Справа № 728/161/14 Провадження №
22-ц/795/858/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції -
Глушко О. І. Доповідач - Скрипка А. А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2014 року м.ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіСкрипки
А.А.суддів:Онищенко О.І., Шевченка
В.М.при секретарі:Руденко О.М.

розглянув у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5
на рішення Бахмацького районного суду
Чернігівської області від 11 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, - треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору:
реєстраційна служба Бахмацького
районного управління юстиції,
комунальне підприємство ''Прилуцьке
міжміське бюро технічної
інвентаризації'', про визнання права
власності на житлові будинки з
надвірними будівлями,

в с т а н о в и в:

Рішенням Бахмацького районного суду
Чернігівської області від 11.03.2014 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, - треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору:
реєстраційна служба Бахмацького
районного управління юстиції,
комунальне підприємство ''Прилуцьке
міжміське бюро технічної
інвентаризації'', про визнання права
власності на житлові будинки з
надвірними будівлями, - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
оскаржуване рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення її позовних
вимог. Доводи апеляційної скарги
зазначають, що оскаржуване рішення
суду є помилковим, прийнятим з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Апелянт вказує,
що відмовляючи в задоволенні вимог
заявленого позову, суд першої
інстанції не послався на норми права,
які б унеможливлювали визнання за
позивачем та відповідачем права
власності на житлові будинки. Апелянт
зазначає, що згідно ч. 2 статті 367
Цивільного кодексу України, в разі
поділу майна між співвласниками право
спільної сумісної власності на нього
припиняється. Вказана обставина, на
думку апелянта, є підставою для
задоволення вимог позову. Апелянт
також вказує, що суд при вирішенні
даного спору по суті не врахував норми
статей 181, 364 Цивільного кодексу
України, п. 10 Порядку присвоєння об'єкту
нерухомого майна реєстраційного
номера, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України „Про
ідентифікацію об'єктів нерухомого
майна для реєстрації прав на них" від
08.12.2010 року № 1117. Апелянт зазначає, що
порядок проведення робіт з поділу,
виділу та розрахунку часток житлових
будинків, будівель, споруд, іншого
нерухомого майна при підготовці
проектних документів щодо можливості
проведення вказаних робіт
визначається Інструкцією № 55. На думку
апелянта, судом першої інстанції також
не враховані п.п.1.2, 2.1, 2.4 Інструкції №
55, якими регламентовано порядок
проведення робіт з поділу, виділу та
розрахунку часток житлових будинків,
будівель, споруд.

В судове засідання апеляційного суду
ОСОБА_5,ОСОБА_6, представники третіх
осіб, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмета спору:
реєстраційної служби Бахмацького
районного управління юстиції,
комунального підприємства ''Прилуцьке
міжміське бюро технічної
інвентаризації'', належним чином
повідомлені про час і місце розгляду
справи , відповідно до повідомлень про
вручення поштових відправлень(а.с.89-93),
не з'явились. Згідно приписів ч.2 статті
305 ЦПК України, неявка сторін або інших
осіб, які беруть участь у справі,
належним чином повідомлених про час і
місце розгляду справи, не перешкоджає
розглядові справи.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, матеріали
цивільної справи № 2/2501/906/2012 за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про поділ нерухомого
майна, визначення порядку користування
земельною ділянкою, перевіривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд на
підставі приписів статті 308 ЦПК України
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а
оскаржуване рішення суду першої
інстанції,- залишенню без змін,
оскільки судом його ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Апеляційний суд погоджується з вірним
по суті висновком суду першої
інстанції відносно того, що заявлені
позовні вимоги ОСОБА_5 задоволенню не
підлягають, оскільки вказаний висновок
оскаржуваного рішення суду
узгоджується з фактичними обставинами
справи та нормами матеріального права,
які регламентують спірні
правовідносини.

Доводи апеляційної скарги щодо
необґрунтованості висновків рішення
суду першої інстанції та його
невідповідності нормативним актам не
знайшли свого підтвердження в ході
апеляційного розгляду даної справи.
Відповідно до п. 6 ч. 1 статті 3
Цивільного кодексу України загальними
засадами цивільного законодавства є
справедливість, добросовісність та
розумність.

Як вбачається з вимог заявленого
ОСОБА_5 позову ( а.с. 3-6), позивач просила
визнати за нею право власності в цілому
на житловий будинок з надвірними
будівлями, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, що складається зі слідуючих
елементів: приміщення під №1-3, площею -
15.7 кв.м., приміщення під №1-4, площею - 20.2
кв.м. та 1/2 частину прибудови до будинку,
приміщення під №1-1, площею - 6.8 кв.м.,
приміщення під № 1-2, площею - 4.5 кв.м.,
переданих у її користування слідуючі
приміщення: ганок - гн, сарай- В-1, сарай -
в-1, погріб - ПГ'' під сараєм В-1, погріб-
ПГ', вбиральню - У, 1/2 частину колодязя- к,
огорожу- N 1, 2, 6, 8.

Також позивач у вимогах заявленого
позову просила суд ухвалити рішення,
яким визнати за відповідачем ОСОБА_6
право власності в цілому на житловий
будинок з надвірними будівлями, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
складається зі слідуючих елементів:
приміщення під № 2-3, площею- 16.0 кв.м.,
приміщення під №2-4, площею - 20.2 кв.м. та
1/2 частину прибудови до будинку,
приміщення під № 2-1, площею- 6.4 кв.м.,
приміщення під № 2-2, площею- 4.8 кв.м.,
переданих у її користування слідуючі
приміщення: ганок- гн', літню кухню- Б-1,
веранду- б-1, сарай- б'-1, сарай- б''-1,
погріб- ПГ, гараж- Г-1, сарай- г-1,
вбиральню- У', сарай- Е-1, літній душ- Д-1,
1/2 частину колодязя- к, огорожу- N 3, 4, 5, 7.

Відповідно до приписів статті 328
Цивільного окдексу України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

В ході судового розглчядуданої справи
встановлено і вказані обставини
підтверджуються її матеріалами, що
позивач ОСОБА_5 являється
співвласником будинку за АДРЕСА_1. Їй на
підставі договору дарування від 19.11.2009
року належить 1/2 частина вказаного
будинку. Власником іншої 1/2 частини
даного будинку на підставі свідоцтва
про право на спадщину від 25.01.2006 року
являється відповідач по справі ОСОБА_6
Вказана обставина підтверджується
витягом про реєстрацію права власності
на нерухоме майно (а.с. 20, 44). Судом
встановлено, що вказаний будинок по
АДРЕСА_1 - це один будинок,
співвласниками якого - відповідно по 1/2
частині у кожної є позивач ОСОБА_5 та
відповідач ОСОБА_6

Власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю, що визначено приписами ч.1
статті 356 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 статті 367
Цивільного кодексу України майно, що є
у спільній частковій власності, може
бути поділене в натурі між
співвласниками за домовленістю між
ними. У разі поділу спільного майна між
співвласниками право спільної
часткової власності на нього
припиняється.

Ухвалами Бахмацького районного суду
Чернігівської області від 15.11.2012року та
від 17.12.2012 року, які не оскаржувалися та
набрали законної сили, затверджено
мирову угоду, а також вирішено питання
між співвласниками вищевказаного
будинку про порядок користування
домоволодінням та земельною ділянкою,
яка зареєстрована в БТІ (а.с.21, 22).

Згідно повідомлення Бахмацької
міської ради Чернігівської області від
01.02. лютого 2013 року № 03-20/249, яке
адресоване на ім'я ОСОБА_5, про
підтвердження поштової та юридичної
адреси 1/2 частини житлового будинку,
розташованого по АДРЕСА_1, з
врахуванням даних Витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 15.05.2011 року № 29954070, на
підставі пункту1 рішення виконавчого
комітету Бахмацької міської ради від
29.09. 2008 року за № 237 та згідно нумерації
містобудівного кадастру та плану
забудови міста Бахмач, присвоєна
конкретна поштова та юридична адреса
житловому будинку ОСОБА_5: АДРЕСА_1
(а.с.17).

Відповідно до повідомлення Бахмацької
міської ради Чернігівської області від
01.02.2013 року № 03-20/246, адресованим на ім'я
ОСОБА_6, про підтвердження поштової та
юридичної адреси 1/2 частини житлового
будинку, розташованого по АДРЕСА_1, з
врахуванням даних Витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 20.03.2009 року № 22232949, керуючись
пунктом 1 рішення виконавчого комітету
Бахмацької міської ради від 29.09. 2008 року
за № 237 та згідно нумерації
містобудівного кадастру та плану
забудови міста Бахмач, присвоєна
конкретна поштова та юридична адреса 1/2
частині житлового будинку ОСОБА_6:
АДРЕСА_1 (а.с.18).

Відповідно до ч.1 статті 316 Цивільного
кодексу України, правом власності є
право особи на річ (майно), яке вона
здійснює відповідно до закону за своєю
волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно приписів статті 317 Цивільного
кодексу України власникові належать
право володіння, користування та
розпорядженням своїм майном. На зміст
права власності не впливають місце
проживання власника та
місцезнаходження майна. Згідно ч.1
статті 319 Цивільного кодексу України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні, що передбачено положеннями
ч.1 статті 321 Цивільного кодексу
України.

Як вбачається з листа від 06.02.2014 року
''Про реєстрацію права власностиі на
об'єкти нерухомого майна'', адресованим
на ім'я ОСОБА_5, Реєстраційна служба
Бахмацького районного управління
юстиції, з врахуванням положень статті
18 Закону України ''Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень'' та п.42 Порядку
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»,
відмовила позивачу у реєстрації
житлового будинку, розташованого по
АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що присвоєння
вказаному об'єкту нерухомого майна
поштової адреси не створює підстав для
реєстрації об'єкта нерухомого майна, як
окремого, самостійного (а.с. 11- 12).

Відповідно до приписів п. 7 ч.1 статті 18
Закону України ''Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень'', свідоцтво про
право власності на нерухоме майно, що
підтверджує виникнення права
власності при здійсненні державної
реєстрації прав на нерухоме майно,
видається: у разі виділення окремого
об'єкта нерухомого майна зі складу
об'єкта нерухомого майна, що
складається із двох або більше
об'єктів.

Як вбачається з вимог заявленого
позову ( а.с. 3-6), позивач просить визнати
за нею право власності в цілому на
житловий будинок з надвірними
будівлями за АДРЕСА_1, також позивач
просить визнати за відповідачем
ОСОБА_6 право власності в цілому на
житловий будинок з надвірними
будівлями за АДРЕСА_1, обґрунтовуючи
вимоги заявленого позову тим, що це два
окремі об'єкти нерухомості, яким
Бахмацькою міською радою присвоєно
конкретні поштові та юридичні адреси.

Згідно з даними повідомлень
Бахмацької міської ради ( а.с.17,18),1/2
частині житлового будинку в АДРЕСА_1,
яка належить на праві власності
ОСОБА_5, присвоєна поштова та юридична
адреса: АДРЕСА_1, а іншій 1/2 частині
житлового будинку в АДРЕСА_1, яка
належить на праві власності ОСОБА_6,
присвоєна поштова та юридична адреса:
АДРЕСА_1.

Враховуючи вищенаведене, суд першої
інстанції прийшов до вірного по суті
висновку відносно того, що присвоєння
конкретної поштової та юридичної
адреси 1/2 частині житлового будинку по
АДРЕСА_1, яка належить позивачу на праві
власності, не є підставою для визнання
за позивачем права власності на
вказаний об'єкт нерухомості в цілому.
Апеляційний суд вважає, що за даних
обставин суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив в задоволенні
позовних вимог у вказаній частині.
Також судом першої інстанції
обґрунтовано зазначено, що позивач
безпідставно просить у вимогах
заявленого позову визнати за
відповідачем ОСОБА_6, як співвласником
вищезазначеного будинку, право
власності на будинок з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1 в цілому. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
вірного по суті висновку суду першої
інстанції про необхідність відмови в
задоволенні вимог заявленого позову у
вказаній частині, оскільки в
матеріалах справи відсутні належні та
допустимі докази відносно того, що
відповідач ОСОБА_6 уповноважувала
позивача ОСОБА_5 у визначений законом
спосіб пред'являти позов стосовно прав
ОСОБА_6 При цьому необхідно зазначити,
що виходячи з правового аналізу
приписів статті 392 Цивільного кодексу
України, власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведене, доводи
апеляційної скарги відносно
необґрунтованості оскаржуваного
рішення суду першої інстанції та його
невідповідності п.10 Порядку присвоєння
об'єкту нерухомого майна
реєстраційного номера, не можуть бути
підставами для скасування вірного по
суті рішення суду першої інстанції,
висновки якого узгоджуються з
фактичними обставинами справи та
нормами матеріального права, які
регламентують спірні правовідносини.

Підсумовуючи вищенаведене, необхідно
зазначити, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є
співвласниками одного будинку по
АДРЕСА_1. Кожна із сторін у власності
має по 1/2 частині вказаного будинку.
Згідно повідомлення Бахмацької
міської ради Чернігівської області від
01.02.2013 року № 03-20/249, яке адресоване на
ім'я ОСОБА_5, про підтвердження поштової
та юридичної адреси 1/2 частини
житлового будинку, розташованого по
АДРЕСА_1, з врахуванням даних Витягу
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно від 15.05.2011 року № 29954070,
на підставі пункту 1 рішення
виконавчого комітету Бахмацької
міської ради від 29.09. 2008 року за № 237 та
згідно нумерації містобудівного
кадастру та плану забудови міста
Бахмач, присвоєна конкретна поштова та
юридична адреса житловому будинку
ОСОБА_5: АДРЕСА_1 (а.с.17). Відповідно до
повідомлення Бахмацької міської ради
Чернігівської області від 01.02.2013 року №
03-20/246, адресованим на ім'я ОСОБА_6, про
підтвердження поштової та юридичної
адреси 1/2 частини житлового будинку,
розташованого по АДРЕСА_1, з
врахуванням даних Витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 20.03.2009 року № 22232949, керуючись
пунктом 1 рішення виконавчого комітету
Бахмацької міської ради від 29.09. 2008 року
за № 237 та згідно нумерації
містобудівного кадастру та плану
забудови міста Бахмач, присвоєна
конкретна поштова та юридична адреса 1/2
частині житлового будинку гр. ОСОБА_6:
АДРЕСА_1 (а.с.18). Апеляційний суд вважає
за необхідне зазначити, що присвоєння
1/2 частині вказаного житлового будинку,
яка належить позивачу поштової та
юридичної адреси: АДРЕСА_1, а іншій
1/2частині вказаного будинку, яка
належить відповідачу, поштової та
юридичної адреси: АДРЕСА_1, не може бути
підставою для визнання права власності
в цілому за сторонами, як на два різні
будинки, оскільки фактично є в
наявності лише один будинок, про який
йдеться мова в позові - будинок АДРЕСА_1.
Вказана позиція узгоджується з
правовими приписами статті 380
Цивільного кодексу України, які
регламентують житловий будинок як
об'єкт права власності і відповідно до
яких житловим будинком є будівля
капітального типу, споруджена з
дотриманням вимог, встановлених
законом, іншими нормативно-правовими
актами, і призначена для постійного
уній проживання.

Та обставина, що відповідачем ОСОБА_6 в
судовому засіданні суду першої
інстанції були визнані вимоги
заявленого ОСОБА_5 позову, судом першої
інстанції обґрунтовано не прийнята до
уваги, і відповідно, не може бути
підставою для скасування рішення суду
першої інстанції. Оскільки відповідно
до приписів ч.4 статті 174 ЦПК України, у
разі визнання відповідачем позову суд
ухвалює рішення про задоволення позову
лише за наявності для того законних
підставі. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд продовжує судовий розгляд справи.
На думку апеляційного суду, в даному
випадку суд першої інстанції
обґрунтовано не прийняв до уваги факт
визнання позову відповідачем, оскільки
таке визнання позову не узгоджується з
нормами матеріального права, які
регламентують спірні правовідносини.

Враховуючи вищенаведене, доводи
апеляційної скарги щодо
невідповідності рішення суду першої
інстанції фактичним обставинам справи
та нормам матеріального права не
знайшли свого підтвердження в ході
апеляційного розгляду даної справи,
тому вони не можуть бути підставою для
скасування вірного по суті
оскаржуваного рішення суду, ухваленого
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилалися як
на підставу своїх вимог,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Керуючись статтями: 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315,
317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Бахмацького районного суду
Чернігівської області від 11 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: