Справа №2-52/2014р.
19.03.2014р. Новоселицкий районний суд
Чернівецької області
в складі головуючого судді Вівчар Г.А.
при секретарі Кріган Ю.В.
за участю: прокурора Сімків Е.В.
позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Новоселиця справу за
позовом прокурора Новоселицького
району в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та інших громадян
пайовиків Топорівського Сільського
Споживчого Товариства до ОСОБА_5, третя
особа Реєстраційна служба
Новоселицького районного управління
юстиції у Чернівецької області,
- про витребування майна з чужого
незаконного володіння та визнання
договору купівлі продажу недійсним, -
Прокурор звернувся в інтересах
позивачів з позовом в якому зазначив,
що рішенням виконавчого комітету
Топорівської сільської ради
Новоселицького району Чернівецької
області від 07.03.2006 року, у власність
Топорівського ССТ було надано
нежитлову будівлю контори літер А,
площею 128,60 кв.м.; гараж літер Б;
вбиральню літер В; колодязь № 1; огорожу
№ 2,3, які розташовані в АДРЕСА_1
Свідоцтво про право власності видане о
05 квітня 2006 року..
Згідно Довідки від 25.10.2007 року, виданої
правлінням Топорівського ССТ, будівля
контори сільпо по АДРЕСА_1 знаходиться
на балансі Топорівського ССТ і її
Відповідно до ст.7 Закону України «Про
споживчу кооперацію», вищим органом
управління споживчого товариства є
загальні збори його членів, які
приймають статут, визначають розміри
вступного і обов'язкового внеску, а
також вирішують інші питання, пов'язані
Згідно п.п.5.3,5.5 «Положення про
громадське майно споживчої
кооперації» затвердженого постановою 6
зборів Ради Укоопспілки 17 скликання
від 03.04.2003 року продаж майна
здійснюється за рішенням вищого органу
управління споживаного товариства за
попередньою згодою правління
облспоживспілки стосовно майна
споживчих товариств, яке обліковується
на балансі їх підприємств. Порядок
продажу майна товариства передбачений
також п.п.20,21,46,47,48,49 Статуту
Топоріського сільського споживчого
В порушення вимог чинного
законодавства, зокрема ст. 7 Закону
України «Про споживчу кооперацію», ст.
15 Закону України «Про кооперацію», п.п.
20, 21, 46-49 Статуту Топорівського ССТ від
25.01.2005 року, без проведення загальних
зборів пайовиків та без отримання
згоди пайовиків товариства, без
попереднього погодження з
Чернівецькою облспоживспілкою, без
проведення аукціону, умисно, в
інтересах своєї двоюрідної сестри
06.11.2007 року між Топорівським сільським
споживчим товариством, в особі Голови
правління ОСОБА_6, та громадянкою
ОСОБА_5, був укладений Договір
купівлі-продажу нежитлової будівлі
контори, відповідно до умов якого
Топорівське ССТ продало, а
відповідачка купила нежитлову будівлю
контори літер А, площею 128,60 кв.м. На
земельній ділянці, крім самої
нежитлової будівлі-контори,
розташовані гараж літер Б; вбиральня
літер В; колодязь № 1; огорожа № 2,3,
розташоване в АДРЕСА_1
Відповідно до п. 5 договору, загальна
грн., Договір був посвідчений приватним
нотаріусом Новоселицького районного
нотаріального округу Чернівецької
області ОСОБА_7 та зареєстрований в
реєстрі за № 4028.
На момент укладання спірного договору
купівлі-продажу нежитлових будівель
контори Топорівського ССТ від 06.11.2007
року рішення загальних зборів членів
Топорівського ССТ на відчуження
нерухомого майна, розташованого в
АДРЕСА_1, як це було передбачено
Статутом споживчого товариства та
чинним законодавством, не було,
пайовики Топорівського ССТ не
уповноважували директора на укладення
спірного договору, і вказані обставини
свідчать про відсутність
волевиявлення пайовиків ССТ на
укладення такого договору, а відтак
особа (Голова правління ОСОБА_6), яка
підписала спірний правочин від імені
Топорівського ССТ, діяла без належного
обсягу цивільної дієздатності, межі
якої визначені Статутом.
Вироком Новоселицького районного суду
Чернівецької області від 03.06.2013 року,
залишеним без змін Ухвалою
Апеляційного суду Чернівецької
області від 20 серпня 2013 року, ОСОБА_6
визнаний винним у скоєнні злочинів,
передбачених ч.І ст. 366 КК України, ч.І
ст. 364 КК України, ч.2 ст. 364 КК України.

Вироком по цій кримінальній справі №
1-72013 року стосовно ОСОБА_6 було
встановлено, зокрема, що ОСОБА_6,
перебуваючи на посаді Голови правління
Топорівського ССТ, в порушення норм
закону та Статуту споживчого
товариства, виніс незаконну постанову
зборів уповноважених членів
Топорівського ССТ, згідно якої до
майна, яке може бути реалізовано,
зарахував і будівлі контори
Топорівського ССТ с. Топорівці.

Прокурор просить суд визнати не
дійсним договір купівлі продажу
нежитлових будівель, що знаходиться в
АДРЕСА_1, від 06 листопада 2007 року
укладений між Топорівським Сільським
Споживчим Товариством в особі ОСОБА_6
та ОСОБА_5, посвідчений приватним
нотаріусом Новоселицького
нотаріального округу Чернівецької
області ОСОБА_7, зареєстрований в
реєстрі №4028, та зареєстрований в
державному реєстрі правочинів 06.11.2007
року за №2472694.

Витребувати у ОСОБА_5 нежитлові
будівлі, що знаходиться в АДРЕСА_1 та
передати їх в розпорядженні пайовиків
Топорівського Сільського Споживчого
Товариства.

В судовому засіданні прокурор
підтримав позов в повному обсязі з
підстав зазначених у позовній заяві.
Просить суд стягнути з відповідача в
дохід держави судові витрати.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
підтримав позов в повному обсязі з
підстав зазначених у позовній заяві.

Представник третьої особи і
Відповідач будучи належним чином двічі
повідомлені за місцем реєстрації про
день розгляду справи в судове
засідання не з'явились не повідомили
суд про причину не явки.

У зв'язку з повторною неявкою
відповідача і третьої особи в судове
засідання суд вважає, що у
відповідності до вимог ст. 169 ЦПК
України, справа підлягає розгляду в їх
відсутності із винесеним по справі
заочного рішення.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.224 ЦПК
України. По справі є в наявності
достатньо матеріалів про права та
взаємовідносини сторін.

Суд оцінивши докази по справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом вважає,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що на момент
укладання спірного договору
купівлі-продажу нежитлових будівель
контори Топорівського ССТ від 06.11.2007
року рішення загальних зборів членів
Топорівського ССТ на відчуження
нерухомого майна, розташованого в
АДРЕСА_1, як це було передбачено
Статутом споживчого товариства та
чинним законодавством, не було,
пайовики Топорівського ССТ не
уповноважували директора на укладення
спірного договору, і вказані обставини
свідчать про відсутність
волевиявлення пайовиків ССТ на
укладення такого договору, а відтак
особа (Голова правління ОСОБА_6), яка
підписала спірний правочин від імені
Топорівського ССТ, діяла без належного
обсягу цивільної дієздатності, межі
якої визначені Статутом.

Вироком Новоселицького районного суду
Чернівецької області від 03.06.2013 року,
залишеним без змін Ухвалою
Апеляційного суду Чернівецької
області від 20 серпня 2013 року, ОСОБА_6
визнаний винним у скоєнні злочинів,
передбачених ч.1 ст. 366 КК України, ч.1 ст.
364 КК України, ч.2 ст. 364 КК України.

Вироком по цій кримінальній справі №
1-7/2013 року стосовно ОСОБА_6 було
встановлено, зокрема, що ОСОБА_6,
перебуваючи на посаді Голови правління
Топорівського ССТ, в порушення норм
закону та Статуту споживчого
товариства, виніс незаконну постанову
зборів уповноважених членів
Топорівського ССТ, згідно якої до
майна, яке може бути реалізовано,
зарахував і будівлі контори
Топорівського ССТ с. Топорівці.

Частиною 4 статті 61 ЦПК України
передбачено, - вирок у кримінальній
справі, що набрав законної сили, або
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено вирок
або постанову суду, з питань чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою.

Згідно із вимогами ч.1 ст.92 ЦК України,
юридична особа набуває цивільних прав
та обов'язків і здійснює їх через свої
органи, які діють відповідно до
установчих документів та закону.

Частиною 3 статті 92 ЦК України
передбачено, що орган або особа, яка
відповідно до установчих документів
юридичної особи чи закону виступає від
її імені, зобов'язана діяти в інтересах
юридичної особи, добросовісно і
розумно та не перевищувати своїх
повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного
кодексу України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу. Частини
1, 2, 3, 5 ст. 203 Цивільного кодексу України
передбачають, що: зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства;
особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності; волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або с необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею ст. 627 Цивільного кодексу
України визначено один із загальних
принципів цивільно-правових відносин,
а саме свобода договору, яка наділяє
осіб правом вільно вирішувати питання
про укладення договору, про вибір
контрагентів, про визначення умов
договору.

Відповідно до ст.216 Цивільного кодексу
України недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

Відповідно до частини 1 статті 241
Цивільного кодексу України, правочин,
вчинений представником з перевищенням
повноважень, створює, змінює, припиняє
цивільні права та обов'язки особи, яку
він представляє, лише у разі наступного
схвалення правочину цією особою.
Правочин вважається схваленим зокрема
у разі, якщо особа, яку він представляє
вчинила дії, що свідчать про прийняття
його до виконання.

За змістом частини 1 статті 236
Цивільного кодексу України, правочин,
визнаний судом недійсним, є недійсним з
моменту його вчинення.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного
Суду України 9 від 6.11.09р. "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними"
передбачено, що згідно із статтями 4,10
та 203 ЦК зміст правочину не може
суперечити ЦК, іншим законам України,
які приймаються відповідно до
Конституції України та ЦК, міжнародним
договорам, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, актам
Президента України, постановам
Кабінету Міністрів України, актам
інших органів державної влади України,
органів влади Автономної Республіки
Крим у випадках і в межах, встановлених
Конституцією України та законом, а
також моральним засадам суспільства.
Зміст правочину не повинен суперечити
положенням також інших, крім актів
цивільного законодавства,
нормативно-правових актів, прийнятих
відповідно до Конституції України.

Таким чином, відчужуючи контору
Топорівського сільського споживчого
товариства, діями колишнього голови
товариства права пайовиків були
порушені, оскільки нерухоме майно
вибуло з володіння споживчого
товариства поза його волею, всупереч
його інтересам.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправне позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Власник має право витребувати своє
майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним, що передбачено ст. 387 ЦК
України.

Суд оцінюючи у сукупності викладені
докази, зазначені правові норми дійшов
висновку, що слід визнати не дійсним
договір купівлі продажу нежитлових
будівель до яких входить контора літер
А, гараж літер Б, вбиральня літер В,
огорожа №2,3, колодязь №1, що
знаходиться в АДРЕСА_1, від 06 листопада
2007 року укладений між Топорівським
Сільським Споживчим Товариством в
особі ОСОБА_6 та ОСОБА_5, посвідчений
приватним нотаріусом Новоселицького
нотаріального округу Чернівецької
області ОСОБА_7, зареєстрований в
реєстрі №4028, та зареєстрований в
державному реєстрі правочинів 06.11.2007
року за №2472694.

Суд вважає, що слід витребувати у
ОСОБА_5 нежитлових будівель до яких
входить контора літер А, гараж літер Б,
вбиральня літер В, огорожа №2,3,
колодязь №1, що знаходиться в АДРЕСА_1
та передати їх в розпорядженні
пайовиків Топорівського Сільського
Споживчого Товариства.

Відповідно до вимог ст..88 ЦПК України,
суд вважає, що витрати по сплаті
судового збору слід стягнути з
відповідача в дохід держави на рахунок
Новоселицького районного суду в
розмірі 243 грн. 60 коп..

Керуючись 10,59,60,61,79,88, 208-218.224-228 ЦПК
України ті на підставі ст. 121
Конституції України, ст. 15, 16, 92, 202, 203, 215,
216, 236, 237, 241, 655 ЦК України,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати не дійсним договір купівлі
продажу нежитлових будівель до яких
входить контора літер А, гараж літер Б,
вбиральня літер В, огорожа №2,3,
колодязь №1, що знаходиться в АДРЕСА_1,
від 06 листопада 2007 року укладений між
Топорівським Сільським Споживчим
Товариством в особі ОСОБА_6 та ОСОБА_5,
посвідчений приватним нотаріусом
Новоселицького нотаріального округу
Чернівецької області ОСОБА_7,
зареєстрований в реєстрі №4028, та
зареєстрований в державному реєстрі
правочинів 06.11.2007 року за №2472694.

Витребувати у ОСОБА_5 нежитлових
будівель до яких входить контора літер
А, гараж літер Б, вбиральня літер В,
огорожа №2,3, колодязь №1, що
знаходиться в АДРЕСА_1 та передати їх в
розпорядженні пайовиків Топорівського
Сільського Споживчого Товариства.

Стягнути судовий збір з ОСОБА_5 ІПН
НОМЕР_1, що проживає АДРЕСА_2 в сумі 243
грн. 60 коп. на рахунок Новоселицького
районного суду: /Код ЄДРПОУ суду 02885669,
УДК у Новоселицькому районі, Код
отримувача (код за ЄДРПОУ) 23246028, Банк
отримувача ГУДКУ у Чернівецької
області, Код Банку отримувача (МФО)
8561135, №доходного рахунку щодо сплати
судового збору 0157, код
класифікації доходів бюджету 22030001/.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Чернівецької області через
Новоселицкий районний суд в 10-денний
строк з дня проголошення.

ОСОБА_5 та представник третьої особи
мають право протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення суду подати
заяву про перегляд заочного рішення
суду.

Суддя: Вівчар Г.А.