Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних
справ
Суддя 1-ї інстанції Апаллонова Ю.В.
Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 335/7650/13
Справа № 22ц-778/1518/14
У Х В А Л А

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних
справ апеляційного суду Запорізької
області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді:
Подліянова Г.С., Дашковська А.В.

секретар - Мельник З.П.

при участі: прокурора - Занков А.В.

адвоката -

________________________________________________________________________
____________________

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Орджонікідзевського районного
суду м.Запоріжжя від 04.02.2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи - Орган опіки та піклування
районної адміністрації Запорізької
міської ради у Орджонікідзевському
районі, Прокуратура
Орджонікідзевського району
м.Запоріжжя про позбавлення
батьківських прав, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи -
Орган опіки та піклування районної
адміністрації Запорізької міської
ради у Орджонікідзевському районі,
Прокуратура Орджонікідзевського
району м.Запоріжжя про позбавлення
батьківських прав, посилаючись на те,
що відповідач є батьком
неповнолітнього ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1,
але свого обов'язку щодо виховання та
розвитку дитини не виконує, ухиляється
від здійснення батьківських обов'язків
щодо матеріального забезпечення,
фізичного, духовного та морального
розвитку дітей.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м.Запоріжжя від 04.02.2014
року в задоволені позову відмовлено

У скарзі позивач просив скасувати
зазначене рішення і ухвалити нове про
задоволення позову, оскільки на його
думку суд неправильно з'ясував
обставини справи і неправильно
застосував норми матеріального права.

Позивач до суду не з'явився. Про час і
місце слухання справи повідомлений.
Заявив письмове клопотання про
відкладення слухання справи, у зв'язку
з очікуванням отримання додаткових
матеріалів. Неявка заявника до суд не
визнана поважною.

Заслухавши відповідача, представників,
прокурора, вивчивши матеріали справи,
колегія суддів судової палаті з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду дійшла до висновку, що скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК суд апеляційної
інстанції відхиляє скаргу, якщо
встановлює, що суд першої інстанції
постановив рішення з додержанням вимог
матеріального и процесуального права.

З матеріалів справи видно, що
відповідач є батьком неповнолітнього
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

У ст.12 Закону України "Про охорону
дитинства" зазначено, що виховання в
сім'ї є першоосновою розвитку
особистості дитини і на кожного з
батьків покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини.

Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав є
крайнім засобом сімейно-правового
характеру, який застосовується до
батьків, що не забезпечують належне
виховання своїх дітей. Такий засіб може
застосовуватись тільки за рішенням
суду.

Нарешті позбавлення батьків
батьківських прав є санкцією за
нездійснення батьками своїх
обов'язків.

В абз.2 п.16 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30 березня 2007 року № 3
"Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав"
роз'яснено, що ухилення батьків від
виконання своїх обов'язків має місце,
коли вони не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так
і в сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками .

Пунктом 15 указаної постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 березня
2007 року № 3 передбачено, що позбавлення
батьківських прав (тобто прав на
виховання дитини, захист її інтересів,
на відібрання дитини в інших осіб, які
незаконно її утримують, та ін.), що
надані батькам до досягнення дитиною
повноліття і ґрунтуються на факті
спорідненості з нею, є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків, а тому питання
про його застосування слід вирішувати
лише після повного, всебічного,
об'єктивного з'ясування обставин
справи, зокрема ставлення батьків до
дітей.

Отже, суд зазначає, що ухилення від
виконання матір'ю чи батьком своїх
обов'язків по вихованню дитини може
бути підставою для позбавлення
батьківських прав.

Суд наголошує, що таке ухилення повинно
бути навмисним, тобто коли особа
повністю розуміє наслідки своєї винної
поведінки.

Як убачається з матеріалів справи,
відповідач, заперечуючи проти позову,
крім іншого, посилався й на те, що після
розлучення між ним та позивачем існує
міжособистий внутрішньосімейний
конфлікт, який впливає на його
відносини з сином. Від виконання своїх
батьківських обов'язків він не
ухилявся, надає йому матеріальну
допомогу, цікавиться його навчанням,
сприяє фізичному розвитку.

Ці факти підтверджені повідомленням
адміністрації дитячої спортивної
школи, висновком органу опіки та
піклування (а.с.41,132).

При цьому, у висновках щодо вирішення
заявленого спору орган опіки і
піклування не наполягає на позбавленні
відповідача батьківських прав (а.с.41).

За міркуваннями Запорізького центру
соціальних служб для сім"ї, дітей та
молоді між батьками існують гострі
конфлікти і саме вони впливають на
емоційний розвиток дітини (а.с.42).

Натомість, Центр прийшов до висновку,
що як мати так і батько виконують
батьківські обов'язки й прагнуть
вирішити проблеми спілкування (а.с.42).

Доводи про насильство ґрунтуються
тільки на особистих заявах позивача й
належними документами не підтверджені.

З'ясувавши фактичні обставини справи
та давши правильну оцінку всім
зібраним у справі доказам, суд дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для позбавлення
ОСОБА_2 батьківських прав відносно
сина,ОСОБА_3.

Беручи до уваги наведене, колегія
вважає, що скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.308,313,314,315,317 ЦПК України,
судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м.Запоріжжя від 04.02.2014 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала судової колегії може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий: Судді: