Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22-ц/778/2061/14
Головуючий у 1 інстанції: Салтан
Суддя-доповідач: Крилова О.В.
РІШЕННЯ

Іменем України

14 травня 2014 року
м. Запоріжжя.

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

При секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк» на рішення Хортицького
районного суду м. Запоріжжя від 26
лютого 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк», приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 про
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із вищевказаним позовом, в якому
зазначав, що 3 вересня 2013 р. приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 був
вчинений виконавчий напис,
зареєстрований в реєстрі за № 1244,
згідно з яким звернуто стягнення на
належну йому квартиру АДРЕСА_1, яка була
передана мною в іпотеку ПАТ
«Альфа-Банк» на підставі іпотечного
договору № 800003 5 З 7-Й, посвідченого
02.04.2008 р. приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_5 по реєстру за № 921 в
якості забезпечення зобов'язань по
кредитному договору № 800003537 від 02.04.2008
р, в якому зазначено, що за рахунок
коштів від реалізації квартири
задовольняються вимоги ПАТ
«Альфа-Банк» у розмірі заборгованості,
що виникла внаслідок неналежного
виконання умов кредитного договору з
02.02.2009 р. по 02.04.2013 р., а саме:
заборгованість за кредитом - 350 586, 89
грн.; заборгованість за відсотками за
користування кредитом - 210 073,62 грн.; суми
плати за вчинення виконавчого напису -
4000,00 грн.; загальна сума заборгованості
дорівнює 564 660,51 грн.

Посилаючись на зазначені обставини,
просив суд, визнати таким, що не
підлягає виконанню, та скасувати
виконавчий напис, вчинений 03.09.2013 р.
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстрований в реєстрі за № 1244, щодо
звернення стягнення на квартиру
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3.

Рішенням Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 26 лютого 2014 року позовні
вимоги задоволено.

Визнано таким, що не підлягає
виконанню, та скасувати виконавчий
напис, вчинений 03.09.2013 р. приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстрований в реєстрі за № 1244, щодо
звернення стягнення на квартиру
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3.

Не погоджуючись з рішенням районного
суду ПАТ «Альфа-Банк» подало
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
районного суду скасувати та ухвалити
нове, яким в задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, виходив із того, що нотаріусом
незаконно було вчинено виконавчий
напис на суму, яка не відповідає
безспірній сумі заборгованості. Проте
з такими висновками погодитись не
можна.

Судом було встановлено, що між
сторонами укладено кредитний договір,
відповідно до умов якого банк надав
позичальнику кредитні кошти в розмірі
44700 доларів з кінцевим терміном
повернення до 2.4.2023 року.

З метою забезпечення вимог банку за
кредитним договором, укладено договір
іпотеки, предметом якого є належна
іпотекодавцеві квартира.

Як убачається з матеріалів справи банк
надіслав боржнику вимогу щодо
погашення заборгованості по кредиту та
відсоткам за його використання згідно
кредитного договору та попередив про
можливість звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Сторонами не оспорюється отримання
відповідної вимоги

Банк у зв'язку із невиконанням
боржником вимог банку, викладених у
повідомленні, звернувся до нотаріуса
із заявою про вчинення виконавчого
напису.

3 вересня 2013 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу вчинено виконавчий напис про
звернення стягнення на предмет іпотеки
- квартиру, що належить на праві
власності позивачеві.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про
іпотеку" у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Статтею 32 указаного Закону
встановлено, що у разі порушення
основного зобов'язання та/або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення
порушення. В цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцяти денний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі розпочати звернення стягнення
на предмет іпотеки відповідно до цього
Закону.

Тобто, указаними нормами передбачено
право іпотекодержателя розпочати
звернення стягнення на предмет іпотеки
на підставі виконавчого напису
нотаріуса у разі незадоволення
іпотекодавцем вимоги іпотекодержателя
про виконання порушеного боржником
зобов'язання у тридцятиденний строк.

Статтею 87 Закону України "Про нотаріат"
та пунктом 282 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, яка затверджена наказом
Міністерства юстиції України від 3
березня 2004 року № 20/5, передбачено, що
для стягнення грошових сум або
витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють
заборгованість. Перелік документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України
нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо
подані документи підтверджують
безспірність заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.

Частиною 4 пункту 283 Інструкції
передбачено, що вчинення виконавчого
напису в разі порушення основного
зобов'язання та (або) умов іпотечного
договору здійснюється нотаріусом
після спливу тридцяти днів з моменту
одержання іпотекодавцем та боржником,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмової вимоги про усунення
порушень.

Згідно пункту 284 зазначеної Інструкції
нотаріус вчиняє виконавчі написи,
зокрема, якщо подані документи
підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем.

Пунктом 283 Інструкції встановлено, що
для вчинення виконавчого напису
стягувачем або уповноваженим
представником нотаріусу подається
заява, у якій, зокрема, має бути
зазначено: відомості про найменування
і адресу стягувача та боржника; дата та
місце народження боржника - фізичної
особи, місце його роботи; номери
рахунків у банках, кредитних установах,
код в ЄДРПОУ для юридичної особи; строк,
за який має провадитися стягнення;
інформація щодо суми, яка підлягає
стягненню або предметів, що
підлягатимуть витребуванню, включаючи
пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може
містити також іншу інформацію,
необхідну для вчинення виконавчого
напису.

Пунктом 286 Інструкції передбачено, що
при вчиненні виконавчого напису
нотаріус повинен перевірити, чи подано
на обґрунтування стягнення документи,
зазначені у Переліку документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету
Міністрів України "Про затвердження
переліку документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів" від 29
червня 1999 року № 1172 для одержання
виконавчого напису для стягнення
заборгованості за нотаріально
посвідченими угодами подаються,
зокрема, оригінал нотаріально
посвідченої угоди; документи, що
підтверджують безспірність
заборгованості боржника та
встановлюють прострочення виконання
зобов'язання.

Тобто, вказаними положеннями
законодавства встановлено, що нотаріус
при вчиненні виконавчого напису про
звернення стягнення на предмет іпотеки
не перевіряє безспірність
заборгованості, не встановлює права та
обов'язки учасників правовідносин, а
лише перевіряє наявність документів з
урахуванням положень Переліку, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що
приватному нотаріусу для вчинення
виконавчого напису банком в
підтвердження наявності
заборгованості було подано наступні
документи: оригінал іпотечного
договору, кредитний договір,
розрахунок заборгованості
позичальника згідно кредитного
договору, вимогу-повідомлення про
порушення забезпеченого іпотекою
зобов'язання за кредитним договором з
відміткою про відправлення.

Суд першої інстанції належним чином не
перевірив доводів відповідача про те,
що кредитор (банк) надав нотаріусу на
підтвердження безспірності
заборгованості за кредитним договором
і звернення стягнення на предмет
іпотеки всі документи, що
підтверджують надіслання боржникам
попередження та свідчать про
відсутність спору щодо розміру
заборгованості, а також розрахунок
процентів за кредитом, не вказуючи на
штрафні санкції.

Крім того, висновки суду про наявність
спору щодо розміру заборгованості не
містять відповідних розрахунків, ним
наведені лише загальні посилання які
ґрунтуються на припущеннях, що
заборонено вимогою ч. 4 ст. 60 ЦПК
України.

Таким чином, вчинення виконавчого
напису проводилось у відповідності до
вимог чинного законодавства та підстав
для визнання виконавчого напису таким,
що не підлягає виконанню - немає.

Керуючись ст.ст. 309, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
задовольнити.

Рішення Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 26 лютого 2014 року в цій
справі скасувати та ухвалити нове
рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк», приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 про визнання виконавчого
напису таким, що не підлягає виконанню -
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: