Номер провадження: 22-ц/785/4271/14
Головуючий у першій інстанції Бабаков
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Сватаненка В.І.,

Черевка П.М.,

при секретарі Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 06 листопада 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів,-

встановила:

У вересні 2013 року позивачка звернулася
до суду з зазначеним позовом, в якому
просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь
аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно до
досягнення їх дитиною трирічного віку.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим,
що з лютого 2011 року вона перебувала у
цивільному шлюбі з ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1
у них народився син ОСОБА_5. На даний час
дитина проживає разом з матір'ю та
знаходиться на її утриманні. Оскільки
позивачка знаходиться у відпустці по
догляду за дитиною, а відповідач
допомоги не надає, то ОСОБА_4 просила
стягнути на її утримання 1000 грн.
щомісячно до досягнення дитиною
трирічного віку.

Заочним рішенням Суворовського
районного суду м. Одеси від 06 листопада
2013 року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
кошти на її утримання щомісячно у
розмірі 1000 грн. до досягнення дитиною
трирічного віку, починаючи з 30 вересня
2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_2.

25.12.2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з
заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Суворовського районного суду 12
березня 2014 року заяву залишено без
задоволення.

13 березня ОСОБА_3 подав до суду
апеляційну скаргу на заочне рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 06 листопада 2013 року, в якій просив
рішення суду скасувати, ухвалити по
справі нове рішення, яким у задоволенні
позову відмовити, посилаючись на
порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, який
доповів зміст рішення, яке оскаржено,
доводи апеляційної скарги, межі, в яких
повинні здійснюватись перевірка
рішення, встановлюватися обставини і
досліджуватися докази, вислухавши
думку учасників процесу, колегія
суддів вважає необхідним апеляційну
скаргу відхилити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу та залишає рішення суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті та справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачка ніде не працює, оскільки
знаходиться у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, а тому відповідно до ч. 2 ст. 84 СК
України має право на утримання від
чоловіка - батька дитини аліментів на
своє утримання.

Вирішуючи спір по суті, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив обставини по справі,
надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, апеляційним судом встановлено,
підтверджено матеріалами справи та не
спростовується сторонами, що сторони
проживали разом у цивільному шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_5,
що підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1, актовий запис
№ 3423 (а.с.4).

На даний час дитина проживає разом з
матір'ю та знаходиться на її утриманні.
Позивачка ніде не працює, оскільки
знаходиться у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України
дружина, з якою проживає дитина, має
право на утримання від чоловіка-батька
дитини до досягнення дитиною трьох
років.

Згідно з ч. 2 ст. 91 СК України жінка та
чоловік, які не перебувають у шлюбі між
собою, мають право на утримання у разі
проживання з нею (ним) їхньої дитини,
відповідно до ч.ч. 2, 4 ст.84 цього Кодексу.

Згідно з довідки Південно -
українського регіонального об'єднання
іудейських громад за № 138 від 19.11.2013
року. ОСОБА_3 прийнятий на роботу
юрисконсультом з 01.11.2013 року та його
заробітна платня складає 1500 грн.
щомісяця (а.с.39).

Апелянт посилається на те, що іншого
заробітку він немає. Але, з заперечень
на позовну заяву про стягнення
аліментів на дитину, ОСОБА_3 зазначає,
що він займається переводом книг
релігійного змісту з івриту на
російську мову, по мірі можливості їх
друкує та продає, крім того він
навчається у синагоги «Хабад» та
отримує стипендію у розмірі від 2000 до
2500 грн..

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Колегія суддів вважає, що зазначені
обставини судом першої інстанції при
ухвалені рішення враховані.

Апелянтом не надано суду першої
інстанції жодних доказів його тяжкого
майнового становища та неможливості
сплачувати аліменти на утримання
дружини у визначеному судом розмірі.

Посилання апелянта на його
непрацездатність у зв'язку з хворобою,
колегія суддів не може прийняти до
уваги, оскільки консультативний
висновок ТОВ «Нові медичні
технології», який наявний в матеріалах
справи, не є належним доказом
підтвердження хвороби (а.с.52).

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд не врахував майнове становище
апелянта та стягнув з нього на
утримання дружини аліменти в розмірі
1000 грн. щомісячно, не можуть бути
прийняті судом до уваги, так як вони не
підтверджені відповідними доказами.

Визначаючи розмір аліментів, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач має працездатний вік,
отримує мінливий дохід, у нього
відсутні на утриманні інші особи, тому
задоволення позовних вимог не
поставить відповідача у скрутне
матеріальне становище. З цих міркувань,
виходячи з принципу справедливості та
розумності та з урахуванням потреб
дружини, можливостей відповідача, суд
вважав можливим стягнути з відповідача
аліменти на утримання позивачки в
твердій грошовій сумі.

Таким чином, суд першої інстанції
правомірно задовольнив позовні вимоги
ОСОБА_4 та стягнув з відповідача на її
утримання аліменти в твердій грошовій
сумі 1000 грн. щомісячно, оскільки вони
відповідають вимогам ч. 1 ст. 80, ч. 4 ст. 84
СК України.

При ухваленні рішення суд першої
інстанції дослідив усі обставини по
справі, надав належну оцінку доказам,
та врахував матеріальне становище
відповідача.

Викладені в апеляційній скарзі доводи
не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи по суті.

При таких обставинах, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
правильно встановлені фактичні
обставини по справі, рішення суду
відповідає вимогам ст.ст. 213, 215 ЦПК
України, а тому не вбачає підстав для
його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Суворовського районного
суду м. Одеси від 06 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала колегії суддів набирає
законної сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня
проголошення до суду касаційної
інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області

І.А. Артеменко

П.М. Черевко

В.І. Сватаненко