№ производства 2/646/334/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2014 року Червонозаводський
районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді
Журавель В.А.,

при секретарі -
Бікасовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкову цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Харківської міської Ради про визнання
права власності в порядку спадкування
за законом,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до Харківської міської Ради, в
якому просила визнати за нею право
власності на житловий будинок літ. «А-1»
загальною площею 42,1 кв.м, житловою
площею 15,7 кв.м з надвірними будівлями в
цілому по АДРЕСА_2 в порядку забудови та
спадкування за законом. В
обгрунтування позову позивач
зазначила, що в період шлюбу вони з
разом із чоловіком за договором
купівлі-продажу придбали
недобудований жилий будинок з
надвірними будівлями готовністю 54% по
АДРЕСА_2. Після покупки будинку в 1996
році ними був накритий дах,
добудований тамбур площею 2,7 кв.м та
проведені внутрішні роботи, із
надвірних будівель - зроблений
дерев`яний навіс. При житті чоловіка
спірній житловий будинок був повністю
добудований, але не прийнятий в
експлуатацію. ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік
ОСОБА_2 - помер. Вона належним чином
прийняла спадщину після його смерті,
але позбавлена можливості отримати в
нотаріальній конторі право власності
на спірний житловий будинок по АДРЕСА_2,
оскільки до теперішнього часу будинок
належним чином не оформлений і право
власності на нього на зареєстровано, у
зв`язку з чим, змушена звернутись до
суду з позовом.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 та її представник - адвокат
ОСОБА_3 повністю підтримали заявлені
позовні вимоги, надали судові
аналогічні пояснення.

Представник відповідача -
Харківської міської ради Разін М.І.
проти задоволення позову заперечував
та пояснив, що позивач не надала
доказів щодо виконання її чоловіком
усіх умов договору купівлі-продажу а
саме реєстрації права власності на
нього. Також відсутні докази, що
спадкоємець оформив право на
користування земельною ділянкою після
переходу до нього права власної на
недобудований будинок. Крім того,
представник відповідача зазначив, що
позивачем не надано судові відповідь
нотаріальної контори про відмову в
оформленні свідоцтва про право на
спадщину.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши надані докази, вважає
позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного:

Відповідно до ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов`язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК України.

Як встановлено в судовому
засіданні ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 на
місцем свого постійного проживання та
реєстрації - АДРЕСА_1 / а. с. 7/.

Відповідно до свідоцтва про шлюб
позивач ОСОБА_1 перебувала з ОСОБА_2 в
зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 1959
року / а. с. 6/. Від цього шлюбу вони мають
двох дочок - ОСОБА_5, ОСОБА_6 / а. с. 9-11/.

Після смерті чоловіка ОСОБА_1 у
встановлений законом шестимісячний
строк, звернулась до Четвертої
Харківської державної нотконтори із
заявою про прийняття спадщини, а
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали заяви про
відмову від прийняття спадщини, що
підтверджується листом Четвертої ХДНК.
Нотаріальна контора також надала
письмову відмову у видачі свідоцтва
про право власності на житловий
будинок АДРЕСА_2 у зв`язку з відсутністю
реєстрації права власності на нього / а.
с. 24/.

Як убачається з листа КП
«Харківське міськБТІ» № 2314013 від 05.06.2012
р., право власності на житловий будинок
з надвірними будівлями по АДРЕСА_2, на
ім`я ОСОБА_2 не зареєстровано / а. с. 23/.

10 серпня 2012 року позивач ОСОБА_1
отримала в Четвертій ХДНК м. Харкова
свідоцтво про право на спадщину за
законом після смерті чоловіка на
квартиру АДРЕСА_1 та на грошові вклади /
а. с. 24/.

В період шлюбу ОСОБА_1 разом із
чоловіком за договором купівлі-продажу
від 13.09.1996 року, який був посвідчений
державним нотаріусом Першої ХДНК,
придбали недобудований жилий будинок з
надвірними будівлями готовністю 54% по
АДРЕСА_2. Як убачається з договору
купівлі-продажу, загальна площа
недобудованого жилого будинку
складала 39, 4 кв.м, жила -15,7 кв.м з
надвірних будівель - гараж літ. «Б»,
льох літ. «В», огорожі № 1-2. Земельна
ділянка надана на підставі рішення
виконкому Харківської райради
депутатів трудящих № 340 від 30.07.1959 року /
а. с. 13-14/

Рішенням виконкому
Червонозаводської районної Ради
народних депутатів м. Харкова № 182/7 від
06.08.1996 року брату чоловіка позивача -
ОСОБА_7 було надано дозвіл на продажу
недобудованого житлового будинку. Цим
же рішенням виконком забов`язав ОСОБА_2
закінчити будівництво будинку / а. с. 12/.

Як убачається з технічного
паспорту, виготовленого станом на
12.09.2013 року, спірний житловий будинок по
АДРЕСА_2 є закінченим будівництвом,
загальна площа житлового будинку літ.
«А-1» складає також 39,4 кв.м і тамбур 2,7,
всього 42,1 кв.м, житлова 15,7 кв м. / а. с.
18-22/. Як пояснила в судовому засіданні
позивач, вони з чоловіком після покупки
будинку в 1996 році накрили дах,
добудували тамбур площею 2,7 кв.м та
зробили внутрішні роботи, із надвірних
будівель - зроблений дерев`яний навіс,
рік побудови житлового будинку літ.
«А-1» з 1981 по 1986 роки.

Наказом № 95 від 19.03.2013 « Про
затвердження Порядку прийняття в
експлуатацію індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них,
громадських будинків та будівель і
споруд сільськогосподарського
призначення I та II категорій
складності, які збудовані без дозволу
на виконання будівельних робіт, і
проведення технічного обстеження їх
будівельних конструкцій та інженерних
мереж , зокрема п.3.1 передбачено що
«Документом, який засвідчує
відповідність закінчених будівництвом
до 05 серпня 1992 року індивідуальних
(садибних) житлових будинків, садових,
дачних будинків, господарських
(присадибних) будівель і споруд,
прибудов до них, які не підлягають
прийняттю в експлуатацію, вимогам
законодавства, будівельних норм,
державних стандартів і правил, зокрема
для потреб державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно, є
технічний паспорт, складений за
результатами технічної
інвентаризації».

Як убачається з технічного
висновку ФЛП «ОСОБА_8» технічні
рішення, прийняті при будівництві
житлового будинку літ. «А-1»
відповідають вимогам екологічних,
санітарних, протипожежних та інших
діючих норм та правил державних
стандартів та забезпечують безпечну
для життя та здоров`я людей їхню
подальшу експлуатацію, не порушують
права та інтереси співвласників
суміжних садиб , не порушують ДБН 360-92 і
знаходяться в межах земельної ділянки /
а. с.25-36/.

Відповідно до ст. 331 ЦК України,
право власності на новостворене
нерухоме майно

( житлові будинки, будівлі, споруди
тощо) виникає з моменту завершення
будівництва

(створення майна).

Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України на
вимогу власника ( користувача)
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує права інших осіб.

Добудувавши житловий будинок
літ. «А-1» в межах виділеної на законних
підставах земельної ділянки по
АДРЕСА_2, чоловік позивача і ОСОБА_1
фактично є їх власниками, вони
користувались вказаним майном,
здійснювали усі права та обов`язки
власника.

Відповідно до ст. 22 КЗпШС України
(в редакції 1969 р. із змінами та
доповненнями) спірний будинок є
спільною сумісної власністю позивача
та її чоловіка - ОСОБА_2

Відповідно до ст. 60, ч. 1 ст. 70 СК
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить їм на праві спільної
сумісної власності.

У зв'язку із чим суд вважає за
можливе визнати за позивачкою право
власності на 1 / 2 частину житлового
будинку літ. «А-1» загальною площею 42,1
кв.м, житловою площею 15,7 кв.м. з
надвірними будівлями по АДРЕСА_2 в
порядку спільної сумісної власності
подружжя.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Не допускається прийняття
спадщини з умовою чи із застереженням.

Таким чином, оскільки позивач
належним чином прийняла спадщину після
смерті чоловіка, то суд вважає а
можливе визнати за позивачкою право
власності на 1 / 2 частину житлового
будинку літ. «А-1» загальною площею 42,1
кв.м, житловою площею 15,7 квм з
надвірними будівлями в цілому по
АДРЕСА_2 в порядку спадкування за
законом після смерті чоловіка.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України; ст.
ст. 331, 376, 1268 ЦК України, ст. ст. 93, 125
Земельного Кодексу України, ст. 22 КЗпШС
України ( в редакції 1969 р. із змінами та
доповненнями), суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 1/ 2 частину житлового будинку літ.
«А-1» загальною площею 42,1 кв.м, житловою
площею 15,7 кв.м. з надвірними будівлями
по АДРЕСА_2 в порядку спільної сумісної
власності подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/
2 частину житлового будинку літ. «А-1»
загальною площею 42,1 кв.м, житловою
площею 15,7 кв.м. з надвірними будівлями
по АДРЕСА_2 в порядку спадкування за
законом після смерті чоловіка ОСОБА_2,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
протягом 10 днів з дня його проголошення
через Червонозаводський районний суд
м. Харкова шляхом подання апеляційної
скарги.

Суддя
В.А. Журавель