/ позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов"язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України,
зобов»язання повинні виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
ЦК, інших актів законодавства.

Відповідно до частини першої статті 251
ЦК України строком є певний період
часу, зі спливом якого пов»язана дія чи
подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами / частина
перша статті 252 ЦК України/.

З настанням певної події, яка має
юридичне значення, законодавець
пов»язує термін, який визначається
календарною датою або вказівкою на
подію, яка має неминуче настати.

Відповідно до ст. 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється в три роки.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі.

При укладенні кредитного договору
відповідач своїм підписом засвідчив
ознайомлення та згоду з Умовами, згідно
з п. 5.5 яких терміни позовної давності
по вимогах про стягнення кредиту,
відсотків за користування кредитом,
винагороди, неустойки - пені, штрафів за
даним договором встановлюється
сторонами тривалістю п»ять років.

Встановлене свідчить про те, що сторони
у письмовій формі домовилися про
збільшення строку позовної давності
стосовно стягнення заборгованості за
кредитом до 5 років, що не заборонено ст.
259 ЦК України.

Вказаний пункт договору позичальник в
установленому законом порядку не
оспорив та не позбавлений такого права
в майбутньому.

При встановлених обставинах та на
підставі наданих доказів колегія
суддів прийшла до висновку про
задоволення позову ПАТ КБ
«Приватбанк».

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають присудженню понесені
позивачем і документально
підтверджені судові витрати у розмірі
сплаченого судового збору 376,65 грн. /
251,10 грн. + 125,55 грн. /.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 305, 307, 309 ч. 1 п. 3,
4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Южного міського суду
Одеської області від 12 лютого 2014 року
скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 25110,20
гривень /двадцять п»ять тисяч сто
десять гривень 20 копійок/, яка
складається з: заборгованості за
кредитом -2695,58 гривень; заборгованості
по процентам за користування кредитом
-1,12 гривень, пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором
-20741,59 гривень; штрафів відповідно до
п.5.3 Умов та правил надання банківських
послуг: штраф (фіксована частина) - 500
гривень, штраф (процентна складова) -
1171,91 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Приватбанк» судові витрати у
розмірі 376, 65 гривень /триста сімдесят
шість гривень 65 копійок/.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з
дня набрання ним законної сили.

Головуючий
К.П.
Мартинова

Судді
Ю.І.
Кравець

О.В.
Оверіна