АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3292/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Черновськой Г. В. Доповідач - Рудь
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко
І.Ю., Повєткіна В.В.

при секретарі: Кравець
Є.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» на
рішення Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 17 лютого 2014 року
за позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» про усунення
перешкод в користуванні майном та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а :

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернулась з
позовом до Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» про усунення перешкод в
користуванні майном та зобов'язання
вчинити певні дії(а.с.3-5).

Позивачка зазначала, що відповідно до
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_4 вона
є власником автомобіля MERCEDES-BENZ 300ТЕ ЗНГ
1993 року випуску, кузов НОМЕР_5,
державний номер НОМЕР_1, який придбаний
відповідно до біржової угоди
купівлі-продажу транспортного засобу,
реєстраційний номер НОМЕР_7 від 15
квітня 2010 року, зареєстрованої
Українською товарною біржою в
м.Феодосія АР Крим.

Вказаний автомобіль належав ОСОБА_3
(номер державної реєстрації а/м НОМЕР_3),
який в свою чергу реалізував
автомобіль ОСОБА_4 (номер державної
реєстрації а/м НОМЕР_6), а останній
зазначений автомобіль реалізував їй,
ОСОБА_2 (номер державної реєстрації
НОМЕР_2).

Відповідно до запису №6 Витягу з
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна №42325765, виданого 28.10.2013 року,
Дніпропетровською філією державного
підприємства «Інформаційний центр»
Міністерства юстиції України 06.04.2012
року зареєстровано обтяження на
зазначений автомобіль на підставі
договору застави автотранспорту без
номеру 23.01.2007 року ПАТ КБ «ПриватБанк».

Посилаючись на викладені обставини
та вказуючи на те, що договір застави
автотранспорту був укладений з
боржником 23.01.2007 року, однак обтяження
зареєстровано тільки 06.04.2012 року, вона
придбала автомобіль 15.04.2010 року, тобто
до реєстрації обтяження, звернення до
ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо припинення
обтяження залишені без уваги, ОСОБА_2
просила усунути перешкоди з боку
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» у
розпорядженні легковим автомобілем
MERCEDES-BENZ 300ТЕ ЗНГ 1993 року випуску, кузов
НОМЕР_5, державний номер НОМЕР_2;
зобов'язати ПАТ КБ «Приватбанк» подати
до органу державної реєстрації прав
заяву про припинення обтяження
рухомого майна - автомобіля MERCEDES-BENZ 300ТЕ
ЗНГ 1993 року випуску, кузов НОМЕР_5 на
підставі договору застави від 23.01.2007
року та виключити з реєстру запис про
реєстрацію приватного обтяження від
06.04.2012 року за №12367251 щодо зазначеного
майна.

Рішенням Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 17 лютого 2014 року
позов задоволено(а.с.38-40).

Усунуто ОСОБА_2 перешкоди з боку
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» у
розпорядженні легковим автомобілем
MERCEDES-BENZ 300ТЕ ЗНГ 1993 року випуску, д/н
НОМЕР_2, кузов НОМЕР_5.

Зобов'язано ПАТ КБ «Приватбанк»
подати до органу державної реєстрації
прав заяву про припинення обтяження на
автомобіль Mersedes-Benz 300ТЕ ЗНГ 1993 року
випуску, д/н НОМЕР_2, кузов НОМЕР_5.

Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» на користь ОСОБА_2
судовий збір у сумі 229,40 грн., на користь
держави стягнуто судовий збір у сумі
14,20 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
"Приватбанк" просить рішення суду
скасувати, ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права(а.с.45-47).

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в у межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст.3,11 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Способи захисту цивільних прав та
інтересів передбачені ст.16 ЦК України,
за положеннями якої особа, право якої
порушено, може скористатися не любим, а
цілком конкретним способом захисту
свого права.

Із свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_4 від
17.04.2010 року вбачається, що ОСОБА_2 є
власником автомобіля MERCEDES-BENZ 300ТЕ ЗНГ
1993 року випуску, кузов НОМЕР_5,
державний номер НОМЕР_2(а.с.17), який
придбаний відповідно до біржової угоди
купівлі-продажу транспортного засобу,
реєстраційний номер НОМЕР_7 від 15
квітня 2010 року, зареєстрованої
Українською товарною біржою в
м.Феодосія АР Крим(а.с.10).

Задовольняючи позов ОСОБА_2 про
захист її права щодо вказаного
автомобіля способом, зазначеним у
судововому рішенні, суд виходив із
обгрунтованості та доведеності
позовних вимог.

Однак такі висновки суду не можна
визнати обгрунтованими з огляду на
наступне.

Так, із справи вбачається, що 23 січня
2007 року між Закритим акціонерним
товариством комерційний банк
"Приватбанк", правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк», та
ОСОБА_3 укладено кредитний договір
№01/07/828М від 23 січня 2007 року, за яким
останній одержав кредит у розмірі 20000
доларів США зі строком повернення 23
січня 2012 року(а.с.52-55, 70-74).

Зазначений кредит забезпечено
договором застави автотранспорту від 23
січня 2007 року, предметом якого є
автомобіль MERCEDES-BENZ 300ТЕ ЗНГ 1993 року
випуску, кузов НОМЕР_5, державний номер
НОМЕР_3, власником якого на час
укладення договору застави значився
позичальник за кредитним договором -
ОСОБА_3.(а.с.58-62).

Відповідно до ст.11 Закону України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» обтяження
рухомого майна реєструється в
Державному реєстрі в порядку,
встановленому цим Законом.

В розумінні ст.21 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» одним із видів
забезпечувальних обтяжень є застава
рухомого майна.

За правилами ст.27 Закону України «Про
заставу» застава зберігає силу, якщо за
однією з підстав, зазначених в законі,
майно або майнові права, що складають
предмет застави, переходять у
власність іншої особи.

Із Витягу з Державного реєстру
обтяжень рухомого майна від 05.08.2011
року(запис 1) вбачається, що обтяження
щодо автомобіля MERCEDES-BENZ 300ТЕ ЗНГ 1993 року
випуску, кузов НОМЕР_5, державний номер
НОМЕР_3, зареєстровано 24.01.2007 року за
№4394981 реєстратором: Тернопільська
філія державного підприємства
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України на підставі договору
застави автотранспорту та майна 01/07/828М,
23.01.2007 року. Обтяжувачем зазначено ТФ
ЗАТ КБ «ПриватБанк», боржником - ОСОБА_3,
термін дії обтяження - 24.01.2012
року(а.с.31-34, 64-68).

Отже, станом на 15 квітня 2010 року, коли
ОСОБА_2 придбала у продавця ОСОБА_4
автомобіль MERCEDES-BENZ 300ТЕ ЗНГ 1993 року
випуску, кузов НОМЕР_5(а.с.10), застава
зберігала силу, оскільки діяло
обтяження щодо вказаного автомобіля,
яке зареєстровано 24.01.2007 року з
терміном дії - 24.01.2012 року(а.с. 31-34, 64-68).

Та обставина, що в записі №6 Витягу з
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна №42325765, виданого 28.10.2013 року,
реєстратором: Дніпропетровською
філією державного підприємства
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України зареєстровано 06.04.2012
року обтяження на зазначений
автомобіль на підставі договору
застави автотранспорту без номеру
23.01.2007 року ПАТ КБ «ПриватБанк»(а.с.6-9),
на який послався суд в судовому
рішенні, не може свідчити про
відсутність обтяження станом на 15
квітня 2010 року, коли ОСОБА_2 придбала
автомобіль, оскільки суд не взяв до
уваги, що вперше обтяження щодо
спірного автомобіля зареєстровано
24.01.2007 року та діяло станом на час
відчуження автомобіля(а.с.31-34, 64-68).

Висновки суду про те, що рішенням
Індустріального районного суду
м.Дніпропетровська від 03 травня 2012
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 22 жовтня 2012 року, ухвалених
по цивільній справі за позовом ПАТ КБ
«Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_2, ОСОБА_8, ПАТ «Акцент-Банк» про
відмову ПАТ КБ «Приватбанк» в
задоволенні позову про звернення
стягнення на предмет застави,
встановлені обставини, які на думку
суду згідно ч.3 ст.61 ЦПК України не
доказуються при розгляді інших справ, а
саме що між ПАТ КБ «Приватбанк» та
ОСОБА_2 не було укладено жодного
договору щодо забезпечення боргових
зобов'язань ОСОБА_3, є помилковими,
оскільки суд не взяв до уваги, що
підставою залишення рішення суду
першої інстації без змін в ухвалі
апеляційної інстанції зазначено
ненадання ПАТ КБ «Приватбанк» доказів
щодо письмових повідомлень всіх
обтяжувачів про початок судового
проповадження у справі про звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження
відповідно до Державного реєстру
обтяжень рухомого майна(а.с.14-16).

Крім того, висновок суду щодо
обставин, встановлених зазначеними
судовими рішеннями, не пов'язаний з
даним предметом спору щодо захисту
права ОСОБА_2 у обраний нею спосіб.

При ухваленні рішення суд першої
інстанції не взяв до уваги, що станом на
час укладення кредитного договору
№01/07/828М від 23 січня 2007 року та договору
застави автотранспорту від 23 січня 2007
року, власником спірного автомобіля
MERCEDES-BENZ 300ТЕ ЗНГ 1993 року випуску, кузов
НОМЕР_5, державний номер НОМЕР_3, щодо
якого зареєстровано обтяження 24.01.2007
року за №4394981, значився ОСОБА_3.(а.с.52-55,
58-62), який реалізував автомобіль ОСОБА_4,
а останній реалізував його - ОСОБА_2, та
не обговорив у передбаченому порядку
питання про залучення вказаних осіб до
участі у справі.

Таким чином, наведені обставини
свідчать, що при ухваленні судового
рішення суд першої інстанції не взяв до
уваги зазначені обставини, неповно
з'ясував права та обов'язки сторін, його
висновки про задоволення позову
ОСОБА_2 протирічать матеріалам справи.
При цьому суд не взяв до уваги, що
обраний ОСОБА_2 спосіб захисту права,
зазначений в позовній заяві, не
передбачено ст.16 ЦК України як спосіб
захисту цивільних прав та інтересів, та
Законом України «Про забезпечення
вимог кредиторів та реєстрацію
обтяжень», який регулює правовідносини
щодо реєстрації обтяжень та припинення
обтяження.

При таких обставинах колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції на підставі п.1-4 ст.309 ЦПК
України підлягає скасуванню, з
ухваленням нового рішення про відмову
ОСОБА_2 в задоволенні позову до ПАТ КБ
«ПриватБанк» про усунення перешкод в
користуванні майном та зобов'язання
вчинити певні дії.

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК України
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 17 лютого 2014 року
скасувати.

ОСОБА_2 в задоволенні позову до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» про
усунення перешкод в користуванні
майном та зобов'язання вчинити певні
дії, відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржено в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий-

Судді-