ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Справа № 636/780/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2014 р.

Чугуївський міський суд Харківської
області у складі:

Головуючого - судді Панаід І.В.

за участю:

секретаря судового засідання Зайцевої
Т.Г.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до
Чугуївського міського суду
Харківської області з позовом до
ОСОБА_3, в якому просила суд визнати
відповідача таким, що втратив право
користування квартирою АДРЕСА_1

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначала, що причиною її
звернення до суду є те, що перебування
відповідача на реєстраційному обліку у
квартирі створює перешкоду у
здійсненні нею права власності на
майно, у зв'язку з чим вона обмежена в
праві володіння та розпорядження своїм
майном в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 та її представник позовні
вимоги підтримали в повному обсязі та
просили позов задовольнити.

Відповідач та його представник
проти позову заперечували, та просили
суд відмовити у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін та
свідків, суд приходить до висновку, що
позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в
повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та
відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_1 на праві приватної
власності належить однокімнатна
квартира, розташована за адресою:
АДРЕСА_2. Право власності позивача
підтверджується договором дарування
від 11.12.2004 р., посвідченим нотаріусом
Чугуївської державної нотаріальної
контори та зареєстрованим в реєстрі за
№ 2-3565.

Відповідно до цього договору
відповідач ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_1
прийняла у дар квартиру АДРЕСА_1

На даний час у вищезазначеній
квартирі позивач проживає разом зі
своїм чоловіком ОСОБА_5 та малолітнім
сином ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач
не проживає у спірній квартирі вже
більш ніж п'ять років, однак до
теперішнього часу залишається там
зареєстрованим.

В судовому засіданні встановлено,
що відповідач у 2013 році звільнився з
Деканівської виправної колонії, та на
даний час проживає у будинку за
адресою: АДРЕСА_3

Своє небажання знятись з
реєстраційного обліку ОСОБА_3 мотивує
тим, що будинок, в якому він наразі
проживає, належить його сестрі, яка
найближчим часом збирається його
продати, він же має намір вселитись до
квартири за місцем своєї реєстрації.

Відповідно до ст. 41 Конституції
України кожен має право володіти,
користуватись та розпоряджатись своєю
власністю. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст. 383 ЦК України та
ст. 50 ЖК України, які передбачають право
власника використовувати житло для
власного проживання, проживання членів
його родини, інших осіб та
розпоряджатись своїм житлом на власний
розсуд. Обмеження або втручання в права
власника можливі на підставах,
передбачених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому відповідно до ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму
Вищого Спеціалізованого Суду України
з розгляду цивільних та кримінальних
прав від 07.02.2014 р. №5 «Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав» під
час розгляду позовів про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням, судам
необхідно чітко розмежовувати
правовідносини, які виникають між
власником та попереднім власником
житла, і правовідносини, які виникають
між власником житла та членами його
сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а
також членами сім'ї попереднього
власника житла. Так, власник житла має
право вимагати визнання попереднього
власника таким, що втратив право
користування житлом, що є наслідком
припинення права власності на житлове
приміщення із зняттям останнього з
реєстрації.

Крім цього, відповідно до п.3
вищезазначеної Постанови Пленуму ВССУ,
суд, ухвалюючи рішення, згідно з
частиною першою статті 214 ЦПК має
визначити, які правовідносини сторін
випливають із встановлених обставин та
яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин. При
цьому суд має навести у рішенні мотиви,
з яких не застосував норми права, що на
них посилалися особи, які беруть участь
у справі. У зв'язку із цим посилання
позивача у позовній заяві на норми
права, які не підлягають застосуванню у
даній справі, не є підставою для
відмови в задоволенні пред'явленого
позову, оскільки при вирішенні справи
суд враховує підставу (обґрунтування)
та зміст позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, оскільки
під час розгляду справи суду не було
надано доказів на підтвердження
перебування позивача та відповідача в
сімейних відносинах, правовідносини
між позивачем та відповідачем є
правовідносинами між власником та
попереднім власником житлового
приміщення, а отже при розгляді справи
мають бути застосовані норми ст. 391 УК
України, за якою позивач як власник
квартири має право вимагати усунення
перешкод у здійснені ним права
користування та розпорядження своїм
майном. Посилання позивача на
застосування норм ст. 71, 72 ЖКУ не
узгоджуються з обставинами справи,
оскільки відповідач є колишнім
власником спірної квартири, а не її
наймачем.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст. ст. 16, 319, 321, 391, ЦК України,
ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 169, 209, 213 - 215, 223, 224-226
ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив
право користування квартирою АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Харківської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя