АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: 22ц/791/1308/14
Головуючий в суді І інстанції:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року травня місяця 20 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого: Чиркової К.Г.

Суддів: Пузанової
Л.В.

Фурман Т.Г.

при секретарі: Бараш Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_3, діючого від імені ОСОБА_4 на
рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 11 березня 2014 року в
справі за позовом ОСОБА_5, яка діє в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 до
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4, треті особи, які
не заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору - виконавчий комітет
Суворовської районної у м. Херсоні
ради, ОСОБА_9 про переведення прав та
обов'язків покупця за договором
купівлі - продажу та визнання недійсним
договору дарування,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року ОСОБА_5, діюча в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_6
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_4, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору - виконавчий комітет
Суворовської районної у м. Херсоні
ради, ОСОБА_9 про переведення прав та
обов'язків покупця за договором
купівлі - продажу та визнання недійсним
договору дарування, посилаючись на те,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_10,
після смерті якого відкрилася спадщина
на належне йому на праві власності
приміщення квартири АДРЕСА_1 на
підставі свідоцтва про право
власності, виданого Фондом
комунального майна м. Херсона згідно
розпорядження №18920-ж від 22.02.2006 року.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_10
згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом в рівних частках є його мати
- ОСОБА_7, доньки - ОСОБА_11, ОСОБА_6.

У листопаді 2013 року їй стало відомо про
те, що ОСОБА_8 за договором купівлі -
продажу від 05.01.2012 року продав належне
йому приміщення у квартирі АДРЕСА_1 у м.
Херсоні спільного заселення житловою
площею 16,7кв.м., ОСОБА_4, чим порушив
права неповнолітньої ОСОБА_6 на
переважне право придбання спірного
жилого приміщення.

11 травня 2012 року ОСОБА_7 за договором
дарування подарувала належну їй на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом 13 частину
однокімнатного приміщення квартири
спільного заселення АДРЕСА_1 ОСОБА_4,
чим також порушила права та інтереси
неповнолітньої ОСОБА_6.

З огляду на викладене, просила суд
перевести обов'язки покупця за
договором купівлі - продажу від 05.01.2012
року, укладеним між ОСОБА_8 та ОСОБА_4
відносно приміщення квартири АДРЕСА_1
на неповнолітню ОСОБА_6.

Визнати недійсним договір дарування
від 11 травня 2012 року, за яким ОСОБА_7
подарувала ОСОБА_4 13 частину
однокімнатного приміщення квартири
АДРЕСА_1.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 11 березня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, діючий від
імені ОСОБА_4 просить рішення суду
першої інстанції змінити.

Виключити з його мотивувальної частини
висновки суду та їх обґрунтування, які
зроблені судом у порушення норм
процесуального права, оскільки не були
предметом дослідження у даній справі, а
саме: «крім того, в судовому засіданні
було встановлено, що договір дарування
від 11.05.2012 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 є
удаваною угодою, насправді між
сторонами було укладено договір
купівлі - продажу, що підтвердив і сам
ОСОБА_4, пояснивши, що після сплати
ОСОБА_7 коштів за майно ними вирішено
оформити відчуження майна договором
дарування.

Відповідно до положень ст. 235 ЦК України
удаваним є правочин, який вчинено
сторонами для приховання іншого
правочину, який вони насправді вчинили.
Якщо буде встановлено, що правочин був
вчинений сторонами для приховання
іншого правочину, який вони насправді
вчинили, відносини сторін регулюються
правилами щодо правочину, який сторони
насправді вчинили.

Згідно з вимогами ч. 1,2 ст. 362 ЦК України
у разі продажу частки у праві спільної
часткової власності співвласник має
переважне право перед іншими особами
на її купівлю. Продавець частки у праві
спільної часткової власності
зобов'язаний письмово повідомити інших
співвласників про намір продати свою
частку.

Відповідно до ч.4 ст.362 ЦК України у разі
продажу частки у праві спільної
часткової власності з порушенням
переважного права купівлі співвласник
може пред'явити до суду позов про
переведення на нього прав та обов'язків
покупця.

Вчинивши договір купівлі - продажу та
оформивши його договором дарування
ОСОБА_7 та ОСОБА_4 порушили права ОСОБА_11
та ОСОБА_6, як власників 13 частини
приміщень у квартирі спільного
заселення, на переважне право купівлі
частки у спільній частковій власності.

За таких обставин, єдиним способом
захисту для позивача є переведення
прав та обов'язків покупця за договором
дарування від 11.05.2012 року, який є
удаваною угодою купівлі - продажу».

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обгрунтованність
рішення суду в межах, визначених ст.303
ЦПК України, колегія суддів приходить
до висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Вийти за
межі позовних вимог суд має право лише
у випадках прямо передбачених законом,
із дотриманням загальних засад
цивільного судочинства.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного
Суду України, викладених в п.26
постанови №2 від 12.06.2009 року «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» під час судового розгляду
предметом доказування є факти, якими
обґрунтовують заявлені вимоги чи
заперечення або мають інше юридичне
значення для вирішення спору (причини
пропуску позовної давності тощо) і
підлягають встановленню при ухваленні
рішення. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

Із матеріалів справи вбачається, що
оспорюючи укладений між ОСОБА_7 та
ОСОБА_4 11 травня 2012 року договір
дарування 13 частини приміщення у
квартирі спільного заселення, позивач
обґрунтовувала порушення прав своєї
неповнолітньої доньки тим, що ОСОБА_7
договір дарування укладено з
порушенням вимог ст. 177 СК України, ст. 12
Закону України «Про основи соціального
захисту бездомних громадян і
безпритульних дітей», ст.18 Закону
України «Про охорону дитинства».

Вирішуючи спір щодо заявлених позовних
вимог, суд в порушення вимог закону
з'ясовував обставини, які не стосуються
предмета та підстав позову, зокрема,
щодо удаваності договору дарування.

Оскільки підставою позову про визнання
договору дарування недійсним, позивач
зазначала порушення прав
неповнолітнього спадкоємця
відчуженням частини спадкового
приміщення, за відсутності згоди
органу опіки та піклування, а суд
з'ясував обставини, якими позивач не
обґрунтовувала свої вимоги щодо
предмета спору та зробив висновок щодо
них, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції вийшов за межі
заявлених позовних вимог і досліджував
у порушення закону, обставини
удаваності укладеного договору
дарування, у той час, як такі позовні
вимоги в даній справі не заявлялися.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку про те, що з
мотивувальної частини судового
рішення підлягає виключенню посилання
суду, як на встановлений факт «щодо
удаваності договору дарування,
укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 11.05.2012
року та висновки суду про порушення при
цьому прав ОСОБА_6, ОСОБА_11, як
співвласників квартири АДРЕСА_1

Інші доводи апеляційної скарги про
посилання суду на норми матеріального
права, що випливають з удаваності
правочину та зазначення судом того, що
єдиним способом захисту для позивача є
переведення прав та обов'язків покупця
за договором дарування від 11.05.2012 року
задоволенню не підлягають, як такі, що
не мають правового значення при
вирішенні спору.

Рішення суду в іншій частині не
оскаржено, тому відповідно до вимог
ст.303 ЦПК України судом апеляційної
інстанції не перевірялося.

На підставі викладеного, керуючись ст.11
ЦПК України, ст.ст.303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, діючого від
імені ОСОБА_4 задовольнити.

Виключити із мотивувальної частини
рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 11березня 2014 року
послання суду, як на встановлений факт
«щодо удаваності договору дарування,
укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 11.05.2012
року та висновків суду про порушення
при цьому прав ОСОБА_6, ОСОБА_11, як
співвласників квартири АДРЕСА_1

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: