УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О., суддів:
Ізмайлової Т.Л.,Кадєтової О.В.,
Мостової Г.І.,Наумчука М.І.,розглянувши
у судовому засіданні справу за позовом
прокурора Балаклавського району м.
Севастополя в інтересах держави в
особі Севастопольської міської ради до
ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
обслуговуючий кооператив
«Дачно-будівельний кооператив
«Горний-2», про визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку та витребування з
незаконного володіння земельної
ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_7,
яка діє в інтересах ОСОБА_6 та
обслуговуючого кооперативу
«Дачно-будівельний кооператив
«Горний-2», на рішення Балаклавського
районного суду м. Севастополя від 01
серпня 2013 року та рішення апеляційного
суду м. Севастополя від 21 листопада 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року прокурор
Балаклавського району м. Севастополя,
діючи в інтересах держави в особі
Севастопольської міської ради,
звернувся до суду із вищезазначеним
позовом, посилаючись на те, що спірна
земельна ділянка та державний акт на
право власності на зазначену земельну
ділянку видані за відсутністю рішення
уповноваженого органу та з порушенням
вимог земельного законодавства.

З урахуванням наведеного просив суд
визнати недійсним виданий ОСОБА_6
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,1000 га, що
розташована у АДРЕСА_1, серії ЯИ № 067221,
виданий Головним управлінням
Держкомзему у м. Севастополі 27 квітня
2010 року та зареєстрований у Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 58,
витребувати на користь держави в особі
Севастопольської міської ради з
незаконного володіння ОСОБА_6 земельну
ділянку площею 0,1000 га, що розташована у
АДРЕСА_1, кадастровий номер
:58:002:0698.

Заочним рішенням Балаклавського
районного суду м. Севастополя від 01
серпня 2013 року позов прокурора
задоволено.

Визнано недійсним виданий на ім'я
ОСОБА_6 державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0,1000 га, розташовану у АДРЕСА_1, серії ЯИ
№ 067221, виданий Головним управлінням
Держкомзему у м. Севастополі 27 квітня
2010 року та зареєстрований у Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 58.

Витребувано на користь держави в особі
Севастопольської міської ради з
незаконного володіння ОСОБА_6 земельну
ділянку, площею 0,1000 га розташовану за
адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер
:58:002:0698. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м.
Севастополя від 21 листопада 2013 року,
рішення суду першої інстанції в
частині витребування з незаконного
володіння ОСОБА_6 земельної ділянки
площею 0,1000 га, розташованої у АДРЕСА_1,
кадастровий номер :58:002:0698 на
користь держави в особі
Севастопольської міської ради та
розподілу судових витрат скасовано і
ухвалено в цій частині нове рішення,
яким відмовлено у задоволенні позову
прокурора Балаклавського району м.
Севастополя про витребування у ОСОБА_6
на користь держави в особі
Севастопольської міської ради
земельної ділянки площею 0,1000 га,
розташованої у АДРЕСА_1, кадастровий
номер :58:002:0698. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування судових рішень
судів першої та апеляційної інстанцій
із ухваленням нового рішення, яким
відмовити повністю у задоволенні
позову, мотивуючи свої вимоги
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що земельна
ділянка була надана відповідачу без
вилучення її в установленому законом
порядку у постійного користувача - ДП
«Севастопольське дослідне
лісомисливське господарство», з
клопотанням про одержання безоплатно у
власність земельної ділянки у
встановленому законом порядку до
відповідних органів він не звертався.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині витребування з
незаконного володіння ОСОБА_6 спірної
земельної ділянки, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що підстави
для задоволення вказаних позовних
вимог відсутні.

Судами встановлено, що відповідно до
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯИ № 067221,
виданого Головним управлінням
Держкомзему в м. Севастополі 27 квітня
2010 року, ОСОБА_6 є власником земельної
ділянки, кадастровий № :58:002:0698 з
цільовим призначенням для
індивідуального дачного будівництва,
площею 0,1000 га, яка розташована в
АДРЕСА_1. Державний акт зареєстровано в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 58 на
підставі розпорядження
Севастопольської міської державної
адміністрації № 825-р від 29 березня 2010
року.

Розпорядженням Севастопольської
міської державної адміністрації № 825-р
від 29 березня 2010 року затверджено
Обслуговуючому кооперативу «ДБК
«Горний-2» проект землеустрою щодо
відведення земельних ділянок
загальною площею 17 га для
індивідуального дачного будівництва,
розташованих за адресами: АДРЕСА_1, з
віднесенням цих земель до категорії
земель рекреаційного призначення.
Також, у розпорядження міститься
вказівка про оформлення та видачу
державних актів громадянам України -
членам ОК «ДБК «Горний-2» (згідно з
додатком) на право власності на
земельні ділянки відповідно до
технічної документації.

Відповідно до ст. 125, ч. 1 ст. 126 ЗК України
право власності на земельну ділянку
виникає з моменту державної реєстрації
цього права та посвідчується державним
актом.

Згідно ст. 152 ЗК України власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) громадяни та
юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

За змістом ст. 118 ЗК України громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідної районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. Рішення органів
виконавчої влади та органів місцевого
самоврядування щодо приватизації
земельних ділянок приймається у
місячний строк на підставі технічних
матеріалів та документів, що
підтверджують розмір земельної
ділянки.

З огляду на викладене, суди дійшли
обґрунтованого висновку про
відсутність правової підстави для
набуття відповідачем права власності
на спірну земельну ділянку, а оскільки
державний акт про право власності на
землю виданий усупереч вимогам ст. ст.
116, 118 ЗК України, то така земельна
ділянка незаконно вибула з державної
власності.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги, матеріали
справи та зміст оскаржуваних судових
рішень, не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права, які передбачені
нормами ЦПК України як підстави для
скасування рішень.

Керуючись ч. 1 ст. 336, ст. 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7, яка діє в
інтересах ОСОБА_6 та обслуговуючого
кооперативу «Дачно-будівельний
кооператив «Горний-2», відхилити.

Рішення Балаклавського районного суду
м. Севастополя від 01 серпня 2013 року та
рішення апеляційного суду м.
Севастополя від 21 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О.
Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова
Г.І. Мостова М.І. Наумчук