Справа № 405/3053/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2014 року. Ленінський районний суд
м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Дудко І.С., Гершкул М.В.,
Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Кіровограді
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про
відшкодування витрат, пов'язаних з
доглядом і похованням та зменшення
обов'язкової частки у спадковому майні,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_2, третя
особа без самостійних вимог на предмет
спору ОСОБА_3, про відшкодування витрат,
пов'язаних з доглядом і похованням та
зменшення обов'язкової частки у
спадковому майні, зазначивши в
обгрунтування позовних вимог, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її сестра ОСОБА_4,
після смерті якої відкрилася спадщина
за постійним місцем проживання
останньої на 21/50 частину будинку
АДРЕСА_1 та земельну ділянку, які
належали спадкодавцю на підставі
свідоцтва про право власності від
13.04.1976 року №4195/71 та державного акту
про право власності на земельну
ділянку від 11.09.2006 року. Позивач також
зазначила, що спадкодавцем ОСОБА_4 за
життя, а саме: 13.04.2010 року та 10.09.1012 року
було складено заповіт на її користь.
Спадкоємцем за законом є відповідач
ОСОБА_2, з яким ОСОБА_4 16.01.2000 року
зареєструвала шлюб, та який з 06.11.2002
року зареєстрований в будинку АДРЕСА_1.
Крім того, вказала, що нею прийнята
спадщина шляхом подання заяви про
прийняття спадщини за заповітом до
приватного нотаріуса Кіровоградського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
(до якого раніше звернувся відповідач
ОСОБА_2 з заявою про прийняття
спадщини). Про наявність інших
розпоряджень стосовно відповідача
ОСОБА_2 їй не відомо. Позивач також
зазначила, що на день смерті
спадкодавця відповідач ОСОБА_2, 1937 року
народження, перебував у віці 76-ти років,
є спадкоємцем І-ої черги за законом, як
чоловік спадкодавця, та відповідно до
ст.1241 ЦК України визначено право на
отримання ним обов'язкової частки при
наявності заповіту на інших осіб.
Позивач зазначила, що при житті її
сестри ОСОБА_4 з відповідачем останні
роки складалися складні стосунки, та за
повідомленням останньої, свідків, він
(відповідач) як чоловік не виконував
належним чином свої подружні обов'язки,
при цьому спадкодавець уже мала певний
вік, хворіла, своїх дітей не мала,
потребувала піклування, уваги та
допомоги, на яку розраховувала лише на
неї (позивача), а з серпня, 2012
рокуперебувала на її повному
утриманні, матеріальному забезпеченні,
піклуванню, догляду та лікуванню, в
свою чергу, відповідач особисто привіз
ОСОБА_4 до неї за місцем її проживання у
хворобливому стані з третьої
Кіровоградськоїміської лікарні та до
смерті і після смерті не приймав
ніякої участі у її догляді, лікуванні,
витрат, в т.ч. і на поховання, проведення
ритуальних обрядів, поминальних
обідів, придбання одягу, тощо, з цього
приводу нею та її родиною понесені
витрати, пов'язані з доглядом,
лікуванням, похованням ОСОБА_4, які
становлять грошову суму в розмірі 16 847
грн. 35 коп., а, оскільки відповідач
претендує на спадщину та є спадкоємцем
і за Законом, то відповідно до ст.1241 ЦК
України, на нього розповсюджується
обов'язок відшкодувати витрати на
утримання, догляд, лікування та
поховання спадкодавця, Позивач також
вважає, що обов'язкова частка у
спадковому майні відповідача має бути
зменшена з тих підстав, що відповідач
ОСОБА_2 свідомо ухилявся від обов'язку
забезпечити підтримку та допомогу
спадкодавцю - дружині, яка потребувала
допомоги за віком, станом здоров'я,
свідомо залишивши дружину у
небезпечному для її життя стані та
поставив її у такий небезпечний стан,
вчинив перешкоди у наданні їй медичної
допомоги, залишав в безпорадному стані,
не викликав лікарів, позбавляв її
спілкування з оточуючими, близькими,
про що малися неодноразові звернення
зі скаргами з цього приводу до
прокуратури Ленінського району
м.Кіровограда, правоохоронні органи, в
т.ч. щодо порушення відносно ОСОБА_2
кримінальної справи за ознаками
злочинів, передбачених ст.ст.135, 136, 190 КК
України. Позивач також зазначила, що
лише за її втручання ОСОБА_4 була
госпіталізована у квітні та серпні, 2012
року до медичних закладів, обов'язок по
догляду та піклуванню відповідач
свідомо переклав на неї, свідомо
усунувся від виконання своїх подружніх
обов'язків, більше того, незаконно
утримував у себе її (ОСОБА_4) документи
(пенсійне свідоцтво, паспорт,
банківську картку). Відповідно до акту
обстеження від 27.08.2012 року депутатом
Новоукраїнської міської ради Врадій
Л.І. було проведено обстеження сім'ї
ОСОБА_1, за яким встановлено, що остання
на даний час взялася доглядати свою
хвору сестру ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у
своєму власному будинку, сестра
тяжкохвора, лежача. ОСОБА_1 приділяє їй
належну увагу, купує ліки, викликає
лікарів, постійно знаходиться біля
хворої, зі слів хворої - травму зробив
чоловік, який не викликав лікарів.

З огляду на зазначене, позивач
просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь
9 835 грн. 60 коп. витрат, пов'язаних з
доглядом, лікуванням та похованням, а
також зменшити обов'язкову частку
ОСОБА_2 у спадковому майні після смерті
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. з 1/2 до
1/3 частки на спадкове майно, яке
складається з 21/50 частини будинку
АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 та в її інтересах
представник у судовому засіданні
позовні вимоги підтримали з підстав,
зазначених у позові, вважаючи позовні
вимоги обгрунтованими та доведеними,
просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та в його
інтересах представник позовні вимоги
не визнали, вважаючи позов
необгрунтованим, безпідставним,
просили відмовити позивачу в його
задоволенні. В обгрунтування
заперечень проти позову зазначили, що
зі спадкодавцем ОСОБА_4відповідач
ОСОБА_2 проживав з 14.01.2000 року і по день
її смерті за адресою АДРЕСА_1, з 1997 року
та до виходу на пенсію він працював на
різних посадах, при цьому, зароблені
ним грошові кошти, він вкладав в
будинок, в якому проживав разом з
дружиною ОСОБА_4 Твердження позивача
про те, що у нього з дружиною не
склалися стосунки, та що він як чоловік
не виконував належним чином своїх
подружніх обов'язків не мають жодного
підтвердження, більш того, позивач
втручалася у їх з дружиною сімейні
відносини, де з метою заволодіти
майном, в невідомий для них день вкрала
належні їм документи про одруження, та
в подальшому звернулася до Ленінського
районного суду м.Кіровограда з заявою
про розірвання між ними шлюбу, а коли
відповідач виявив відсутність
свідоцтва про шлюб, він звернувся до
відділу РАЦС, де йому було повідомлено,
що шлюб розірвано на підставі рішення
Ленінського районного суду
м.Кіровограда, при цьому ОСОБА_4 не мала
наміру розривати шлюб, про що свідчить
її особисте звернення до апеляційного
суду Кіровоградської області.
Відповідач також зазначив, що у 2012 році
здоров'я його дружини ОСОБА_4 різко
погіршилося, та з цих підстав остання
перебувала на лікуванні в різних
лікарняних закладах м.Кіровограда, при
цьому сама позивач не заперечує, що
спадкодавець уже мала певний вік,
хворіла, дітей своїх не мала,
потребувала піклування, уваги,
допомоги. Крім того, відповідач
зазначив, що оскільки дружина була
тяжко хвора і потребувала догляду як
жінка, позивач запропонувала перевезти
останню за місцем її проживання в
м.Новоукраїнка Кіровоградської
області, де вона буде виконувати ті
функції догляду за жінкою, які з
об'єктивних причин не зможе
здійснювати він як чоловік, при цьому
як свою пенсію, так і пенсію своєї
дружини він витрачав на її лікування,
купував необхідні ліки. Після
перевезення дружини до позивача за
місцем проживання останньої, позивач
почала разом із своєю донькою ОСОБА_11
вимагати від нього паспорт та
ідентифікаційний номер його дружини
ОСОБА_4, на що він відмовив, та остання в
подальшому зробила втрату паспорту
ОСОБА_4 з метою оформлення заповіту та
після того, як позивач отримала паспорт
ОСОБА_4, то 10 вересня 2012 року зробила
заповіт на своє ім'я, хоча 18.10.2011 року
ОСОБА_4 усе своє майно заповідала саме
йому. Окремо відповідач зазначив, що
після отримання позивачем паспорту на
ім'я ОСОБА_4, остання отримала пенсію
його дружини на поховання, та він
особисто передав ОСОБА_12 грошові кошти
в розмірі 3 000 грн. 00 коп.

Третя особа без самостійних вимог
на предмет спору ОСОБА_3, будучи
присутнім в судовому засіданні 14.10.2013
року, зазначив, що позивач ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 є його рідними сестрами, йому
відомо, що сестра ОСОБА_4 подала на
розлучення з відповідачем ОСОБА_2, крім
того, остання скаржилася на
відповідача, зазначаючи, що він
(відповідач) забрав у неї її паспорт та
гроші, не давав їй згоду на розлучення.
У 2012 році, після повідомлення сестри
ОСОБА_1 про те, що сестра ОСОБА_4 тяжко
захворіла, він приїхав у
м.Новоукраїнку, де перебувала ОСОБА_4,
допомагав сестрі грошима, купував їй
те, що було необхідно, зокрема, продукти
харчування, ліки, залишив дві своїх
пенсії в розмірі близько 6 400 грн. 00 коп.
В подальшому третя особа ОСОБА_3 в
судові засідання не з'являвся, подав
заяву про подальший розгляд справи за
його відсутності.

Заслухавши позивача та в її
інтересах представника, відповідача та
в його інтересах представника, свідків,
дослідивши докази по справі в їх
сукупності, в т.ч. матеріали цивільної
справи №2-2225/11 за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, наглядове
провадження №3-233-12 №584вх. За скаргою
ОСОБА_3, матеріали про відмову в
порушенні кримінальної справи ЖРЗПЗ
№6041 від 03.08.2012 року, ЖРЗПЗ №6041/1 від
03.08.2012 року, ЖРЗПЗ №6041/2 від 11.10.2012 року
за зверненнями ОСОБА_1, ОСОБА_11 та
ОСОБА_2, з'ясувавши підстави та предмет
позову, характер спірних
правовідносин, прав та інтересів, за
захистом яких звернувся позивач,
виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК
України, за якими цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін, які мають рівні права щодо
подання доказів та доведення перед
судом їх переконливості, при цьому суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог та на
підставі доказів сторін, суд вважає, що
вимоги позивача є необґрунтованими,
безпідставними та недоведеними, а
відтак такими, що не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та
підтверджується матеріалами справи, і
даний факт не заперечувався сторонами
по справі, що ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво
про смерть серії НОМЕР_1, виданого 05.10.2012
року відділом державної реєстрації
актів цивільного стану
Новоукраїнського районного управління
юстиції у Кіровоградській області,
актовий запис №264, після смерті якої
відповідно до ст.1220 ЦК України
відкрилася спадщина, яка складається з
23/50 частини житлового будинку АДРЕСА_1
та земельної ділянки площею 826, 70 кв.м,
по АДРЕСА_1, та яка належала спадкодавцю
ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право
власності на будинок від 13.04.1976 року,
виданого відділом комунального
господарства виконавчого комітету
Ленінської райради народних депутатів,
про що внесено запис до реєстрової
книги за 314195/71 та на підставі
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії КР №027193,
виданого 11.09.2006 року.

На випадок своєї смерті
спадкодавець ОСОБА_4 10 вересня 2012 року
склала заповіт, посвідчений 10 вересня
2012 року приватним нотаріусом
Новоукраїнського районного
нотаріального округу ОСОБА_14,
зареєстровано в реєстрі за №367, за яким
усе своє майно вона заповіла своїй
сестрі ОСОБА_1

Згідно Витягів зі Спадкового
реєстру (заповіти/спадкові договори)
№№32007305, 32007251 від 15.10.2012 року, 30.10.2012 року
від імені ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 були
посвідчені заповіти №51854559,
посвідчений приватним нотаріусом
Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_15 18.10.2011
року, та зареєстрований в реєстрі за
№1454; №53360035, посвідчений приватним
нотаріусом Новоукраїнського районного
нотаріального округу Кіровоградсьткої
області ОСОБА_14 10.09.2012 року,
зареєстрований в реєстрі за №367.

Відповідно до ч.2 ст.1254 ЦК України
заповідач має право у будь-який час
скласти новий заповіт. Заповіт, який
було складено пізніше, скасовує
попередній заповіт повністю або у тій
частині, в якому він йому суперечить.

Крім того, з матеріалів спадкової
справи №24/2012 до майна померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, розпочатої 15
жовтня 2012 року, заведеної приватним
нотаріусом Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, судом
встановлено, що 15 жовтня 2012 року з
заявою про прийняття спадщини як за
заповітом, посвідченим приватним
нотаріусом Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_15 18.10.2011
року, за реєстровим №1454, так і за
законом, яка зареєстрована в Книзі
обліку та реєстрації спадкових справ
під №45, звернувся ОСОБА_2, якому
спадкодавець була дружиною.

Відповідно до свідоцтва про
одруження серії НОМЕР_2, ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 одружились 14.01.2000 року, прізвища
після одруження: чоловіка -ОСОБА_2,
дружини- ОСОБА_4.

30 жовтня 2012 року з заявою про
прийняття спадщини як за заповітом,
посвідченим приватним нотаріусом
Новоукраїнського районного
нотаріального округу ОСОБА_14 10.09.2012
року, за реєстровим №367, так і за
законом, яка зареєстрована у книзі
обліку та реєстрації спадкових справ
під №56 звернулася ОСОБА_1, якій
спадкодавець була сестрою.

Відповідно до ст.1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом. Спадщина відкривається
внаслідок смерті особи або оголошення
її померлою (ч.1 ст.1220 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України
малолітні, неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатні вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка б належала кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка). Розмір
обов'язкової частки у спадщині може
бути зменшений судом з урахуванням
відносин між цими спадкоємцями та
спадкодавцем, а також інших обставин,
які мають істотне значення.

Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України
за рішенням суду особа може бути
усунена від права на спадкування за
законом, якщо буде встановлено, що вона
ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані. Положення цієї
статті поширюються на всіх
спадкоємців, у тому числі й на тих, хто
має право на обов'язкову частку у
спадщині, а також на осіб, на користь
яких зроблено заповідальний відказ.

Виходячи зі змісту зазначеної
норми, при вирішенні такої справи
згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України
фактами, які підлягають встановленню, є
як факт ухилення особи від надання
спадкодавцеві допомоги, так і факт
перебування спадкодавця в
безпорадному стані через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво та потребу
спадкодавця в допомозі цієї особи, а
так само факт того, чи потребував
спадкодавець допомоги від спадкоємця
за умови отримання її від інших осіб, чи
мав спадкоємець матеріальну та фізичну
змогу надавати таку допомогу.

Ухилення особи від надання допомоги
спадкодавцеві, який її потребував,
полягає в умисних діях чи
бездіяльності особи, спрямованих на
уникнення від обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцю.
Тобто ухилення, пов'язане з винною
поведінкою особи, яка усвідомлювала
свій обов'язок, мала можливість його
виконувати, але не вчиняла необхідних
дій.

Для задоволення позовних вимог у
справах про усунення від права на
спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК
України має значення сукупність
обставин: ухилення особи від надання
спадкодавцеві допомоги при можливості
її надання, перебування спадкодавця в
безпорадному стані, потреба
спадкодавця в допомозі саме цієї особи
та лише при одночасному настанні
наведених обставин і доведеності
зазначених фактів в їх сукупності
спадкоємець може бути усунений від
спадкування.

В свою чергу, при вирішенні спорів
про зменшення розміру обов'язкової
частки у спадщині (абз. 2 ч. 1 ст. 1241 ЦК
України) встановленню підлягає
характер відносин між спадкодавцем та
спадкоємцем, інші обставини, що мають
істотне значення, зокрема, ними може
вважатись тривала відсутність
спілкування між спадкодавцем і
спадкоємцем, неприязні стосунки,
зумовлені аморальною поведінкою
спадкоємця, тощо.

Зменшення розміру обов'язкової
частки в спадщині полягає у
пропорційному зменшенні частки такого
спадкоємця.

Позивач ОСОБА_1, вважаючи
відповідача ОСОБА_2 спадкоємцем, який,
відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України, має
право на обов'язкову частку у спадщині,
яка відкрилася після смерті
спадкодавця ОСОБА_4, та яка становить 1/2
частку, оскільки відповідач ОСОБА_2, 1937
року народження, є непрацездатним, та
таким, що прийняв спадщину в порядку
ст.ст.1268-1270 ЦК України, просила зменшити
розмір обов'язкової частки ОСОБА_2 у
спадковому майні після смерті ОСОБА_4,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. з ? до 1/3 частки
на спадкове майно, яке складається з
21/50 частини будинку АДРЕСА_1.

Як на підстави позовних вимог в
цій частині позивач посилалася та те,
що при житті спадкодавця ОСОБА_4 з
відповідачем ОСОБА_2 склалися складні
стосунки, як чоловік, - відповідач не
виконував свої подружні обов'язки, що
стало підставою для звернення ОСОБА_4 з
позовом до суду про розірвання шлюбу,
спадкодавець уже мала певний вік,
хворіла, дітей своїх не мала,
потребувала піклування, уваги та
допомоги, в тому числі фінансової, яких
відповідач ОСОБА_2 їй не надавав,
особисто привізши спадкодавця у
хворобливому стані здоров'я за місцем
її проживання, та не приймаючи
будь-якої участі за доглядом,
лікуванням, витратами, в т.ч. і на
поховання, проведення ритуальних
обрядів, обідів, придбання одягу, при
цьому відповідач ОСОБА_2 свідомо
ухилявся від обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцю -
дружині ОСОБА_4, яка потребувала
допомоги за віком, станом здоров'я та
хворобою, свідомо залишивши
спадкодавця у небезпечному стані для
її життя та поставив у такий
небезпечний стан, вчиняв перешкоди у
наданні їй медичної допомоги, залишав у
безпорадному стані, не викликав
лікарів, позбавляв її спілкування з
оточуючими та близькими родичами.

Крім того, позивачем пред'явлено
позовні вимоги до відповідача і про
відшкодування витрат, пов'язаних з
доглядом і похованням, посилаючись як
на правову підставу для задоволення
позову в цій частині на ст.1232 ЦК
України, за якою спадкоємці зобов'язані
відшкодувати розумні витрати, які були
зроблені одним із них або іншою особою
на утримання, догляд, лікування та
поховання спадкодавця, та з
урахуванням загальної суми понесених
витрат, позивач просила стягнути з
відповідача витрати в розмірі 1/2
частини від загальної суми понесених
витрат, обґрунтувавши позов в цій
частині тим, що з серпня, 2012 року її
сестра ОСОБА_4 перебувала на її повному
утриманні, матеріальному забезпеченні,
догляду та у зв'язку з цим нею та її
родиною були понесені відповідні
витрати, які становлять грошову суму в
розмірі 16 847 грн. 35 коп.

Допитані в судовому засіданні за
клопотанням позивача свідки ОСОБА_19,
ОСОБА_20, ОСОБА_21, надали суду покази, які
не стосуються відносин між ОСОБА_2 та
померлою ОСОБА_4, які склалися між ними
за життя останньої, більш того, стали їм
відомі зі слів померлої ОСОБА_4,
зокрема, свідок ОСОБА_19 пояснив, що він
проживає у м.Новоукраїнці, відповідача
ОСОБА_2 не знає, за місцем мешкання
ОСОБА_1, яка також проживає у
м.Новоукраїнці, він його ніколи не
бачив, а, оскільки його мати близько
20-ти років пропрацювала в медицині, то
вона щодня вранці та ввечері приходила
за місцем проживання ОСОБА_1, та
допомагала здійснювати перев'язки
сестрі ОСОБА_1 - ОСОБА_4, яка була лежача,
та зі слів якої йому стало відомо, що її
чоловік її ображав, бив, не давав їсти, у
неї була рана на «копчику», яка виникла
після того, як її штовхнув чоловік.

Свідок ОСОБА_20 також пояснила, що
зі слів померлої ОСОБА_4 їй стало
відомо, що чоловік її ображав, не давав
спілкуватися з родиною, при цьому, про
те, що ОСОБА_4 померла, вона навіть не
знала.

Допитана в судовому засіданні
свідок ОСОБА_21 вказала, що з позивачем
по справі вона познайомилася в лікарні
в серпні, 2012 року, коли відвідувала свою
родичку - нерідну тітку, яка
знаходилася на лікуванні в одній
палаті з сестрою позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_4, чоловіка якої бачила в лікарні
два рази, при цьому ОСОБА_4 була у дуже
важкому стані, не рухалася, погано
розмовляла, постійний догляд за нею
здійснювали або позивач ОСОБА_1, або її
донька ОСОБА_11. З померлою в лікарні
вона розмовляла, та зі слів останньої
їй стало відомо, що її вдарив чоловік.

Суд критично оцінює покази даного
свідка, оскільки свідок при допиті її в
якості свідка використовувала
письмові пояснення, які, як вказала
свідок, їй надали безпосередньо перед
судовим засіданням родичі позивача.

Частина 4 ст.50 ЦПК України надає
право свідку користуватися письмовими
записами, однак, встановлені в судовому
засіданні під час допиту даного свідка
природа походження даних письмових
пояснень ставить під сумнів їх
істинність, а також те, що вони складені
саме з її слів, а не безпосередньо
третіми особами, які, поряд з позивачем,
є зацікавленими в результатах розгляду
цивільної справи.

Допитана в судовому засіданні
свідок ОСОБА_11 пояснила, що позивач
ОСОБА_1 її рідна мати, ОСОБА_4 була їй
рідною тіткою, 30.07.2012 року їй сказали, що
тітка захворіла, і коли вона 31.07.2012 року
приїхала навідати тітку у м.Кіровоград
за адресою її проживання АДРЕСА_1,
відповідач не пустив її до помешкання,
після чого вона звернулася до
правоохоронних органів. Свідок також
зазначила, що відповідач ОСОБА_2
погрожував їм тим, що вони хати не
отримують. Крім того, зазначила, що
вона з позивачем ОСОБА_1 по черзі
доглядали ОСОБА_4, в той час як ОСОБА_2
не надавав будь-якої матеріальної
допомоги, самоусунувся від виконання
своїх подружніх обов'язків,
застосувавав фізичну силу до її тітки,
безпосередньо в її присутності
намагався вдарити тітку, однак вона
йому в цьому завадила, отримував та
витрачав виключно на себе та свої
потреби, лікування пенсію її тітки.
Рідний брат матері ОСОБА_3 давав матері
гроші на утримання тітки в розмірі 4 000
грн. 00 коп., однак вона йому їх
повернула, крім того, вона особисто
також позичила матері гроші в розмірі 4
000 грн. 00 коп., які вона їй віддала,
ОСОБА_2 був присутній на похороні, однак
на її переконання скоріш за все як
стороння особа, будь-якої матеріальної
допомоги на поховання не надавав.

Свідок ОСОБА_23 зазначила, що ОСОБА_1
є її двоюрідною сестрою, ОСОБА_2 чоловік
її померлої двоюрідної сестри ОСОБА_4,
яка доводиться ОСОБА_1 рідною сестрою.
Свідок також зазначила, що з ОСОБА_2
особливо і не спілкувалася, в гостях у
них бувала рідко, при цьому, дізнавшись
у липні місяці, 2012 року про те, що сестра
ОСОБА_4 захворіла, вона відразу
приїхала її провідати, при цьому
сестра виглядала непогано, ходила,
могла сама себе обходити, у вересні, 2012
року їй зателефонували та повідомили,
що сестра дуже захворіла і коли вона
приїхала її провідати, то остання була
лежача, самостійно не пересувалася, у
неї не було навіть води, вона була
неохайна. Свідок також зазначила, що
померла ОСОБА_4 казала їй, що вона
боїться чоловіка, він її ображає, хоча в
її присутності ОСОБА_2 не кричав на
сестру та не ображав її; саме зі слів
ОСОБА_1 їй стало відомо про те, що
ОСОБА_1 сама доглядала та несла
матеріальні витрати на утримання
сестри, за свої кошти придбавала ліки,
викликала лікарів, їй ніхто не
допомагав, та поки сестра була у неї, її
пенсію отримував ОСОБА_2, витрати на
поховання сестри, організацію
поминальних обідів понесла також
ОСОБА_1, при цьому матеріально їй
допомагав брат, також зі слів ОСОБА_1 їй
стало відомо про те, що ОСОБА_2 не
відвідував дружину, коли та
знаходилася в лікарні, не купував ліки.

Суд критично відноситься до
показів свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_23,
оскільки, на переконання суду
зазначені свідки зацікавлені у
розгляді справи на користь позивача
ОСОБА_1

Більш того, як встановлено під час
допиту свідка ОСОБА_11, остання під час
допиту виражала зневажливе та
неприязне ставлення до відповідача по
справі.

Крім того, допитані під час судового
розгляду справи за клопотанням
відповідача та в його інтересах
представника свідки ОСОБА_25, ОСОБА_26,
ОСОБА_27 , ОСОБА_28, які є сусідами,
знайомими відповідача ОСОБА_2 та його
покійної дружини ОСОБА_4, спростували
зазначені вище доводи позивача в
частині того, що відповідач не надавав
матеріальної допомоги на утримання
своєї дружини, не відвідував її в
лікарні, не приймав будь-якої участі за
доглядом, лікуванням, витратами, в т.ч. і
на поховання, проведення ритуальних
обрядів, обідів, придбання одягу, та
вказали, що ОСОБА_2 з 2000 року проживав
однією сім'єю в зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1, проживали
вдвох, мирно, сварок та непорозумінь
між ними не було, вони піклувалися один
за одного, в матеріальному плані були
незалежними від родичів, оскільки
отримували пенсії за віком, крім того,
ОСОБА_2 після виходу на пенсію, -
працював.

Окрім того, свідок ОСОБА_25
пояснив, що він знає позивача та
відповідача по справі, знав і померлу
ОСОБА_4, яка проживала по сусідству з
ним разом з чоловіком ОСОБА_2 Свідок
також зазначив, що покійна ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 проживали вдвох, спільно вели
домашнє господарство, облаштовували
будинок, коли жінка захворіла та
знаходилася у м.Новоукраїнці, ОСОБА_2 її
відвідував, крім того, зазначив, що
покійна скаржилася йому на позивача
ОСОБА_1, та казала, що сестра розвела її
з чоловіком, викрала у них документи, в
свою чергу померла на чоловіка не
скаржилася, більше скаржилася на
сестру ОСОБА_1, коли ОСОБА_4 померла, то
він разом з ОСОБА_2 був на похоронах в
м.Новоукраїнці, в його присутності
ОСОБА_2 передавав грошові кошти в
розмірі 700 грн. 00 коп. ОСОБА_1

Допитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_26 пояснив, що знає
відповідача по справі, знав і померлу
ОСОБА_4, неприязних стосунків між ним не
було, вони ніколи не сперечалися,
ОСОБА_4 протягом 2012 року хворіла, однак
особисто йому вона ніколи не
скаржилася на ОСОБА_2, а коли вона була у
своєї сестри у м.Новоукраїнці, яка з
власної ініціативи запропонувала
ОСОБА_2 після лікарні забрати сестру до
себе, так як у них була домовленість, що
жінка буде краще здійснювати догляд за
жінкою, він разом з ОСОБА_2 приїздив до
м.Новоукраїнки, бачив особисто, як
ОСОБА_2 поклав гроші на підвіконня, які
призначалися для використання їх
ОСОБА_1 для потреб дружини ОСОБА_2 -
ОСОБА_4, однак, яка грошова сума там була
йому не відомо. Крім того, під час
відвідин ОСОБА_4 у м.Новоукраїнці вона
просила, щоб ОСОБА_2 забрав її додому,
однак ОСОБА_1 її не відпустила. Крім
того, він позичив на прохання ОСОБА_2
грошові кошти в розмірі 4 000 грн. 00 коп.,
які призначалися на поховання ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_27 пояснив, що ОСОБА_1
та третю особу ОСОБА_3 він не знає, знає
відповідача ОСОБА_2 та знав його
покійну дружину ОСОБА_4, вказав, що його
батьки товаришували з сім'єю ОСОБА_2,
стосунки між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 були
добрі, за час спільного проживання вони
покращили житлові умови, він допомагав
ОСОБА_2 проводити опалення в будинок,
водопровід, каналізацію, разом з ОСОБА_2
бетонував подвір'я біля будинку,
дружина ОСОБА_2 часто хворіла, а коли
він заходив до них в гості, особисто був
свідком того, як відповідач здійснював
догляд за дружиною, неправомірної
поведінки по відношенню до дружини зі
сторони ОСОБА_2 не бачив.

Свідок ОСОБА_28 вказав, що знає
сторін по справі, крім того, зазначив,
що ОСОБА_2 ніколи не застосовував ні
фізичної сили, ні психологічного
насилля до дружини ОСОБА_4, з їх слід
йому відомо, що сестра ОСОБА_4 - ОСОБА_1
шляхом викрадення у них документів про
реєстрацію шлюбу та в подальшому
неправомірних дій, розірвала шлюб між
ними.

Крім того, в судовому засіданні був
допитаний лікар-терапевт Центральної
районної лікарні м.Новоукраїнка
ОСОБА_18, який вказав, що знав померлу
ОСОБА_4, як хвору, якій надавав медичну
допомогу та консультаційні послуги у
2012 році, за місцем проживання позивача
ОСОБА_1 у м.Новоукраїнці. Так, приблизно
в серпні місяці та на початку жовтня
його декілька разів викликали до
хворої, у хворої була гіпертонічна
хвороба, при першому огляді у хворої
було виявлено на внутрішніх поверхнях
сідниць мікротичні обширні рани з
гнійним вмістом, про що він повідомив
хірургу, ліки, які ним призначалися,
купувалися в той же день, перев'язки
хворій робили медичні сестри та
хірурги, хвора розмовляла, рухалася, в
подальшому стан її здоров'я різко
погіршився, при цьому хвора не
розповідала йому про механізм
походження ран та за яких обставин,
вона їх отримала.

Окрім того, спростовуються
дослідженими в судовому засіданні
матеріалами цивільної справи №2-2225/11 за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу і доводи позивача про
намір та бажання ОСОБА_4 розірвати шлюб
з чоловіком ОСОБА_2, оскільки в
матеріалах справи міститься заява
ОСОБА_4, адресована апеляційному суду
Кіровоградської області про відмову
від позову до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, яка (заява) відповідала її
внутрішній волі, була підтримана
заявником у суді та прийнята судом
апеляційної інстанції.

Більш того, під час судового
розгляду справи судом досліджувалися і
матеріали наглядового провадження
№3-233-12 за скаргою ОСОБА_3, матеріали про
відмову в порушенні кримінальної
справи ЖРЗПЗ №6041 від 03.08.2012 року, ЖРЗПЗ
№6041/1 від 03.08.2012 року, ЖРЗПЗ №6041/2 від
11.10.2012 року за зверненнями ОСОБА_1,
ОСОБА_11 щодо неправомірних дій ОСОБА_2
по відношенню до ОСОБА_4 та ОСОБА_2, за
якими в порушенні кримінальної справи
відносно ОСОБА_2 за ознаками
кримінальних правопорушень за ст.ст.136,
139 КК України було відмовлено за
відсутністю в діях складу та події
кримінальних правопорушень, та більш
того, в ході проведення перевірок, в т.ч.
шляхом відбирання пояснень у сусідів
за місцем проживання ОСОБА_2
встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
наявні неприязні сімейні відносини на
грунті права власності на квартиру
АДРЕСА_1, на грунті чого між вказаними
громадянами виникають конфлікти.

Зазначені вище обставини не
спростовані в судовому засіданні
позивачем та в її інтересах
представником, як не спростовано
позивачем, і факти, викладені в
медичних документах, зокрема, епікризі
№5240/1477, за яким ОСОБА_4, 73 роки
перебувала на стаціонарному лікуванні
в неврологічному відділенні КЗ
«Центральна міська лікарня
м.Кіровограда» в період з 03.08.2012 року по
13.08.2012 року з діагнозом: ДЕ ІІ ст.
(декомпенсація), Церебросклероз,
Скарги: зі слів чоловіка скаржиться на
порушення мови, слабкість в руках та
ногах. Скарги на болі в місцях
пролежнів, при огляді 08.08.2012 року
виявлено в області «крестца» і
«правого бедра» трофічні порушення,
Діагноз той же: застійна пневмонія,
пролежні, інтоксикація, консультація
хірурга 08.08.2012 року: Діагноз: пролежні в
області «правого т/б сустава и крестца»
Рекомендовано некротомію в умовах
гнійної хірургії, які, в свою чергу,
серед іншого, вказують на ті обставини,
що ОСОБА_2 разом з позивачем ОСОБА_1 був
присутнім в лікарні, де знаходилася на
лікуванні його дружина, так як саме з
його слів записано лікарем на що
скаржилася хвора ОСОБА_4

Крім того, з досліджених медичних
документів, судом не встановлено, що
ОСОБА_4 мала тілесні ушкодження, що, тим
самим спростовує доводи позивача про
те, що на тілі її сестри в області
«копчика» мали місце тілесні
ушкодження, які виникли внаслідок того,
що відповідач умисно штовхнув дружину
на гарячу трубу.

Окрім того, за інформацією
адміністрації Новоукраїнської ЦРЛ від
25.03.2013 року №495 ОСОБА_4 15.08.2012 року була
оглянута терапевтом та хірургом ЦРЛ,
діагноз: пролежні крижової ділянки та
передньої поверхні стегна справа;
25.08.2012 року огляд хірургом: діагноз:
обширні трофічні рани крижової
ділянки. Перелом шийки стегна зліва.
Хибний суглоб; 25.09.2012 року огляд
хірургом, діагноз: гнійно-некротичні
рани крижової кістки, правого стегна.
Інтоксикаційний синдром; 01.10.2012 року
огляд терапевта, діагноз: гнійні
обширні глибокі рани крижів, пролежні
на стегні, ліктях; ІНФОРМАЦІЯ_1 хвора
померла.

Судом відзначається, що у вказаний вище
період часу ОСОБА_4 знаходилася в
м.Новоукраїнці, коли догляд за
останньою здійснювала ОСОБА_1

З огляду на викладене вище та
аналізуючи надані сторонами докази по
справі в їх сукупності, приймаючи до
уваги покази свідків, суд вважає, що
позивачем в обґрунтування позовних
вимог про зменшення обов'язкової
частки відповідача у спадковому майні
в порядку ст.ст.57-59 ЦПК України не
надано належних та допустимих доказів,
які б свідчили про умисне ухилення
спадкоємця ОСОБА_2 від надання допомоги
спадкодавцю ОСОБА_4, а також доказів
відносно того, що спадкодавець ОСОБА_4
потребувала допомоги відповідача,
останній мав можливість її надати,
проте ухилявся від обов'язку щодо її
надання.

Більш того, встановлені в судовому
засіданні обставини, не підтверджують,
що між відповідачем та його померлою
дружиною ОСОБА_4 мали місце відносини,
які б давали підстави для зменшення
обов'язкової частки відповідача у
спадщині. Крім того, судом встановлено,
і дані обставини також не спростовано
позивачем по справі, що між померлою
ОСОБА_4 та її чоловіком відповідачем
ОСОБА_2 були нормальні стосунки, які
можуть існувати між чоловіком та
жінкою, враховуючи при цьому їх вік,
стан здоров'я, крім того, судом
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що відповідач
ОСОБА_2 допомагав дружині, приймав
участь у витратах, пов'язаних з її
доглядом, утриманням, лікуванням та
похованням.

Також з урахуванням наданих в
судовому засіданні пояснень позивача,
відповідача, третьої особи, свідків, а
також досліджених під час судового
розгляду справи чеків, квитанцій,
судом відзначається, що позивачем не
доведено з наданням суду належних та
допустимих доказів понесених нею
особисто як одним із спадкоємців
витрат, на утримання, догляд, лікування
та поховання спадкодавця ОСОБА_4, а
також того, що медичні препарати,
зазначені в касових чеках,
призначалися саме для лікування
спадкодавця та відповідають
призначенням лікарів.

З огляду на викладене вище,
приймаючи до уваги ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК
України, за якими суд розглядає
цивільні справи в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
при цьому доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях, обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, суд вважає, що позивач не
довела суду належними та допустимими
доказами по справі обставин, на які
вона посилалася як на підставу своїх
позовних вимог як в частині позовних
вимог про зменшення обов'язкової
частки спадкоємця ОСОБА_2 у спадковому
майні після смерті ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1. з 1/2 до 1/3 частки на
спадкове майно, яке складається з 21/50
частини будинку АДРЕСА_1, так і в
частині позовних вимог про стягнення
зі спадкоємця ОСОБА_2 витрат, пов'язаних
з доглядом, лікуванням та похованням
спадкодавця, що є підставою для
відмови у задоволенні позову за його
безпідставністю та недоведеністю.

На підставі вищевикладеного,
відповідно до ст.ст.15, 16, 1217, 1222, 1232, 1233, 1241
ЦК України, керуючись ст.ст.3, 4, 10, 11, 59, 60,
88, 213-215, 218 ЦПК України, постановою
Пленуму Верховного Суду України "Про
судову практику у справах про
спадкування" від 30.05.2008 року №7, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3
про відшкодування витрат, пов'язаних з
доглядом і похованням в розмірі 9 835 грн.
60 коп. та зменшення обов'язкової частки
ОСОБА_2 у спадковому майні після смерті
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/2 до
1/3 частки на спадкове майно - 21/50 частини
будинку з надвірними будівлями по
АДРЕСА_1 та земельну ділянку, -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Кіровоградської області через
Ленінський районний суд м. Кіровограда
шляхом подачі протягом десяти днів з
дня його проголошення апеляційної
скарги.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда
Л. А. Іванова