Справа № 199/7222/13-ц
Амур-Нижньодніпровський районний суд
у складі: головуючого судді
розглянувши у судовому засіданні в
залі суду м. Дніпропетровська цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи ОСОБА_3, Четверта
дніпропетровська державна нотаріальна
контора, про визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом, -
Позивачка звернулась до суду з позовом
до відповідача про визнання права
власності в порядку спадкування за
заповітом на 29/100 частини домоволодіння
В обґрунтуванні своїх позовних вимог
посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла її бабуся, ОСОБА_4. 06.06.2007 року
ОСОБА_4 був складений заповіт на ім'я
позивачки на все належне їй майно.
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася
спадщина, яка складається з 29/100 частин
домоволодіння АДРЕСА_1, які належали їй
Амур-Нижньодніпровського районного
суду міста Дніпропетровська від 25.08.1981
року (цивільна справа № 2-1614) та рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду міста Дніпропетровська від 18.01.1982
року (справа № 2-36/1982). Інші 71/100 частини
домоволодіння АДРЕСА_1 на праві
власності належить ОСОБА_3.
Спадкоємцем за законом є відповідач
ОСОБА_2, як син спадкодавця, та у зв'язку
з досягненням пенсійного віку має
право на обов'язкову частку у спадковій
В резолютивній частині рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду міста Дніпропетровська від 18.01.1982
року (справа №2-36/1982) в описі частини
домоволодіння, яка виділяється у
власність ОСОБА_4, не було зазначено
приміщення 2-1 та приміщення 2-2, які вже
належали ОСОБА_4 на підставі рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду Дніпропетровська від 10.10.1980 року
(справа №2-1869).
З цієї причини позивачці було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину на спадкове майно,
оскільки в правовстановлюючому
документі на спадкове майно (рішенні
Амур-Нижньодніпровського районного
суду міста Дніпропетровська від 18.01.1982
року) зазначені не всі приміщення, які
вказані в технічному паспорті БТІ, а
саме: не зазначено приміщення 2-1 та
приміщення 2-2, тому позивачка просила
визнати за нею право власності 29/100
частин домоволодіння АДРЕСА_1.
Представник позивача у судому
засіданні підтримав позовні вимоги у
повному обсязі, надав пояснення,
аналогічні викладеним у позові, та
просив їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, надав суду письмову заяву
про те, що проти позову не заперечує,
справу просив слухати у його
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, надав суду письмову заяву
про те, що проти позову не заперечує,
справу просив слухати у його
Представник третьої особи - Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву
про розгляд справи у його відсутність.
Вислухавши пояснення представника
позивачки, дослідивши матеріали
цивільної справи, спадкової справи
№405/2013, показання свідка суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають
задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що
право власності на 27/50 частини
домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстровано
за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом від 22.01.1980
року, посвідченого 4 ДДНК за реєстром №
2-208, та рішення народного суду АНД
району м. Дніпропетровська від 10.10.1980
року. В матеріалах інвентаризаційної
справи містяться рішення народного
суду АНД району м. Дніпропетровська від
25.08.1981 року та народного суду АНД району
м. Дніпропетровська від 18.01.1982 року,
згідно з якими було виділено ОСОБА_4 на
праві приватної власності в натурі та в
користування 3/8 ч. або 29/100 ч.
домоволодіння по АДРЕСА_1, однак ОСОБА_4
за перереєстрацією права власності на
підставі зазначених рішень не
06.06.2007 року спадкодавцем на ім'я
позивачки було складено заповіт на все
належне їй майно. Відповідач ОСОБА_2, як
син спадкодавця, у зв'язку з
досягненням ним пенсійного віку має
право на обов'язкову частку в спадщині,
яка відкрилася після смерті його
З довідки КП «ДМБТІ» від 17.11.2011 року
вбачається, що Комунальне підприємство
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації»
Дніпропетровської обласної ради
додатково повідомляє, що станом на
16.11.2011 року, згідно матеріалів
інвентаризаційної справи, на підставі
рішень народного суду АНД району м.
Дніпропетровська від 25.08.1981 року та від
18.01.1982 року, гр. ОСОБА_4 виділено в
користування в житловому будинку літ.
А-1 по АДРЕСА_1 приміщення 2-1,2-2,2-3 (в
резолютивній частині рішення
народного суду АНД району м.
Дніпропетровська від 25.08.1981 року площі
цих приміщень, на час винесення
рішення, не зазначені). Тому надати
відомості про загальну площу частини
житлового будинку, яка відповідає 29/100
ч. домоволодіння, виділеного в
користування гр. ОСОБА_4, неможливо.

Згідно з рішенням суду АНД району м.
Дніпропетровська від 10.10.1980 року
(справа № 2-1869), ОСОБА_4 було виділено у
користування на праві особистої
власності 27/50 частин домоволодіння
АДРЕСА_1. У житловому будинку А-1,
кімнати 2-3; 2-4; 2-5; сіни а-1, приміщення 2-1,
2-2, крильце А3, сарай Д, душ літній,
всього на суму 1058 рублів, що складає 27/50
частин від всього домоволодіння та
ОСОБА_5 на праві особистої власності 23/50
частин домоволодіння АДРЕСА_1. У
житловому будинку А-1 житлові кімнати
1-3; 1-4; сіни а-1, приміщення 1-2, сіни а-1,
приміщення 1-1, погріб. Всього на суму 901
руб., що складає 23/50 частин від всього
домоволодіння.

Рішенням суду АНД району м.
Дніпропетровська від 25.08.1981 року
(справа № 2-1614) було визнано свідоцтво
про право на спадщину, видане Четвертою
нотаріальною конторою 22.01.1980 року,
частково недійсним та визнано право
власності за ОСОБА_5 на 5/8 частин, за
ОСОБА_4 на 3/8 частин будинку АДРЕСА_1 та
стягнуті з ОСОБА_4 витрати у справі в
сумі 73 крб. 20 коп.

Рішенням народного суду АНД району м.
Дніпропетровська від 18.01.1982 року
(справа № 2-36/1982) було виділено ОСОБА_4 на
праві особистої власності в натурі та в
використання на 3/8 частин в будинку по
АДРЕСА_1 в домі А-1 приміщення: 2-3 пл. 17,2
кв.м. віртістю 344 руб., душ Б, погріб В,
вбиральня Г, споруди 1-2 в загальному
використанні на 87 руб., а в іншій
частині позову відмовлено.

Однак у вищезазначеному рішенні не
було зазначено про приміщення 2-1, 2-2, які
ще до цього на підставі рішення
народного суду АНД району м.
Дніпропетровська від 10.10.1980 року
(справа № 2-1869) належали ОСОБА_4.

З цієї причини (невизначеність
належності ОСОБА_4 сіней приміщення 2-1
пл.8,1 кв.м. та кухні приміщення 2-2 пл. 13,8
кв.м.) нотаріусом Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори позивачці було
відмовлено в видачі свідоцтва про
право на спадщину на вищезазначене
спадкове майно.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 незалежно від
часу прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття, тобто з
дня смерті спадкодавця. Крім того
відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

У відповідності до ст.1225 ЦК України, до
спадкоємців житлового будинку, інших
споруд і будівель переходить право
власності або право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розташовані.

Згідно з рішенням виконкому АНД
райради депутатів трудящих №232 від
22.02.1967 року чоловіку спадкодавця,
ОСОБА_7, була надана в користування
земельна ділянка площею 465 кв. м., якій
присвоєна адреса: АДРЕСА_1.

Враховуючи вищезазначене, а також те,
що ОСОБА_1 позбавлена можливості
отримати ухвалу про виправлення описки
в рішенні народного суду АНД району м.
Дніпропетровська від 18.01.1982 року
(справа № 2-36/1982), в якому не було
зазначено приміщення 2-1, 2-2 в
домоволодінні, які належали ОСОБА_4, суд
вважає, що до позивача перейшло право
власності в порядку спадкування на
частину домоволодіння, що належала
ОСОБА_4 з врахуванням приміщень 2-1 «
сіни» пл.8,1 кв.м. та приміщення 2-2
«кухня» пл. 13,8 кв.м., у зв'язку з чим
позовні вимоги необхідно задовольнити
та визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за заповітом від
06.06.2007 року після ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1, на 29/100 частини
домоволодіння АДРЕСА_1.

Також суд вважає зазначити, що
домоволодіння АДРЕСА_1 розташоване на
неприватизованій земельній ділянці
площею 465 кв. м., в цілому складаються з:
житлового будинку літ. А-1, житловою
площею 85,5 кв.м., загальною площею 44,9
кв.м, та складається з наступних
приміщень: поз. 1-1 коридор площею 4,4
кв.м., поз. 1-2 кухня площею 11,1 кв.м., поз. 1-3
житлова кімната площею 7,0 кв.м., поз. 1-4
житлова кімната площею 13,9 кв.м., поз. 1-5
житлова кімната площею 6,8 кв.м., поз. 1-6
кладова площею 3,2 кв.м., поз. 2-1 кухня
площею 8,1 кв.м., поз. 2-2 кухня площею 13,8
кв.м., поз. 2-3 житлова кімната площею 17,2
кв.м., та наступних будівель: літ. «Г»
убиральні площею 1,7 кв.м., літ. «Е»
навісу площею 5,9 кв.м., літ. «Ж» навісу
площею 7,5 кв.м., літ. «І» площею 10,1 кв.м.,
споруди № 2, 3, 4, 5, 9, 10.

Керуючись ст.ст.5-11, 60, 174, 208, 209, 213, 214, 215
ЦПК, ст.ст. 3, 15, 16, 1225, 1235, 1268 ЦК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
ОСОБА_3, Четверта дніпропетровська
державна нотаріальна контора про
визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом, -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за заповітом від
06.06.2007 року після ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1, на 29/100 частини
домоволодіння АДРЕСА_1, які входять до
житлового будинку літ. А-1, житловою
площею 85,5 кв.м., загальною площею 44,9
кв.м, та складається з наступних
приміщень:

- поз. 2-1 сіни площею 8,1 кв.м,

- поз. 2-2 кухня площею 13,8 кв.м.,

- поз. 2-3 житлова площею 17,2 кв.м.,

а також наступних будівель:

- літ. «Г» убиральня площею 1,7 кв.м.,

- споруди № 2 ворота площею 4,2 кв.м.
залишити у спільній сумісній власності
з співвласником ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. У разі якщо
рішення було постановлено без участі
особи, яка його оскаржує, апеляційна
скарга подається з дня отримання копії
рішення.

Суддя: