АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3778/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Федоріщева С.С. Доповідач -
Григорченко Е.І. Категорія 55
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - Григорченка Е.І.

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.

при секретарі - Яловій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 28 лютого
2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
захист прав споживачів,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою
на рішення Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 28 лютого
2014 року, де ставить питання про його
скасування та ухвалення нового про
відмову у позові, посилаючись на те, що
рішення ухвалено з порушенням норм
матеріального і процесуального права.

Рішенням Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 28 лютого
2014 року позовні вимоги ОСОБА_3
задоволені, з відповідача на користь
позивача стягнено 22 421 грн. 80 коп., з
яких: 5 000 грн., які були сплачені по
Договору №3/10 від 04.10.2012 року в якості
передоплати, та 17 300 грн. - неустойка за
затримку повернення грошей. Вирішено
питання щодо розподілу судових витрат.

Судом першої інстанції встановлено, що
04.10.2012 року між позивачем в особі
третьої особи ОСОБА_4, та ПП ОСОБА_2 було
укладено договір №03/10 на виготовлення
та встановлення дверей за адресою
проживання позивача: АДРЕСА_1.

За умовами зазначеного договору ПП
ОСОБА_2 зобов'язався виготовити та
передати у власність замовника ОСОБА_3
двері. Загальна сума замовлення
становила 6250 гривень. Відповідно до п.2.1
спірного договору замовник
зобов'язаний в момент підписання
договору внести повну оплату.

При укладанні договору відповідачу ПП
ОСОБА_2 було передано кошти у якості
попередньої оплати у розмірі 5000
гривень.

Позивач, дізнавшись реальну вартість
договору, наступного дня після
укладення договору звернувся до
відповідача про розірвання вказаного
договору та повернення йому грошей
(а.с.8), але відповідач відмовив позивачу
у поверненні коштів, посилаючись на
п.3.5. умов договору, згідно до якого
кошти, внесені як передоплата на
виробництво дверей, поверненню не
підлягають (а.с.9).

Враховуючи встановлені обставини,
вимоги законодавства, суд першої
інстанції прийшов до висновку про
задоволення позовних вимог, оскільки
позивач відмовився від послуг
відповідача до спливу 14 діб, а
відповідач не повернув позивачу
сплачені кошти за договором, укладеним
за містом проживання останнього.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційних скарг і заявлених
вимог, апеляційний суд не находить
підстав для задоволення скарги та
скасування рішення суду з наступних
підстав.

Вирішуючи даний спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному об'ємі з'ясував права
та обов'язки сторін, обставини справи,
перевірив доводи сторін та дав їм
належну правову оцінку. Висновки суду
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами та
поясненнями самих сторін.

При вище наведених обставинах справи,
суд першої інстанції, відповідно до
ст.ст.15, 16 698 ЦК України, ст.ст.1, 12
Закону України «Про захист прав
споживачів», ст. ст. 10, 11, 60, 61 ЦПК
України, прийшов до обґрунтованого
висновку про задоволення позову,
оскільки відповідач не повернув кошти
позивачу, які були отримані як
передоплата за послуги, від яких
позивач відмовився.

Приведені в апеляційній скарзі
відповідачем доводи, що він не укладав
з позивачем договір та не отримував за
договором кошти, не можуть бути
підставою для скасування рішення суду,
оскільки відповідно до вказаного вище
договору такий укладений саме між
позивачем та відповідачем, і останній
отримав передоплату у розмірі 5000 грн.,
які в даному випадку, відповідно до ст.
12 Закону України «Про захист прав
споживачів» повинен був повернути /а.с.
7/.

В апеляційному суді представник ОСОБА_2
пояснив, що дійсно було встановлено, що
зазначені кошти за цим договором
отримав ОСОБА_2

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підстави своїх вимог або заперечень,
надавши докази відповідно до вимог ст.
ст. 57 - 60 ЦПК України.

Проте будь-які докази, які б
спростовували висновки суду щодо
укладення між сторонами договору та
отримання відповідачем за цим
договором коштів, суду не надані.

Інші доводи, приведені в
апеляційній скарзі, не можуть бути
підставою для скасування рішення суду,
оскільки вони зводяться до особистого
тлумачення апелянтом норм права та до
іншої оцінки фактичних обставин
справи, яка відрізняється від
зробленої судом першої інстанції
оцінки і висновків суду не
спростовують.

Районний суд розглянув справу у
відповідності із вимогами ст. ст. 10, 11
ЦПК України про змагальність сторін та
диспозитивність цивільного
судочинства, в межах заявлених вимог та
на підставі наданих суду доказів.

Судом апеляційної інстанції не
встановлено порушень матеріального
або процесуального закону, які могли б
потягти за собою скасування рішення
суду.

Таким чином, апеляційний суд вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити,
а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 28 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

СУДДІ: