Дата документу 05.03.2014
Справа № 334/1577/14-ц
Провадження № 6/334/113/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року Ленінський районний
суд м. Запоріжжя у складі головуючого
судді Турбіної Т.Ф., при секретарі
Нестеренко Ю.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за поданням державного виконавця
Орджонікідзевського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції Старій О.С. про обмеження
виїзду за кордон ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець
Орджонікідзевського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції Старій О.С. звернувся до суду з
поданням про обмеження виїзду за
кордон ОСОБА_2, який має невиконанні
зобов'язання, покладені на нього
судовим рішенням.

В поданні зазначає, що у
Орджонікідзевському ВДВС Запорізького
МУЮ на примусовому виконанні
знаходиться виконавче провадження,
відкрите на підставі виконавчого листа
№2-2564/11, виданого 06.04.2012р.
Орджонікідзевським районним судом м.
Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми
заборгованості у розмірі 21852,93 грн.

12.10.2012р. державним виконавцем винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження за вищевказаним
виконавчим документом. Копія
постанови надсилалася на адресу,
вказану у виконавчому документі, що
вважається належним повідомленням про
відкриття виконавчого провадження.

Встановити місце знаходження боржника,
його майна встановити не виявилося
можливим. На адресу боржника двічі
надсилалися виклики до виконавчої
служби. Боржник на виклик державного
виконавця не з'являється, за ним
відсутні зареєстровані транспортні
засоби, майна, що належить боржнику, не
виявлено. Боржник на обліку в ДПІ не
перебуває.

Державний виконавець просив суд
вирішити питання щодо прийняття
рішення стосовно обмеження ОСОБА_2 у
праві виїзду з території України до
виконання своїх зобов'язань.

В судове засідання державний
виконавець не з'явився.

Розглянувши подання та матеріали
справи, суд дійшов висновку, що подання
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
державний виконавець звернувся з
вищевказаним поданням, погодженим з
начальником ВДВС, відповідно до ст. 377-1
ЦПК України.

Згідно даної норми права питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Відповідно ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
установлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Стаття 6 вказаного Закону визначає
підстави для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадян України за
кордон.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 6 даного Закону
передбачено, як підставу для
тимчасового обмеження у праві виїзду
громадянина за кордон ухилення від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань .

Частиною 3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», передбачено
право державного виконавця у процесі
здійснення виконавчого провадження на
перевірку виконання боржниками рішень,
що підлягають виконанню відповідно до
цього Закону, безперешкодний вхід до
приміщень, що належать боржникам,
накладення арешту на майно боржника,
його вилучення та реалізацію в
установленому законодавством порядку.
Здійснення інших повноважень,
передбачених цим Законом та іншими
законами.

Зокрема, п. 18 ч. 3 ст. 11 даного Закону
передбачено, право державного
виконавця у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Судом встановлено, що постановою від
12.10.2012р. державним виконавцем
Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ
відкрито виконавче провадження на
підставі виконавчого листа №2-2564/11,
виданого 20.08.2012р. Орджонікідзевським
районним судом м. Запоріжжя, про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» суми заборгованості у
розмірі 21852,93 грн.

Постанова про відкриття виконавчого
провадження направлялася боржнику за
адресою АДРЕСА_1, за якою він цю
постанову не отримав.

Реєстрація боржника за адресою
АДРЕСА_1, не підтверджена. Згідно
довідки сектору адресно-довідкової
роботи УДМС України в Запорізькій
області від 17.10.2012р. ОСОБА_2 з
реєстраційного обліку знятий у 2011 році,
реєстрація відсутня.

Вимога державного виконавця від
25.10.2012р. з'явитися до виконавчої служби
направлена за цією ж адресою - АДРЕСА_1.
Доказів отримання вимоги суду не
надано.

Згідно довідки адресно-довідкового
підрозділу УДМС України в Запорізькій
області від 28.03.2013р. реєстрація ОСОБА_2
за адресою АДРЕСА_1 знову підтверджена
не була, реєстрація за іншою вказаною у
запиті адресою також підтверджена не
була.

Постановою від 30.10.2012р. державним
виконавцем накладено арешт на все
майно боржника, заборонено здійснювати
його відчуження.

Також державним виконавцем виявлено
нерухоме майно, зареєстроване за
боржником, з витягу про реєстрацію в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна вбачається накладення на нього
арешту. Згідно листа УДАІ ГУМВС України
в Запорізькій області від 22.10.2013р.
виявлений транспортний засіб внесений
до бази даних «Контроль» і бази даних
«Рубіж».

В подальшому, не зважаючи на достовірні
відомості, що адреса АДРЕСА_1, не є
місцем проживання боржника, 27.01.2014р., з
метою встановлення майнового стану
боржника і здійснення опису належного
йому рухомого майна, державний
виконавець здійснив вихід за вказаною
адресою, залишив за цією адресою вимогу
особисто з'явитися до державного
виконавця.

Таким чином, державним виконавцем не
надано доказів на підтвердження
ухилення ОСОБА_2 від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням суду.

У зв'язку з викладеним, суд дійшов
висновку, що відсутні достатні
підстави вважати, що боржник
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього відповідним
судовим рішенням, у зв'язку з чим
подання державного виконавця не
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції Старій О.С.
про обмеження виїзду за кордон ОСОБА_2,
залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку протягом п'яти
днів з дня отримання її копії.

Суддя:
Турбіна Т. Ф.