Справа №2-6146/07 13.05.2014 13.05.2014 13.05.2014
Провадження №22-ц/784/1236/14
Провадження № 22ц-784/1236/14
інстанції Агєєва Л.І.
апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Ухвала

Іменем
України

13 травня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Кушнірової Т.Б.,

суддів: Царюк Л.М., Яворської Ж.М.,

при секретарі Свіщук О.В.,

за участю:

- позивачки ОСОБА_2,

- відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на ухвалу Заводського районного суду
м. Миколаєва від 06 листопада 2009 року,
постановлену у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення
порядку користування земельною
ділянкою,

в с т а н о
в и л а:

26 червня 2009 року ОСОБА_3 звернувся в суд
із заявою про поворот виконання
рішення суду.

Заявник зазначав, що на підставі
рішення Заводського районного суду м.
Миколаєва від 05 грудня 2006 року,
залишеного без змін ухвалою колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду
Миколаївської області від 23 лютого 2007
року було задоволено позов ОСОБА_2 до
нього та визначено порядок
користування земельною ділянкою за ІІІ
варіантом висновку судової будівельно
- технічної експертизи.

Після постановлення вказаного рішення
суду, ОСОБА_2 зруйнувала самовільні
споруди, що знаходились в його
користуванні і були розташовані на
земельній ділянці, яка за вказаним
судовим рішенням була виділена у
користування ОСОБА_2

Ухвалою Верховного Суду України від 26
вересня 2007 року, зазначені судові
рішення скасовано, а справу направлено
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Рішенням Заводського районного суду м.
Миколаєва від 24 грудня 2007 року позов
задоволено.

Постановлено визначити порядок
користування земельною ділянкою за ІІІ
варіантом висновку судової будівельно
- технічної експертизи.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 22 травня 2008
року, скасовано вказане рішення суду
першої інстанції та постановлено нове.
Позов ОСОБА_4 було задоволено частково
та визначено порядок користування
земельною ділянкою за ІІ варіантом
висновку експертизи.

Посилаючись на те, що на
підставі скасованого в подальшому
рішення суду, ОСОБА_2 неправомірно
зруйнувала самочинні споруди, чим
завдала йому шкоди, розмір якої з
урахуванням уточнених позовних вимог
склав 20 000 грн., то така сума підлягає
стягненню з ОСОБА_2 шляхом повороту
виконання рішення Заводського
районного суду м. Миколаєва від 05
грудня 2006 року.

Ухвалою Заводського районного
суду м. Миколаєва від 06 листопада 2009
року в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати ухвалу суду, посилаючись на
її незаконність.

Перевіривши наведені в апеляційній
скарзі доводи та дослідивши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що вона
не підлягає задоволенню із наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 ЦПК
України питання про поворот виконання
вирішує суд апеляційної чи касаційної
інстанції, якщо, скасувавши рішення,
він закриває провадження у справі,
залишає позов без розгляду, відмовляє в
позові повністю або задовольняє
позовні вимоги в меншому розмірі.

Згідно ч. 1 ст. 381 ЦПК України
якщо питання про поворот виконання
рішення не було вирішено судом при
новому розгляді справи або судом
апеляційної чи касаційної інстанції,
заява відповідача про повернення
стягненого з нього за скасованим
рішенням майна розглядається судом, у
якому перебуває справа. Заяву про
поворот виконання можна подати у межах
позовної давності.

Із матеріалів справи вбачається, що на
підставі рішення Заводського
районного суду м. Миколаєва від 05
грудня 2006 року, залишеного без змін
ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області від 23 лютого 2007
року, задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3
та визначено порядок користування
земельною ділянкою за ІІІ варіантом
висновку судової будівельно -
технічної експертизи.

Ухвалою Верховного Суду України від 26
вересня 2007 року, зазначені судові
рішення скасовано, а справу направлено
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

В подальшому рішенням Заводського
районного суду м. Миколаєва від 24
грудня 2007 року позов ОСОБА_2 задоволено,
визначено порядок користування
земельною ділянкою за ІІІ варіантом
висновку судової будівельно -
технічної експертизи.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 22 травня 2008
року, скасовано вказане рішення суду
першої інстанції та постановлено нове,
яким позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Визначено порядок користування
земельною ділянкою за ІІ варіантом
висновку експертизи.

Звертаючись до суду із заявою про
поворот виконання рішення Заводського
районного суду м. Миколаєва від 05
грудня 2006 року ОСОБА_3 просив
відшкодувати шкоду, за зруйновані
ОСОБА_2 споруди, що знаходились у нього
в користуванні і були розташовані на
земельній ділянці, яка на підставі
скасованого рішення суду виділялася у
користування позивачки.

Отже, із змісту заяви ОСОБА_3
вбачається, що має місце спір щодо
відшкодування вартості будівельних
матеріалів, вкладених ним в самочинні
споруди, однак у рішенні суду першої
інстанції від 05 грудня 2006 року, яке було
в подальшому скасоване не вирішувалося
питання про знесення самочинних
споруд. А тому зазначене в розумінні
ст.380 ЦПК України не є поворотом
виконання рішення, оскільки
безпосередньо не пов'язано з предметом
спору, який розглядався судом і з
приводу якого було винесено судове
рішення.

З огляду на наведене, суд першої
інстанції вірно вважав, що відсутні
підстави для задоволення повороту
виконання рішення суду першої
інстанції.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

Оскільки оскаржувана ухвала
постановлена з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
то підстав для її скасування немає.

Керуючись статтями 303, 312, 315 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити, а ухвалу Заводського
районного суду м. Миколаєва від 06
листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді