Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2014 р.
м. Одеса

Суворовський районний суд м.
Одеси у складі:

головуючого судді -
Виноградової Н.В.

при секретарі -
Голованець Н.Б.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом колективного підприємства
«Одеський шкіряний завод №1» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про примусове виселення
з гуртожитку, -

ВСТАНОВИВ:

КП «Одеський шкіряний завод №1»
звернулось до Суворовського районного
суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 в якому просило виселити
відповідачів з гуртожитку КП «ОКЗ №1»
за адресою: АДРЕСА_1, без надання іншого
жилого приміщення та стягнути судові
витрати у розмірі 229,40 грн.

Представник позивача надав до суду
заяву в якій позовні вимоги підтримав
та просив розглядати справу у його
відсутності.

Відповідачі надали заяву в якій
позовні вимоги визнали, просили
розглядати справу у їх відсутність.

Згідно частини 4 статті 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд,
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню на підставі фактів,
встановлених в судовому засіданні.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані в
гуртожитку КП «ОКЗ №1» за адресою:
АДРЕСА_1, але фактично за вказаною
адресою не проживають. Факт реєстрації
відповідачів підтверджується
відмітками в паспортах.

КП «ОКЗ №1» не надавало в оренду або
будь-якого іншого письмового документу
на вселення до гуртожитку, тобто
підстави для вселення у них не було.
ОСОБА_1 на даний час не працює в КП «ОКЗ
№1», тому вона втратила право на
проживання у гуртожитку та підлягає
виселенню без надання іншого житла.
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 взагалі ніколи не
знаходилися в трудових відносинах з КП
«ОКЗ №1», тому не мають право проживати
в гуртожитку та підлягають виселенню
без надання іншого житла.

Відповідно до ст.ст.128, 129 ЖК України,
п.п.9.10 Примірного положення про
гуртожитки, жила площа гуртожитку
надається за спільним рішенням
адміністрації підприємства,
організації, установи чи органу
кооперативу або іншої громадської
організації відповідного
профспілкового комітету і на його
підставі громадянинові видається
спеціальний ордер, який є єдиною
підставою для вселення на надану жилу
площу.

Згідно п. 44 Примірного положення про
гуртожитки, затвердження постановою
ради Міністрів Української РСР від
03.06.1986 р. №208, громадян, які самоправно
зайняли жилу площу в гуртожитку,
виселяються без надання їм іншого
житлового приміщення.

Відповідно до ч.1 ст. 171 ЖК Української
РСР, у разі визнання ордера на жиле
приміщення недійсним внаслідок
неправомірних дій осіб, які одержали
ордер, вони підлягають виселенню без
надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, а саме
судовий збір в розмірі 229,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 58, 60, 64, 88,174, 212-215, 218, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву колективного
підприємства «Одеський шкіряний завод
№1» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
примусове виселення з гуртожитку -
задовольнити.

Виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, з
гуртожитку, яке знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, без надання іншого жилого
приміщення.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1
(ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_2,
(ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2), та ОСОБА_3,
(ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_3) на користь
колективного підприємства «Одеський
шкіряний завод №1» судовий збір у
розмірі 229,40 грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Суворовський районний суд м.Одеси
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя: