Справа № 686/4584/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 травня 2014 року
Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:

головуючого - судді
Бондарчука В.В.

секретаря
Потаніної О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Хмельницькому цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
коштів,

встановив:

7 березня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення
коштів, посилаючись на те, вироком
Хмельницького міськрайонного суду
ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні
злочинів передбачених ст.ст.185 ч.1, 185 ч.2
КК України. Вироком суду встановлено,
що відповідач викрав у ОСОБА_1 гроші в
сумі 6 000 грн., з яких повернув 1 300 грн.,
решту боргу до цього часу не повернута.

11 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення
коштів за договором позики в сумі 62 985
грн., посилаючись на те, що 3 березня 2014
року між сторонами було укладено
зазначений договір, який посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_3, за
умовами якого позичальник
зобов'язувався повернути кошти до 1
квітня 2014 року, однак у визначений
строк, їх не повернув, з огляду на що
позивач просить його вимоги
задовольнити.

Ухвалою суду від 24 квітня 2014 року
обидва позови були об'єднанні в одне
провадження.

Представник позивача подав до суду
заяву, в якій позов підтримав в повному
обсязі, просив справу слухати без його
участі.

Відповідач подав до суду заяву, в якій
просив справу слухати без його участі,
позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком
Хмельницького міськрайонного суду від
9 жовтня 2013 року ОСОБА_2 було засуджено
за ст.ст.185 ч.1, 185 ч.2 КК України до 2 років
обмеження волі із звільненням від
відбування покарання в
випробовуванням, встановивши йому
іспитовий строк 1 рік. Цим же вироком
встановлено, що ОСОБА_2 викрав у ОСОБА_1
кошти в сумі 6 000 грн. Із зазначеної суми
позивачу ОСОБА_2 було повернуто тільки 1
300 грн. Решту суми відповідач в
добровільному порядку повернути
відмовляється. Сума заборгованості
становить 4 700 грн.

3 березня 2014 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 було укладено договір позики, за
умовами якого позичальник отримав
кошти в сумі 62 985 грн., які
зобов'язувався повернути до 1 квітня 2014
року.

Про те, відповідач взяті на себе
зобов'язання за договором позики від 3
березня 2014 року не виконав, у
визначений строк коштів не повернув.

В силу ст.1212 ЦК України особа, яка
набула майно або зберегла його у себе
за рахунок іншої особи (потерпілого)
без достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ст.1046 ч.1 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

В силу ч.2 ст. 1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору може
бути представлена розписка
позичальника, що посвідчує передання
йому позикодавцем визначеної грошової
суми.

ч.1 ст1049 ЦК України передбачено,
що позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими

ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник
не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

З огляду на викладене, суд
приходить до висновку, що оскільки
ОСОБА_4не виконав зобов'язання з
повернення позики, тому з нього на
користь ОСОБА_5слід стягнути позичені
за договором від 10 грудня 2013 року кошти
в сумі 42 149 грн. 75 коп.

Судові витрати по справі
становлять 243 грн. 60 коп., які відповідно
до ст.88 ЦПК України слід стягнути з
відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.610, 611, 1046, 1047, 1049 ЦК
України, ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 224-226 ЦПК
України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_5, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2 заборгованість за договором
позики від 10 грудня 2013 року в сумі 42 149
грн. 75 коп. та судові витрати в сумі 421
грн. 49 коп., а всього 42 571 грн. 24 коп.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив за
письмовою заявою відповідача, яка
подається протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Хмельницької області протягом 10 днів з
дня отримання його копії.

Суддя: