Справа № 351/57/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1163/2014
Головуючий у 1 інстанції Собко В.М. В. М.
Суддя-доповідач Васильковський В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Васильковського
В.М.

суддів:
Меленко О.Є., Фединяка В.Д.

секретаря Яковин
М.Я.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_2 до Стецівської сільської ради
про визнання права власності на
спадкове майно за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_2 ОСОБА_5 на рішення
Снятинського районного суду від 18
березня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

у січні 2014 року представник позивачки
ОСОБА_5 звернувся з даним позовом,
посилаючись на те, що на праві спільної
часткової власності членів
колгоспного двору ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, належало по 1/2 частині
збудованого в 1938 році житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами по АДРЕСА_1. Господарство
відносилось до суспільної групи
колгоспний двір, правовстановлюючі
документи на нього не збереглися. Після
смерті ОСОБА_6 його дружина ОСОБА_7 як
спадкоємиця за заповітом стала
власником цілого будинковолодіння, а
після її смерті спадщину прийняв син
ОСОБА_8 Просив визнати за дочкою
останнього ОСОБА_2 право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.

Рішенням Снятинського районного
суду від 18 березня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_2 до
Стецівської сільської ради про
визнання права власності на спадкове
майно відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивачки ОСОБА_5 посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи.
Зазначає, що суд мотивував рішення тим,
що позивачкою не надано доказів
родинної спорідненості спадкодавиці
ОСОБА_7 з ОСОБА_8, однак при цьому не
врахував, що після смерті ОСОБА_7
спадкоємцем за законом став син
спадкодавиці та батько позивачки
ОСОБА_8, який на час смерті ОСОБА_7
проживав разом з нею, тому вважався
таким, що прийняв спадщину. Судом не
враховано, що обставини, які визнані
сторонами по справі не потребують
доказування, оскільки Стецівською
сільською радою було подано заяву про
визнання позову. Тому просить
оскаржуване рішення скасувати,
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги ОСОБА_2 задовольнити в повному
обсязі.

В засідання апеляційного суду
сторони, належним чином повідомлені
про час і місце розгляду справи, не
з'явились, що згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК
України не перешкоджає її розглядові.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши подані докази і доводи
апеляційної скарги та дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214
ЦПК України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим та
відповідати на питання: чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; чи є інші
фактичні дані, які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення суду
не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову
суд першої інстанції виходив із того,
що позивачкою не надано доказів
родинної спорідненості спадкодавці
ОСОБА_7 з ОСОБА_8, тому відсутні підстави
для спадкування спірного
будинковолодіння позивачкою.

Проте такий висновок суду
суперечить вимогам закону та не
відповідає обставинам справи.

Встановлено, що спірний житловий
будинок збудовано в 1938 році,
правовстановлюючі документи на нього
не збереглися. ОСОБА_6 та ОСОБА_7
належало по 1/2 частині житлового
будинку з відповідними частинами
господарських будівель та споруд по
АДРЕСА_1 на праві спільної часткової
власності членів колгоспного двору.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
спадкоємцем за заповітом, посвідченим
секретарем виконавчого комітету
Стецівської сільської ради від 27.04.2001
року, стала його дружина ОСОБА_7

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, після
її смерті відкрилася спадщина, яка
складалася із спірного
будинковолодіння.

Батько позивачки (син ОСОБА_7)
помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно довідки виконкому
Стецівської сільської ради від 25.11.2013
року № 01-19/701 ОСОБА_8, який помер у
ІНФОРМАЦІЯ_3, належали житлові будинки
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

Згідно довідки Першої
Снятинської державної нотаріальної
контори від 26.11.2013 року № 2489/01-09
відмовлено позивачці у видачі
свідоцтва про право на спадщину після
смерті ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 через
відсутність правовстановлюючих
документів на спадкове майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Звертаючись з позовними вимогами
ОСОБА_2 скористалася передбаченим ст. 16
ЦК України способом захисту свого
права шляхом пред'явлення позову про
визнання права власності на спадкове
майно.

Відповідно до статей 10, 60 ЦПК
України обов'язок надання доказів на
підтвердження своїх вимог і заперечень
покладено на сторони.

Однак, згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України,
яка також покладає і на суд певні
обов'язки зі створення для сторін
змагального процесу, суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджає про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Проте суд першої інстанції,
дійшовши висновку про відсутність
підтвердження родинної спорідненості
спадкодавці ОСОБА_7 з ОСОБА_8, на
порушення ч. 4 ст. 10 та ч. 2 ст. 64 ЦПК
України не сприяв всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи та
враховуючи наявні в матеріалах справи
документи, не запропонував позивачу
подати відповідні докази (свідоцтво
про народження ОСОБА_8) та
необґрунтовано відмовив ОСОБА_2 у
позові з підстав недоведеності.

Відповідно до копії свідоцтва про
народження НОМЕР_1 від 12.08.1959 року
ОСОБА_8 є сином ОСОБА_7

Згідно довідки виконкому
Стецівської сільської ради від 25.03.2014
року № 488 ОСОБА_8, який помер у
ІНФОРМАЦІЯ_3, на день смерті його матері
ОСОБА_7, померлої в ІНФОРМАЦІЯ_2, був
зареєстрований АДРЕСА_2, але фактично
проживав біля матері в будинку АДРЕСА_1.

В заяві Стецівської сільської
ради від 28.01.2014 року відповідач визнав
викладені в позовній заяві обставини.

Статтею 3 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
встановлено, що право власності та інші
речові права на нерухоме майно, набуті
згідно з діючими нормативно-правовими
актами до набрання чинності цим
Законом, визнаються державою.

Зі змісту наведеної правової
норми вбачається, що відмова в
оформленні права власності на
побудований у 1938 році об'єкт
нерухомості у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів,
необхідність складення яких в той час
не була регламентована законодавством,
свідчить про наявність правових
підстав для визнання цього права в
порядку цивільного судочинства.

В матеріалах справи є технічний
паспорт на садибний (індивідуальний)
житловий будинок АДРЕСА_1, 1938 року
побудови.

Згідно висновку будівельно-технічного
дослідження від 09.09.2013 року № 28/2
будівництво житлової будівлі по
АДРЕСА_1 проведено з дотриманням
державних будівельних, протипожежних,
санітарних норм.

З огляду на викладене, тільки
встановивши право власності на
спадкове нерухоме майно в судовому
порядку, позивач зможе провести його
реєстрацію у встановленому законом
порядку.

За таких обставин, рішення суду
першої інстанції не відповідає вимогам
ст. 213 ЦПК України щодо законності й
обґрунтованості. Зазначені вище
порушення призвели до неправильного
вирішення спору, що в силу ст. 309 ЦПК
України є підставою для скасування
судового рішення з ухваленням нового
рішення про задоволення позову.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Снятинського районного
суду від 18 березня 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов
ОСОБА_2 до Стецівської сільської ради
про визнання права власності на
спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
житловий будинок, господарські будівлі
та споруди по АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення. Касаційна
скарга на рішення може бути подана до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:
Васильковський В.М.

Судді:
Меленко О.Є.

Фединяк В.Д.