Справа № 629/1814/14-ц
Номер провадження 2/629/626/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.05.2014 року Лозівський міськрайонний
суд Харківської області в складі:
головуючого судовим засіданням- судді
Жмуд Н.М., секретаря судових засідань
Торенко Ю.П., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі судових
засідань Лозівського міськрайонного
суду Харківської області в місті
Лозова Харківської області цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,-
Позивач звернулася до суду 28 квітня 2014
року з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі,
з 19 лютого 2011 року, який був укладений
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану по місту Лозова
Лозівського МРУЮ Харківської області.
Від даного шлюбу мають дитину - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає з позивачем та
знаходиться на її утриманні.
Відповідач матеріальної допомоги на
утримання неповнолітньої дитини не
У судове засідання позивач надала суду
письмову заяву, в якій вказала, що
підтримує позовні вимоги в повному
обсязі та просить слухати справу за її
Відповідач до судового засідання не
з»явився, але надав суду письмовий
відзив, в якому вказав, що позов визнає
в повному обсязі, не заперечує проти
стягнення з нього аліментів в твердій
грошовій сумі в сумі 1200 гривень та
просить слухати справу за його
Відповідно до ст.174 ЦПК України
визначено, що у разі визнання
відповідачем позову, суд за наявності
для того законних підстав, постановляє
рішення про його задоволення.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом з»ясовано, що позивач та
відповідач з 19лютого 2011 року
знаходяться в зареєстрованому шлюбі,
який був укладений відділом державної
реєстрації актів цивільного стану по
місту Лозова Лозівського
міськрайонного управління юстиції
Харківської області.

В даному шлюбі в них народилася донька -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчать
ксерокопія свідоцтва про народження
(а.с.№ 6), в якому в графі батько
зазначено: ОСОБА_4, а в графі мати:
ОСОБА_3.

Судом встановлено, що відповідач не
надає постійної матеріальної допомоги
позивачу на утримання їх спільної
дитини.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України,
батьки повинні утримувати своїх
неповнолітніх дітей до досягнення ними
повноліття. Аналогічне твердження
закріплене і в принципі №6 Декларації
прав дитини, проголошеної Генеральною
Асамблеєю 20 листопада 1959 року,
записано: " Дитина, якщо це можливо,
повинна зростати під опікою і
відповідальністю своїх батьків, і
звичайно, в атмосфері любові та
матеріального забезпечення". В ч.2 ст.3
Конвенції про права дитини, що діє на
Україні з 27 вересня 1991 року вказано:
"Держави-учасники зобов"язуються
забезпечити дитині такий захист та
опіку, які необхідні їй для її злагоди,
приймаючи до уваги права та обов"язки
її батьків, опікунів та інших осіб,
котрі відповідають за неї по закону і з
цією метою приймають всі відповідні
законодавчі та адміністративні
заходи". Відповідно до ст.8 Закону
України "Про охорону дитинства" від 26
квітня 2001 року №2402 зазначено, що "Кожна
дитина має право на рівень життя
достатній для її фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку. Батьки або особи, які їх
замінюють, несуть відповідальність за
створення умов, необхідних доля
всебічного розвитку дитини, відповідно
до законів України. Статтею №11 цього ж
Закону вказано, що "Сім"я є природним
середовищем для фізичного, духовного,
інтелектуального, культурного,
соціального розвитку дитини, її
матеріального забезпечення і несе
відповідальність за створення
належних умов для цього. Кожна дитина
має право на проживання в сім"ї разом з
батьками або в сім"ї одного з них та на
піклування батьків. Предметом основної
турботи та основним обов"язком батьків
є забезпечення інтересів своєї дитини."
Згідно статті №12 цього закону вказано,
що " Виховання в сім"ї є першоосновою
розвитку дитини. На кожного з батьків
покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають право і
зобов"язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров"я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці".

Судом було з»ясовано матеріальне
становище сторін, де встановлено, що
відповідач офіційно не працює. Позивач
не працює, але отримує допомогу по
догляду за дитиною до досягненню нею
трирічного віку, окрім цього, на своєму
утриманні має ще трьох дітей - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, над якими нею
оформлено опіку та на яких отримує
відповідну соціальну допомогу.

Керуючись вимогами ст. 182 Сімейного
Кодексу України та п. 17 Постанови
Верховного суду України від 15 травня 2006
року № 3 Постанови Верховного суду
України «Про застосування судом
окремих норм Сімейного Кодексу України
при розгляді справ, щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
при визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров"я та матеріальне
положення дитини, стан здоров"я та
матеріальне положення позивача,
відповідача. Крім того, судом
враховується те, що позивач не працює,
отримує соціальну дпомогу, але коштів
не вистачає для повноцінного утримання
малолітньої дитини. Суд також враховує
той факт, що відповідач працює
неофіційно, має задовільний стан
здоров»я, на утриманні інших осіб не
має, стягнень за виконавчими листами з
нього не проводиться.

Позивачем заявлено про стягнення з
відповідача твердої грошової суми на
утримання дитини в розмірі 1200 гривень 00
копійок щомісячно. З приводу заявленої
вимоги, суд знаходить можливим позов
позивача задовольнити в повному
обсязі, стягнувши з відповідача суму на
утримання дитини в розмірі 1200 гривень 00
щомісячно, виходячи з наступного.

На підставі ст. ст. 182, 200 Сімейного
кодексу України при призначенні
розміру аліментів суд враховує стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини; стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина; інших
обставин, що мають істотне значення.
Крім того, згідно до ст.184 СК України
вказано, що якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне знпчення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України,
суд допускає негайне виконання рішення
в частині стягнення аліментів в межах
суми платежу за один місяць.

Згідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує
питання як розподілити між сторонами
судові витрати.

Статтею 79 ЦПК України встановлено, що
судові витрати складаються з судового
збору.

На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо
сторону, на користь якої ухвалено
рішення, звільнено від оплати судових
витрат, з другої сторони стягуються
судові витрати на користь осіб, що їх
понесли, пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог. Якщо обидві
сторони звільненні від оплати судових
витрат, вони компенсуються за рахунок
держави у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК України, а
також відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір», суд стягує
на користь держави з відповідача
судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп..

Керуючись ст.ст.10, 11, 31, 57, 60, 77, 79, 81, 88, 169,
174, 208-209, 212-213, 214, 215, 218, 223, ч.1 ст.367 ЦПК
України; ст.ст.182, 184, 200 Сімейного
кодексу України; Принципом №6
Декларації прав дитини, проголошеної
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року; ч.2 ст.3 Конвенції про права
дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991
року; ст.8 Закону України "Про охорону
дитинства" від 26 квітня 2001 року №2402; ч. 2
ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,
п. 17 Постанови Верховного Суду України
від 15 травня 2006 року № 3 "Про
застосування судом окремих норм
Сімейного Кодексу України при розгляді
справ, щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів", -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженця м. Лозова, Харківської
області, ідентифікаційний номер:
НОМЕР_1, який зареєстрований та мешкає
за адресою: АДРЕСА_1, не працюючого, -
аліменти на користь ОСОБА_3 на
утримання доньки: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 -
у твердій грошовій сумі в розмірі 1200
(одна тисяча двісті) гривень 00 копійок
щомісячно, починаючи з дня подачі
позову до суду - 28 квітня 2014 року і до
досягнення дитиною віку повноліття.
Розмір аліментів, визначений у твердій
грошовій сумі підлягає індексації
відповідно до закону.

Рішення, в частині стягнення аліментів
в межах суми платежу за один місяць,
підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір в
розмірі 243 (двісті сорок три) гривень 60
копійок, перерахувавши: (Одержувач
коштів: Лозівське управління Державної
казначейської служби України
Харківської області, Код ,
Банк отримувача: ГУДКСУ у Харківській
області, МФО 851011, р/р 0015, код
бюджетної класифікації 22030001).

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Лозівський міськрайонний суд
Харківської області шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий

в судовому засіданні

Суддя:
Н.М. Жмуд