Справа № 434/8704/13-ц
Провадження № 2/434/862/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

28 березня 2014 року
м. Луганськ

Артемівський районний суд Луганської
області в складі: головуючого судді
Река А.С. за участю секретаря Малько А.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу за позовом Прокурора
Володарського району Донецької
області в інтересах держави в особі
Луганської міської багатопрофільної
лікарні № 2 до ОСОБА_1 про стягнення
коштів витрачених на стаціонарне
лікування потерпілого від злочину,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року прокурор
Володарського району Донецької
області в інтересах держави в особі
Луганської міської багатопрофільної
лікарні № 2 звернувся до суду з позовом
про відшкодування витрат на
стаціонарне лікування потерпілого від
злочину до відповідача ОСОБА_1,
посилались на те, що ОСОБА_2 визнано
потерпілою по кримінальній справі по
обвинуваченню ОСОБА_1 у скоєнні злочину
передбаченого ст.286 ч.1 КК України, а
саме порушення правил безпеки
дорожнього руху або експлуатації
транспорту особою, яка керує
транспортним засобом, що спричинило
потерпілому середньої тяжкості
тілесне ушкодження. У зв'язку з
отриманими тілесними ушкодженнями
ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному
лікуванні в травматологічному
відділенні Луганської міської
багатопрофільної лікарні № 2 в період з
04.10.2009 року по 14.11.2009 року. Згідно
довідки-калькуляції № 01/656 від 29.06.2010
року Луганської міської
багатопрофільної лікарні № 2 на
лікування потерпілої ОСОБА_2 витрачено
кошти у сумі 3300,88 гривень. Постановою
Володарського районного суду від 26.11.2012
року кримінальну справу № 56-9776 за
обвинуваченням ОСОБА_1 за ст.286 ч.1 КК
України провадження закрито,
відповідно до ст.49 КПК України ОСОБА_1
звільнено від відповідальності у
зв'язку зі спливом строків притягнення
до кримінальної відповідальності.
Просять стягнути із відповідача ОСОБА_1
на користь Луганської міської
багатопрофільної лікарні № 2 кошти у
розмірі 3300,88 гривень, витрачених на
стаціонарне лікування потерпілої
ОСОБА_2

Прокурор в судовому засіданні
заявлений позов підтримав, посилався
на обставини викладені в позовній
заяві, просив стягнути з відповідача на
користь Луганської міської
багатопрофільної лікарні № 2 витрати
на стаціонарне лікування потерпілої
від злочину в сумі 3300,88 грн.

В судове засідання відповідач не
з'явився, про час, дату та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином. Причини неявки суду не
повідомив.

У відповідності із ч.1 ст.224 ЦПК
України, судом ухвалено розгляд справи
в заочному порядку.

Суд дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню в
повному обсязі.

Згідно постанови Володарського
районного суду від 26.11.2012 року
кримінальну справу № 56-9776 за
обвинуваченням ОСОБА_1 за ст.286 ч.1 КК
України провадження закрито,
відповідно до ст.49 КПК України ОСОБА_1
звільнено від відповідальності у
зв'язку зі спливом строків притягнення
до кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що по кримінальній
справі № 56/9776 по обвинуваченню ОСОБА_1 у
вчиненні злочину передбаченого ст.286 ч.1
КК України, ОСОБА_2 - визнано потерпілою.
У зв'язку з отриманими тілесними
ушкодженнями ОСОБА_2 перебувала на
стаціонарному лікуванні в
травматологічному відділенні
Луганської міської багатопрофільної
лікарні № 2 в період з 04.10.2009 року по
14.11.2009 року.

Згідно довідки Луганської міської
багатопрофільної лікарні № 2 від 29.06.2010
року вбачається, що загальна вартість
лікування ОСОБА_2 в травматологічному
відділенні Луганської міської
багатопрофільної лікарні № 2, складає -
3300,88 гривень.

Згідно ст.93-1 КПК України кошти,
витрачені закладом охорони здоров'я
на стаціонарне лікування особи,
потерпілої від злочину, за винятком
випадку завдання такої шкоди при
перевищенні меж необхідної оборони або
в стані сильного душевного хвилювання,
що раптово виникло внаслідок
протизаконного насильства чи тяжкої
образи з боку потерпілого, стягуються
судом при постановленні вироку за
позовом закладу охорони здоров'я,
органу Міністерства фінансів України
або прокурора в порядку,
передбаченому статтею 28 та частинами
другою і третьою статті 93 цього
Кодексу.

У разі, коли при постановленні
вироку рішення про відшкодування
коштів, витрачених на стаціонарне
лікування потерпілого, не було
прийнято, стягнення їх провадиться в
порядку цивільного судочинства за
позовом осіб, зазначених у частині
першій цієї статті.

У такому ж порядку відшкодовуються
витрати на стаціонарне лікування
особи, яка постраждала від злочинного
діяння, в разі закриття кримінальної
справи чи відмови у порушенні справи
за обставин, передбачених пунктами 3,
6 частини першої статті 6, статтями 7, 7-2,
8, 9 і 10 цього Кодексу.

Положеннями ст.1166 ЦК України
передбачено відшкодування
матеріальної шкоди при наявності
складу правопорушення: протиправних
дій особи, заподіяння шкоди, причинний
зв'язок між протиправною поведінкою і
наслідками, вини особи, що причинили
збиток.

Відповідно до ст.1206 ЦК України особа,
яка вчинила злочин, зобов'язана
відшкодувати витрати закладові
охорони здоров'я на лікування
потерпілого від цього злочину.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про
відшкодування витрат на стаціонарне
лікування особи, яка потерпіла від
злочину, та судових витрат» № 11 від
07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що
питання про відшкодування витрат на
стаціонарне лікування потерпілого
вирішується згідно з «Порядком
обчислення розміру фактичних витрат
закладу охорони здоров'я на
стаціонарне лікування потерпілого від
злочинного діяння та зарахування
стягнених з винних осіб коштів до
відповідного бюджету і їх
використання», затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
№ 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено
цим Порядком, сума коштів, що підлягає
відшкодуванню, визначається закладом
охорони здоров'я, в якому перебував на
лікуванні потерпілий, з урахуванням
кількості ліжко-днів, проведених ним у
стаціонарі, та щоденної вартості його
лікування. Термін і обґрунтованість
перебування потерпілого від злочину на
стаціонарному лікуванні визначається
на підставі даних лікувального
закладу, де він перебував на лікуванні.
До справи має бути приєднана довідка -
розрахунок бухгалтерії цього закладу
із записом про вартість одного
ліжко-дня та загальну суму фактичних
витрат на лікування потерпілого.
Витрачені на стаціонарне лікування
кошти підлягають відшкодуванню у
повному обсязі і зараховуються до
відповідного державного бюджету
залежно від джерел фінансування
закладу охорони здоров'я або на рахунок
юридичної особи, якій належить
останній.

Згідно абз. 2 п. 2 Порядку обчислення
розміру фактичних витрат закладу
охорони здоров'я на стаціонарне
лікування потерпілого від злочинного
діяння та зарахування стягнених з
винних осіб коштів до відповідного
бюджету і їх використання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 545 від 16 липня 1993
року, визначення суми витрат на
лікування потерпілого за один
ліжко-день провадиться виходячи з
фактичної кількості ліжко-днів і
загальної суми фактичних витрат за
місяць (в якому проводилось лікування)
на утримання лікувального закладу, за
винятком витрат на капітальні
вкладення, капітальний ремонт і
придбання інвентарю та обладнання.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі
докази у їх сукупності, суд приходить
до висновку про те, що внаслідок
неправомірних дій відповідача ОСОБА_1,
Луганська міська багатопрофільна
лікарня № 2 понесла витрати на
лікування потерпілого від злочину, між
діями ОСОБА_1 та цими витратами є прямий
причинний зв'язок, а тому обов'язок по
відшкодуванню витрат необхідно
покласти на відповідача ОСОБА_1

За таких обставин, суд прийшов до
висновку, що заявлений позов підлягає
задоволенню та з відповідача ОСОБА_1
належить стягнути на користь
Луганської міської багатопрофільної
лікарні № 2 витрати на стаціонарне
лікування потерпілого від злочину в
сумі 3300,88 гривень.

Згідно ст.88 ЦПК України, якщо позивача,
на користь якого ухвалено рішення,
звільнено від сплати судового збору,
він стягується з відповідача в дохід
держави пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог..

На підставі викладеного, ст.ст. 1166, 1206 ЦК
України, ст.93-1 КПК України, п. 3
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про відшкодування витрат на
стаціонарне лікування особи, яка
потерпіла від злочину, та судових
витрат» № 11 від 07.07.1995 року, керуючись
ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов прокурора Володарського району
Донецької області в інтересах держави
в особі Луганської міської
багатопрофільної лікарні № 2 до ОСОБА_1
про стягнення коштів витрачених на
стаціонарне лікування потерпілого від
злочину - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на
користь Луганської міської
багатопрофільної лікарні № 2 (р/р
0006 банк ГУДКУ в Луганській
області, МФО 804013, код 37991503 УДКК в м.
Луганськ, код платежу 24060300) витрати на
стаціонарне лікування потерпілої від
злочину в сумі 3300 (три тисячі триста)
гривень 88 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на
користь держави витрати по сплаті
судового збору в сумі 229 (двісті
двадцять дев'ять) гривень 40 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
на подання апеляційної скарги.

Відповідач має право оскаржити заочне
рішення у десятиденний строк з дня
отримання копії рішення суду, шляхом
подання відповідної письмової заяви до
Артемівського районного суду м.
Луганська.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в апеляційному порядку до
апеляційного суду Луганської області
шляхом подання через Артемівський
районний суду м. Луганська у
десятиденний строк з дня проголошення
заочного рішення апеляційної скарги.

Повний текст складено та підписано
01.04.2014 року.

Суддя
А.С. Река