Справа № 1016/2087/12 Головуючий у І
інстанції Оберемко В.О.Провадження №
22-ц/780/2573/14 Доповідач у 2 інстанції
АнтоненкоКатегорія 44
РІШЕННЯ

Іменем України

13 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді - Антоненко В.І.,

суддів: Касьяненко Л.І., Гуля В.В.,

за участю секретаря - Ромашини І.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою заступника
прокурора Київської області на рішення
Макарівського районного суду
Київської області від 14 лютого 2014 року
у справі за позовом міжрайонного
природоохоронного прокурора Київської
області в інтересах держави,
уповноваженими органами якої є
Київська обласна державна
адміністрація, державна інспекція
сільського господарства в Київській
області, до Макарівської районної
державної адміністрації Київської
області, ОСОБА_1 про визнання
розпоряджень незаконними та їх
скасування, визнання недійсним
державного акта на право власності на
земельну ділянку.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
матеріали справи та доводи скарги,
колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2012 року міжрайонний
природоохоронний прокурор Київської
області в інтересах держави,
уповноваженими органами якої є:
Київська обласна державна
адміністрація, державна інспекція
сільського господарства у Київській
області, звернувся до суду з позовом до
Макарівської районної державної
адміністрації Київської області,
ОСОБА_1 про визнання розпоряджень
незаконними та їх скасування, визнання
недійсним державного акта на право
власності на земельну ділянку,
посилаючись на те, що постановою
Апеляційного адміністративного суду
Київської області від 20 січня 2011 року у
справі № 2-а-136/07 апеляційну скаргу
прокурора задоволено, скасовано
постанову суду першої інстанції та
прийнято нову постанову, якою у
задоволенні позову ОСОБА_1 до
Макарівської районної державної
адміністрації Київської області,
Київського обласного головного
управління земельних ресурсів про
визнання дій незаконними відмовлено,
як наслідок прокурор, просить визнати
незаконним та скасувати розпорядження
Макарівської районної державної
адміністрації Київської області та
визнати недійсними державні акти на
земельну ділянку, видані ОСОБА_1 на
підставі скасованого рішення
Макарівського районного суду
Київської області.

Рішенням Макарівського районного суду
Київської області від 14 лютого 2014 року
у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі заступник
прокурора Київської області просить
скасувати рішення суду і ухвалити нове
рішення про задоволення позову,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст.213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним та обгрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обгрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 на
праві власності належала земельна
ділянка загальною площею 10 га для
ведення особистого селянського
господарства, що розташована на
території Макарівської селищної ради
(а. с. 19). Постановою Макарівського
районного суду від 27 червня 2007 року
зобов»язано Макарівську районну
державну адміністрацію надати ОСОБА_1
дозвіл на підготовку проекту
відведення земельної ділянки площею 10,0
га для зміни її цільового призначення
із ведення особистого селянського
господарства на землі для будівництва
та обслуговування жилих будинків,
господарських будівель та споруд
загального користування та прийняти
відповідне рішення про зміну цільового
призначення спірної земельної ділянки.
Зобов'язано Київське обласне головне
управління земельних ресурсів надати
позитивний висновок землевпорядної
експертизи щодо зміни цільового
призначення вказаної земельної
ділянки. На виконання вказаної
постанови суду розпорядженням
Макарівської районної державної
адміністрації Київської області від 09
липня 2007 року № 2075 надано дозвіл ОСОБА_1
на розробку проекту землеустрою щодо
зміни цільового призначення спірної
земельної ділянки (а. с. 15-16).
Розпорядженням Макарівської районної
державної адміністрації Київської
області від 06 серпня 2007 року № 2657 було
затверджено вищезазначений проект
землеустрою (а. с. 17). На підставі
вказаного розпорядження ОСОБА_1 6
серпня 2007 року видано державний акт
серії ЯД № 795275 на право власності на
спірну земельну ділянку з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування жилих будинків,
господарських будівель та споруд.
Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 січня 2011
року апеляційну скаргу прокурора
задоволено, постанову суду першої
інстанції від 27 червня 2007 року
скасовано та прийнято нову постанову,
якою у задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено (а. с. 12-14).

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд виходив з того,
прокурор звернувся до суду з вказаними
позовними вимогами з пропуском строку
позовної давності, а саме зі спливом
п'яти років після постановлення
оскаржуваних розпоряджень.

З таким висновком суду погодитись не
можна, оскільки він суперечить вимогам
закону та обставинам справи.

Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України
позовна давність це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Згідно вимог ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Проте, суд першої інстанції
застосовуючи в даному випадку позовну
давність до вказаних правовідносин
прийшов до помилкового висновку,
оскільки право на звернення до суду з
вказаним позовом виникло в прокурора
лише після винесення 20 січня 2011 року
постанови Київським апеляційним
адміністративним судом, яким скасовано
постанову суду першої інстанції від 27
червня 2007 року, якою було зобов'язано
Макарівську районну державну
адміністрацію надати ОСОБА_1 дозвіл на
підготовку проекту відведення
земельної ділянки для зміни її
цільового призначення, а також
зобов'язано Макарівську районну
державну адміністрацію після
виготовлення та перепогодження ОСОБА_1
проекту відведення земельної ділянки
прийняти відповідне рішення щодо зміни
цільового призначення земельних
ділянок.

Отже, перебіг строку позовної давності
почався з 21 січня 2011 року, а з позовом до
суду міжрайонний природоохоронний
прокурор Київської області звернувся 16
серпня 2012 року, тобто в межах строку
позовної давності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише па підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст. 38 Земельного кодексу
України до земель житлової та
громадської забудови належать
земельні ділянки в межах населених
пунктів, які використовуються для
розміщення житлової забудови,
громадських будівель і споруд, інших
об'єктів загального користування.

Відповідно до вимог ст. 39 Земельного
кодексу України використання земель
житлової та громадської забудови
здійснюється відповідно до
генерального плану населеного пункту,
іншої містобудівної документації,
плану земельного і господарського
устрою з дотриманням державних
стандартів і норм, регіональних та
місцевих правил забудови.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 Земельного
кодексу України зміна цільового
призначення земель, які перебувають у
власності громадян або юридичних осіб,
здійснюється за ініціативою власників
земельних ділянок у порядку, що
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п.2 Порядку зміни
цільового призначення земель, які
перебувають у власності громадян або
юридичних осіб, затвердженому
постановою Кабінету Міністрів України
від 11.04.02 № 502, зміна цільового
призначення земельної ділянки
проводиться за поданням заяви
(клопотання) її власника до сільської,
селищної, міської ради, якщо земельна
ділянка розташована в межах населеного
пункту, або районної
держадміністрації, якщо земельна
ділянка розташована за межами
населеного пункту.

Згідно п. 8 Порядку районна
держадміністрація розглядає подані
проектні матеріали та приймає рішення
про зміну цільового призначення
земельної ділянки, яка знаходиться за
межами населеного пункту, якщо така
зміна пов'язана з наступним
використанням цієї ділянки для
сільськогосподарських потреб, ведення
лісового і водного господарства,
будівництва об'єктів, призначених для
обслуговування членів територіальних
громад району (шкіл, лікарень,
підприємств торгівлі тощо).

Відповідно до п. 9 Порядку, якщо зміна
цільового призначення земельної
ділянки, яка розташована за межами
населеного пункту, передбачає
використання ділянок для інших потреб,
ніж визначених пунктом 8 цього Порядку,
районна держадміністрація розглядає
проектні матеріали, готує свій
висновок з цього питання і подає його
разом з матеріалами до Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, обласної
держадміністрації. Земельна ділянка,
яка належала ОСОБА_1 на праві власності
з цільовим призначенням для ведення
особистого селянського господарства
площею 10,00 та, знаходиться за межами
населеного пункту смт. Макарів, у
зв»язку з чим її цільове призначення та
не могло бути змінено Макарівською
районною державною адміністрацією на
землі для будівництва і обслуговування
жилих будинків, господарських споруд
та будівель, так, як відповідно до п. 8
Порядку зміни цільового призначення
земель, які перебувають у власності
громадян або юридичних осіб, районна
держадміністрація приймає рішення про
зміну цільового призначення земельної
ділянки, яка знаходиться за межами
населеного пункту, якщо така зміна
пов'язана з наступним використанням
цієї ділянки для
сільськогосподарських потреб, ведення
лісового і водного господарства,
будівництва об'єктів, призначених для
обслуговування членів територіальних
громад району (шкіл, лікарень,
підприємств торгівлі тощо). Цей перелік
є вичерпним.

Однак, грубо порушуючи вимоги
земельного та містобудівного
законодавства, Макарівським районним
судом при винесенні постанови 27 червня
2007 року було перебрано на себе
повноваження органу виконавчої влади,
та протиправно зобов'язано Макарівську
районну державну адміністрацію надати
дозвіл на підготовку проекту
відведення належної ОСОБА_1 земельної
ділянки площею 10,00 га для зміни її
цільового призначення із ведення
особистого селянського господарства
на землі для будівництва та
обслуговування жилих будинків,
господарських споруд та будівель.

Чинним законодавством України не
передбачено право районної державної
адміністрації змінювати цільове
призначення земельних ділянок за
межами населеного пункту із ведення
особистого селянського господарства
на землі для будівництва і
обслуговування жилих будинків,
господарських споруд та будівель за
відсутності на вказану земельну
ділянку генерального плану населеного
пункту, містобудівної документації,
плану земельно- господарського устрою
з дотриманням державних стандартів і
норм, регіональних та місцевих правил
забудови.

На час розгляду даної справи судом
першої інстанції вищевказаної
містобудівної документації на
земельну ділянку площею 10,00 га для
ведення особистого селянського
господарства в адміністративних межах
Макарівської селищної ради
Макарівського району Київської
області (кадастровий помер
:00:004:0011) не було, у зв»язку з чим
оспорювані розпорядження є
незаконними та підлягають скасуванню.

Таким чином, ОСОБА_1, отримав новий
державний акт на спірну земельну
ділянку площею 10 га зі зміненим
цільовим призначенням з порушенням
вимог чинного законодавства, а отже
державний акт серії ЯД № 795275 підлягає
визнанню недійсним.

Керуючись ст. ст. 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Київської області
задовольнити.

Рішення Макарівського районного суду
Київської області від 14 лютого 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов міжрайонного природоохоронного
прокурора Київської області в
інтересах держави уповноваженими
органами якої є Київська обласна
державна адміністрація, державна
інспекція сільського господарства в
Київській області до Макарівської
районної державної адміністрації
Київської області, ОСОБА_1 про визнання
розпоряджень незаконними та їх
скасування, визнання недійсним
державного акта на право власності на
земельну ділянку задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати
розпорядження Макарівської районної
державної адміністрації Київської
області від 09 липня 2007 року № 2075.

Визнати незаконним та скасувати
розпорядження Макарівської районної
державної адміністрації Київської
області від 06 серпня 2007 року № 2657.

Визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯД № 795275 кадастровий номер
:00:004:0011, виданий на ім'я ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судові витрати у розмірі 121 грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: