Провадження № 2/0202/922/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 травня 2014 року
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючої судді
Зосименко С.Г.

при секретарі
Котула А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська цивільну справу за
позовною заявою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»,
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач у листопаді 2012 року звернувся
до суду із позовною заявою до
відповідачів про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування своїх позовних вимог в
позовній заяві позивач посилався на те,
що 04.09.2007 року між ним та ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір № DN81AR03110138,
згідно якого остання отримала кредит у
розмірі 120874 грн., зі сплатою відсотків
за користування кредитними коштами у
розмірі 9,00 % на рік з кінцевим терміном
повернення 03.09.2014 року. Вимоги до
відповідачки, що випливають із
вказаного кредитного договору, були
забезпечені шляхом укладання з
відповідачем ПАТ «А-Банк» договору
поруки. Відповідачка ОСОБА_1
зобов'язання за кредитним договором
належним чином не виконала, у зв'язку з
чим виникла заборгованість станом на
16.11.2012 року у розмірі 83714,25 грн., яка
складається: 26405,92 грн. - заборгованість
за кредитом, 8672,45 грн. - заборгованість
по процентам за користування кредитом,
20061,46 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом, 28574,42 - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за кредитом. Просили стягнути з ОСОБА_1
на користь позивача заборгованість за
кредитним договором № DN81AR03110138 від
04.09.2007 року у розмірі 73714,25 грн., судові
витрати по справі та стягнути
солідарно з відповідачів суму у
розмірі 10000 грн.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала у
повному обсязі, просив задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання
не з'явилася. Причини неявки суду не
повідомила.

Представник відповідачки ОСОБА_1 у
судовому засіданні проти задоволенні
позову заперечував. Суду пояснив, що
04.10.2012 року Комсомольським районним
судом м. Херсон було задоволено
позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» до
ОСОБА_1 та стягнуто з відповідачки
заборгованість за кредитним договором
№ DN81AR03110138 від 04.09.2007 року в розмірі
51610,50 грн., судові втирати у розмірі 677,65
грн. Ухвалою апеляційного суду
Херсонської області дане рішення було
залишено без змін. Тому недопустиме
повторне стягнення тієї ж суми. Просив
у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ПАТ «А-Банк» у
судове засідання не з'явився.
Повідомлений належним чином. Причину
неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до
укладеного договору № DN81AR03110138 від
04.09.2007 року ОСОБА_1 отримала споживчий
кредит у розмірі 120874грн., зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 9% річних з кінцевим терміном
повернення 03.09. 2014 року.

В забезпечення виконання зобов'язань
за Кредитним договором № DN81AR03110138 від
04.09.2007 року між позивачем та
відповідачем ПАТ «Акцент-Банк» був
укладений договір поруки № 167 від
20.10.2010 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов`язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов`язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором
боржника за виконання ним свого
обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

Рішенням Комсомольського районного
суду м. Херсон від 04.10.2012 року було
стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором № DN81AR03110138 від
04.09.2007 року станом на 25.07.2011 року у
розмірі 51610,50 грн., яка складається з:
заборгованості за тілом кредиту у
розмірі 25610,92 грн., заборгованості по
відсоткам за користування кредитом у
розмірі 5547,96 грн., заборгованість по
комісії за користування кредитом у
розмірі 12840,18, пені за несвоєчасне
виконання зобов'язань за договором у
розмірі 7611,44 грн. Дане рішення суду
набрало законної сили на підставі
ухвали апеляційного суду Херсонської
області від 14.02.2014 року та знаходиться ,
що підтверджується постановою про
відкриття виконавчого провадження від
21.05.2013 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській,
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Позивач повторно звернувся до суду із
позовом з проханням стягнути
заборгованість за тілом кредиту .
Відповідно до цього позивач розрахував
заборгованість по процентам за
користування кредитом та пеню за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором. Оскільки заборгованості
за тілом кредиту вже була стягнута, суд
позбавлений можливості перевірити
правильність розрахунків з
нарахування заборгованості за
процентами та пені, позивач
перерахунок заборгованості за
кредитом з урахуванням сплаченої
заборгованості за тілом кредиту суду
не надав.

У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Враховуючи те, що заявлені позивачем
вимоги не підтверджуються матеріалами
справи, жодних інших доказів на їх
підтвердження надано не було, суд
вважає позовні вимоги ПАТ КБ
«Приватбанк» необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 553, ЦК України,
ст.ст.11, 15, 27, 60, 61, 212-215, 224 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
10-денний строк, з дня проголошення
рішення, апеляційної скарги.

Суддя
С.Г. Зосименко