ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року.
Фастівський міськрайонний суд
Київської області в складі:

головуючого - судді Зуй Т.С.,

при секретарі: Антощенко
Г.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Фастові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Борівської
селищної ради про визнання недійсним,
скасування рішення ради в частині
передачі у власність земельної
ділянки, визнання недійсним державного
акта на земельну ділянку, скасування
його державної реєстрації,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з
вищевказаним позовом до відповідача,
посилаючись на те, що їй та відповідачу
згідно з договором дарування належить
12/25 частин житлового будинку
АДРЕСА_1, в рівних частках кожному.
Подаровані 12/25 частин будинку
розташовані на земельній ділянці
площею 0,0786 га. В листопаді 2013 року вона
дізналась, що земельна ділянка, на якій
знаходиться їх з відповідачем частина
будинку, приватизована та
зареєстрована відповідачем на його
ім'я, внаслідок чого вона позбавлена
права користування земельною ділянкою
та не може розпорядитись належною їй
часткою в будинку. Окрім цього в
Державному акті на земельну ділянку
допущені помилки в зазначенні адреси
земельної ділянки. Тому просить
визнати недійсним та скасувати рішення
Борівської селищної ради № 7 від 20.05.2004
року в частині, яким затверджено
технічну документацію по складанню
Державного акта на право приватної
власності на землю та передано
безкоштовно у приватну власність
ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,0786 га,
яка розташована в межах земель
Борівської селищної ради: АДРЕСА_1,
визнати недійсним державний акт на
право приватної власності на земельну
ділянку серії ЯБ № 268490,
виданий на ім'я ОСОБА_3, та скасувати
його державну реєстрацію.

В судовому засіданні позивач та
її представник підтримали позовні
вимоги, посилаючись на вищевикладені
обставини.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав.

Відповідач Борівська селищна
рада в судове засідання не з'явився,
надіслали до суду письмову заяву, в
якій вказали, що позов визнають в
повному обсязі, просять розглядати
справу без їх представника.

Суд, вислухавши пояснення
позивача та її представника,
відповідача ОСОБА_3, вивчивши письмові
матеріали справи, дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 відповідно до договору
дарування, посвідченого 15 листопада 1997
року державним нотаріусом
Фастівського району Левченко Г.І.,
належить 12/25 частин житлового будинку
АДРЕСА_1, в рівних частках кожному.

Подаровані 12/25 частин будинку АДРЕСА_1
розташовані на земельній ділянці
площею 0,0786 га.

В листопаді 2013 р. позивач дізналася, що
земельна ділянка, на якій знаходиться
їх з відповідачем частина будинку,
приватизована та зареєстрована ОСОБА_3
на його ім'я в Державному реєстрі
речових прав.

Згідно з рішенням Борівської селищної
ради XV сесії XXIV скликання № 7 від 20.05.2004
року ОСОБА_3 передано безкоштовно у
приватну власність земельну ділянку
площею 0, 0786 га, яка розташована в межах
Борівської селищної ради за адресою:
АДРЕСА_1.

Позивач, як співвласник частини
будинку, участі у приватизації не
приймала, а тому внаслідок незаконної
приватизації відповідачем була
позбавлена права користування
земельною ділянкою, на яку мала право з
1997 року, та окрім того права щодо
розпорядження належною їй часткою в 12/25
частинах будинку, адже згідно
законодавства здійснити будь-які
повноваження щодо житлового будинку
(дарування, купівля-продаж тощо) не може
в зв'язку з відсутністю у неї землі.

Зі слів відповідача позивачці стало
відомо, що приватизовував він земельну
ділянку лише на своє ім'я, так як
помилково вважав, що в разі
приватизації лише на його ім'я буде
вважатися, що земля належатиме і
дружині.

Також в самому Державному акті на землю
наявні помилки в зазначенні адреси.
Борівська селищна рада надала
відповідь, якою підтвердила факт
допущення помилок в адресі
розташування земельної ділянки
спеціалістами, які виготовляли
документацію по Державному акту.

У відповідності з п.18 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004
року «Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» при переході права
власності на будівлі та споруди за
цивільно-правовими угодами, укладеними
до 1 січня 2002 року, згідно з положеннями
чинної до цієї дати ст.30 ЗК до набувача
від відчужувача переходить належне
йому право власності або право
користування земельною ділянкою, на
якій розташовані будівлі та споруди.
Після 31 грудня 2001 року право власності
на земельну ділянку або її частину може
переходити відповідно до ст.120 ЗК. Отже,
в 1997 році, на час укладення договору
дарування 12/25 частин будинку, згідно
чинної на той час статті 30 ЗК України 1990
р. позивачу та відповідачу ОСОБА_3
перейшло право користування земельною
ділянкою. Частина друга ст. 30 ЗК 1990 р.
вказує на те, що при переході права
власності громадян на жилий будинок та
споруди до кількох власників земельна
ділянка переходить у спільне
користування власників цих об'єктів.

Згідно з п. «в» ч.2 ст. 89 ЗК України 2001 р. у
спільній сумісній власності
перебувають земельні ділянки
співвласників жилого будинку. Згідно
зі статтею 377 ЦК України до особи, яка
придбала право власності на житловий
будинок переходить право власності,
користування на земельну ділянку, на
якій вони розміщені. Аналогічні норми
містить стаття 120 Земельного кодексу.
Отже, при приватизації землі лише
відповідачем, позивач не тільки
втратила право на земельну ділянку, а й
втратила пов'язані з нею інші права, а
саме: в разі виникнення необхідності у
будь-який спосіб розпорядитися своєю
частиною будинку, позивач цього
зробити не в змозі, адже не має землі, на
якій він розміщений. Окрім того, як
слідує зі ст. 381 ЦК України: в разі
відчуження будинку вважається, що
відчужується вся садиба, а садиба це
єдине ціле: будинок і земля

Згідно з рішенням Борівської селищної
ради XV сесії XXIV скликання № 7 від 20.05.2004
року ОСОБА_3 передано безкоштовно у
приватну власність земельну ділянку
площею 0, 0786 га, яка розташована в межах
Борівської селищної ради за адресою:
АДРЕСА_1. Після державної реєстрації
земельної ділянки відповідач
17 лютого 2005 року отримав Державний акт
на право приватної власності на
земельну ділянку (серія ЯБ №268490,
кадастровий № :01:002:0068) площею 0,0786
га з цільовим призначенням для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, що
розташована в АДРЕСА_1; зареєстрований
в Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 01:05:032:00009. У
витязі з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку
зазначено, що на ім"я відповідача
ОСОБА_3 зареєстровано вищевказаний
Державний акт на право приватної
власності на землю за адресою: АДРЕСА_1.
В Державному акті в графі «проживання
власника» зазначено: АДРЕСА_1, а в графі
«земельна ділянка розташована»
зазначено: АДРЕСА_1. Тобто, помилково
замість коми додрукована « 6».

Інша помилка виникла з хибного
уявлення відповідальних спеціалістів
в тім, що для індивідуалізації
земельної ділянки, яка приватизується,
в тому випадку, коли будинок належить
декільком співвласникам, краще
зазначити адресу через дріб. Тобто, так
як позивачці з чоловіком належало 12/25
частин будинку і в конкретне
користування перейшли приміщення з 3-1
по 3-5, був зроблений помилковий
висновок, що земельну ділянку бажано
зазначити місцем розташування по
АДРЕСА_1 в договорі дарування. Згідно
статті 381 ЦК України садибою є земельна
ділянка разом з будівлею,
господарськими будівлями,
насадженнями. В разі відчуження
будинку вважається, що відчужується
вся садиба. Тобто, і в процесі
приватизації землі її розташування
визначається від адреси будинку - № 16
(при цьому для відповідного рішення
ради надається правоустановчий
документ на будинок з адресою, яка
повинна бути визначальною для місця
розташування земельної ділянки).

Згідно з генеральним планом технічного
паспорту на садибний житловий будинок
АДРЕСА_1 контури, межі, розміри
земельної ділянки, на якій знаходиться
12/25 частин будинку, гараж (літера Л) та
госпбудівля (літера Д), належні ОСОБА_3
та ОСОБА_1, співпадають з абрисами,
межами, лінійними промірами між
поворотними точками меж ділянки, які
зазначені в кадастровому плані
земельної ділянки, що знаходиться у
додатку до витягу з земельного
кадастру про земельну ділянку по
АДРЕСА_1. Як відповідно співпадають
контури об'єктів нерухомого майна:
розташування власне 12/25 частин будинку,
гаражу та госпбудівлі.

Окрім того одні і тіж особи являються
власниками як суміжних земельних
ділянок (щодо ділянки АДРЕСА_1), так і
власниками інших частин будинку 16: а
саме - ОСОБА_6, має 8/25 частин
будинку, ОСОБА_7, має 1/5 частину будинку.
Співпадіння встановлюється
порівнянням їх установчих даних, як в
техпаспорті будинку, так і згідно
кадастрового плану, акту погодження
меж ділянки АДРЕСА_1, де вони зазначені,
як суміжні землекористувачі. Отже, одні
і тіж об'єкти садиби (в частині відносно
ОСОБА_3 та ОСОБА_1) в різних документах
значаться по різному, під АДРЕСА_1.
Нумерація через дріб, АДРЕСА_1, виникла
незаконно, безпідставно, всупереч
адресі, яка підтверджує право
власності на будинок. Для
індивідуалізації земельної ділянки
визначальним являється у
відповідності зі ст. 16 ЗУ «Про
Державний земельний кадастр» не
адреса, а кадастровий номер.

Згідно зі статтею 21 ЦК України суд
визнає незаконним і скасовує правовий
акт індивідуальної дії, якщо він
порушує цивільні права. Відповідно до
статей 328, 373 ЦК право власності на землю
набувається і здійснюється відповідно
до закону, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
прав власності не встановлена судом.
Право власності є непорушним, ніхто не
може бути позбавлений цього права чи
обмежений в його здійсненні.
Відповідно до змісту ст.152 ЗК України
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю. Захист відбувається як шляхом
визнання права, так і визнанням
недійсними рішень органів місцевого
самоврядування, або ж застосування
інших, передбачених законом, способів.
Згідно ст.155 ЗК України акт органу
місцевого самоврядування, який порушує
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
земельною ділянкою визнається
недійсним.

Отже позивач, як співвласник 12/25 частин
будинку по АДРЕСА_1, внаслідок
неправомірної приватизації ОСОБА_3
земельної ділянки була позбавлена
права на користування земельною
ділянкою, на яку мала права по договору
дарування від 1997 року, права на
розпорядження нею та права на
розпорядження належною їй часткою в 12/25
частинах житлового будинку, так як, не
маючи у власності землі, здійснення цих
прав неможливе.

Тому рішення XV сесії XXIV скликання № 7
від 20.05.2004 року, в тій його частині, яким
затверджено технічну документацію по
складанню Державного акта на право
приватної власності на землю та
передано безкоштовно у приватну
власність ОСОБА_3 земельну ділянку
площею 0, 0786 га, яка розташована згідно
рішення: Київська область, Фастівський
район, АДРЕСА_1, повинно бути визнано
недійсним і скасовано, та відповідно
повинен бути визнаний недійсним і
Державний акт на право власності на
земельну ділянку та скасована його
державна реєстрація.

Крім того, враховуючи положення ч. 1 ст.
88 ЦПК України, яка передбачає, що
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, а також
вимогу позивача, суд вважає за
необхідне стягнути з відповідача
ОСОБА_3 на користь позивача судовий
збір у розмірі 243 грн. 60 коп., що
підтверджено квитанціями (а.с. 1,2).

Керуючись ст.ст 21, 328, 373, 377, 393 ЦК
України, ст.ст.89,118,120,152,155,158 ЗК України,
ст.30 ЗК України 1990 року, Законом України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
ст.ст. 10,60, 88, 209, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати недійсним та скасувати
рішення Борівської селищної ради XV
сесії XXIV скликання № 7 від 20.05.2004 року в
частині затвердження технічної
документації по складанню Державного
акта на право приватної власності на
землю та передання безкоштовно у
приватну власність ОСОБА_3 земельної
ділянки площею 0,0786 га, яка розташована
в межах земель Борівської селищної
ради: АДРЕСА_1.

Визнати недійсним Державний акт на
право приватної власності на земельну
ділянку серії ЯБ №268490, кадастровий №
:01:002:0068, виданий на підставі
рішення Борівської селищної ради XV
сесії XXIV скликання № 7 від 20.05.2004 року на
ім'я ОСОБА_3 на земельну ділянку площею
0, 0786 га з цільовим призначенням для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, що
розташована: Київська область,
Фастівський район, АДРЕСА_1,
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 01:05:032:00009 17
лютого 2005 року; зареєстрований
відділом реєстрації речових прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Фастівського міськрайонного
управління юстиції Київської області у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно за реєстраційним
номером № 49 від 26 листопада 2013
року, та скасувати його державну
реєстрацію.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Київської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: