Провадження №2/761/1005/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

01 квітня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді
Пономаренко Н.В.

при секретарі
Клим Т.О.

з участю представника позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа:
Шевченківський РВ ГУ ДМС України в м.
Києві про визнання втративши право
користування квартирою, виселення та
усунення перешкод у користуванні
квартирою, суд -

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із
вказаним позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_3 із
вимогами про усунення перешкод в
користуванні квартирою: визнати
вказаних відповідачів такими, що
втратили право користування квартирою
АДРЕСА_1; виселити вказаних осіб, а
також всіх інших осіб, які з дозволу
відповідачів, або без такого, займають
цю квартиру. А також усунути власникові
квартири перешкоди в користуванні нею
шляхом звільнення квартири від майна
відповідачів, а також належних їм
предметів побуту і речей особистого
вжитку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на
підставі договору купівлі-продажу від
6.01.2011 року позивач набула право
власності на вищевказану квартиру яку
зареєструвала в БТІ, однак до цього
часу там зареєстровані та продовжують
проживати відповідачі і не виконують
вимоги щодо звільнення квартири та
зняття з реєстрації.

Під час провадження в справі, на
задоволення клопотання представника
позивача, ухвалою суду від 3.02.2014 року
позовна заява в частині позовних вимог
до відповідача ОСОБА_3 залишена без
розгляду (а.с.40).

Представник позивача у судовому
засіданні вимоги позову підтримав у
повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, про день, час і місце
судового засідання повідомлявся
належним чином, причини неявки суду не
повідомив, незалежно від причин, суд
розглядає справу за наявністю у справі
доказів у відсутність відповідача. Зі
згоди представника позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст. 224
ЦПК України.

Представник третьої особи направив до
суду заяву в якій просить справу
розглядати без своїй участі.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, оголосивши та дослідивши
матеріали справи, встановив наступні
обставини та відповідні ним
правовідносии.

Судом встановлено, позивач ОСОБА_2 є
власником квартири АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі-продажу від
06. 01.2011, посвідченого приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, що також
підтверджується витягом про державну
реєстрацію прав (а.с.3-5, 6).

У вказаній квартирі зареєстрований з
14.01.1982 р. Відповідач ОСОБА_3, про що
свідчить довідка форми №3 від 16.10.2013
року, видана ТОВ «Киїградсервіс» (а.с.36).

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Крім того, відповідно до ст. 4 ЦПК
України, здійснюючи правосуддя, суд
захищає права, свободи та інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України,
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому відповідно до ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Позивач двічі письмово направляв на
спірну адресу відповідачу вимоги про
добровільне звільнення та виселення із
квартири, які були останнім отримані
поштою за вказаною адресою, про що
свідчать зворотні поштові
повідомлення, залишені без виконання
відповідачем (а.с.7-14).

Суду не представлено жодного доказу
тому, що ОСОБА_2 позбавлена права
власності, або обмежена у його
здійсненні в порядку, встановленому
законом.

Крім того, суд заочним рішенням суду
від 6.06.2011р., яке залишено без змін
ухвалою від 4.07.2012 року Апеляційного
суду м. Києва, відповідача зобов»язано
не чинити перешкод у користуванні
квартирою та зняти з реєстрації
(а.с.51-57).

Разом із тим, фактично після вказаного
рішення, відповідач продовжив чинити
перешкоди позивачу в користуванні
квартирою, проживаючи в ній, про що
свідчить отримання відповідачем
ОСОБА_3 поштової кореспонденції за
адресою квартири АДРЕСА_1 (а.с.14).

Таким чином, ОСОБА_2, будучі обмеженою у
здійсненні права власності щодо
вказаної квартири, має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні нею
права користування та розпорядження
майном шляхом визнання відповідача
таким, що втратив право користування
вказаною квартирою та його виселення.

За таких обставин, суд вважає позовні
вимоги щодо усунення перешкод у
здійсненні права користування
власністю шляхом визнання ОСОБА_3
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням та його
виселення, обгрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Нормами ч.1 ст.60 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона
зобов»язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 ЦПК
України.

Докази мають бути належними і
допустимими у відповідності до вимог
ст.ст. 58-59 ЦПК України.

Разом із тим, вимоги виселити вказаних
осіб, а також всіх інших осіб, які з
дозволу відповідачів, або без такого,
займають цю квартиру та усунути
власникові квартири перешкоди в
користуванні нею шляхом звільнення
квартири від майна відповідача, а також
належних їм предметів побуту і речей
особистого вжитку - не підлягають
задоволенню, оскільки не ґрунтуються
на належних і допустимих доказах які
підтверджували б факти проживання в
квартирі сторонніх інших осіб та
будь-яких речей в квартирі, крім того,
виселення передбачає також і
перевезення своїх речей.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

За викладених підстав та враховуючи те,
що під час розгляду справи встановлено
порушення чинного законодавства з боку
відповідача, суд приходить до висновку,
що про часткове задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.319, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11,
60, 61, 88, 169, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа: Шевченківський РВ ГУ ДМС України
в м. Києві про визнання втративши право
користування квартирою, виселення та
усунення перешкод у користуванні
квартирою- задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням:
квартирою АДРЕСА_1.

Виселити ОСОБА_3 із вкартири АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено
до Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :