АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/2665/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/1514/14
Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж. В.
Доповідач Пікуль В. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді: Пікуля В.П.,

суддів: Панченка О.О., Бутенко С.Б.,

при секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приват банк" на рішення
Київського районного суду м. Полтави
від 20 березня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приват банк" в особі філії
«Полтавське головне регіональне
управління» ПАТ КБ «ПриватБанк» про
стягнення суми вкладу та процентів по
вкладу,-

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2013 року позивач звернулась в
суд з позовом до відповідача про
стягнення коштів, посилаючись на те, що
11 грудня 2007 року між сторонами
укладений договір № SAMDN2424 вклад
«Пенсійний накопичувальний» з
нарахуванням 16,25 % відсотків річних.
Відповідно до додаткової угоди від
17.03.2011 року договір продовжений до
11.12.2011 року. У січні 2013 року позивач
отримала виписку, з якої дізналась, що з
її особового рахунку знята сума у
розмірі 58 245,39 грн., що складала залишок
по рахунку. Позивач зазначені кошти не
знімала, заяви про дострокове
розірвання договору не подавала.
Просила стягнути з відповідача на її
користь суму вкладу 58 245,39 грн. та
нараховані відсотки станом на 04.04.2013
року у розмірі 7 130,75 грн.

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 20 березня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_1 - задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» на користь ОСОБА_1 суму
депозитного вкладу у розмірі 58 245 грн. 39
коп., 7 130 грн. 75 коп. суму відсотків, 5 143
грн. 36 коп. судові витрати, а всього 70 519
грн. 50 коп.

Із рішенням суду не погодився
відповідач ПАТ „ПриватБанк", який його
оскаржив, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, невірну оцінку
доказів по справі, що призвело, на його
думку, до помилкового вирішення спору,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та постановити нове про
відмову в задоволенні позову

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи у межах доводів апеляційної
скарги, приходить до такого висновку.

Як передбачено ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно із ст.308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

У відповідності до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання мають виконуватися
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України.

Відповідно до ст. 1058 ЦК України за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що 11 грудня 2007 року між
сторонами укладений договір №
SAMDN2424 вклад «Пенсійний
накопичувальний», відповідно до умов
якого позивачка зобов'язалася внести
вклад у розмірі 5 000 грн. на строк 12
місяців по 11 грудня 2008 року, а
відповідач - видати позивачу
електронну ощадкнижку № НОМЕР_1 та
нараховувати на вклад 15,35 % річних.

Пунктом 5 договору визначено, що в разі,
якщо в строк не пізніше дня закінчення
строку вкладу, клієнт не заявив банку
про відмову від продовження строку
вкладу, вклад автоматично вважається
продовженим ще на один строк. Строк
вкладу продовжується неодноразово без
явки клієнта до банку.

Згідно додаткової угоди до даного
договору про зміну відсоткової ставки
при лонгації вкладу, сторони
домовились, що строк вкладу по
депозитному договору № SAMDN2424 від
11 грудня 2007 року продовжується на 12
місяців, з 11 грудня 2010 року по 11 грудня
2011 року включно. Відсоткова ставка по
вкладу на новий строк вкладу складає
16,25 % річних.

За зверненням позивачки, відповідачем
надано виписку по договору №
SAMDN2424, з якої вбачається, що 03
липня 2012 року згідно дострокового
розірвання видана готівка в сумі 58 245
грн. 39 коп.

Позивач в ході розгляду справи
наполягала щодо неотримання
зазначених коштів та відсутності її
підпису у заяві на видачу готівки від 03
липня 2012 року.

Згідно висновку судово-почеркознавчої
експертизи № 11497 від 30 січня 2014 року,
яка проведена Харківським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса,
підпис від імені ОСОБА_1 в заяві на
видачу готівки від 03.07.2012, щодо видачі
готівки за платіжними картками
(особистими та корпоративними) через
банкомати та каси розташований у рядку
«Підпис платника» виконаний не ОСОБА_1,
а іншою особою.

Виходячи із системного аналізу
вищенаведеного законодавства,
враховуючи факти і обставини, місцевий
суд прийшов до вірного висновку, що ПАТ
„ПриватБанк " зобов'язаний повернути
позивачу, внесену суму вкладу по
договору, відмова від такого
повернення є неправомірною, тому
вимога позивачки про стягнення суми
вкладу ґрунтується на законі, а отже
підлягає до задоволення зі стягненням
з відповідача на користь позивачки за
договором суму вкладу 58 245, 39 грн. та 7140,
75 грн. відсотків в межах заявлених
позовних вимог за період з 04.07.2012 року
по 04.04.2013 року із розрахунку 16,25% річних.

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги ПАТ КБ «Приватбанк»
про неналежність висновку
почеркознавчої експертизи, як доказу у
справі, оскільки він містить численні
порушення допущені під час її
проведення.

Так, апелянт вказує, що в порушення п. 1.8
Науково-методичних рекомендацій,
вільні зразки були надані менш ніж на 15
документах.

Проте, у п.1.8 Інструкції «Про
призначення та проведення судових
експертиз та експертних досліджень»
(далі Інструкція), яка затверджена
наказом Міністерства юстиції України
№ 53/5 від 08.10.98 року «Про затвердження
Інструкції про призначення та
проведення судових експертиз та
експертних досліджень та
Науково-методичних рекомендацій з
питань підготовки та призначення
судових експертиз та експертних
досліджень» зазначено, що як вільні,
так і експериментальні зразки
буквеного або цифрового письма бажано
надавати не менше ніж на 15 аркушах. Чим
коротший досліджуваний текст (запис),
тим більша потреба у вільних зразках.
Вільні зразки підпису надаються по
змозі не менше ніж на 15 документах,
експериментальні - у кількості не менше
5 - 8 аркушів

Із матеріалів справи та висновку
експертизи № 11497 вбачається, що на
дослідження експертові було надано
вільні зразки підписів (4) ОСОБА_1;
умовно-вільні зразки підписів (15) і
почерку (на 2 арк.). а також
експериментальні зразки її підписів на
200 аркушах.

Щодо посилання апелянта на ту
обставину, що вільні зразки по змозі
повинні відповідати об'єкту
дослідження, який досліджується, за
часом виконання, за видом матеріала
письма, за формою документа (п.1,5
Інструкції), а основою експертного
дослідження були вільні зразки
підпису, що не відповідають
дослідженню, то вказані доводи
апелянта не підтверджуються
матеріалами справи і також не ставлять
під сумнів висновок експерта та
правильність рішення суду першої
інстанції.

Слід також звернути увагу, що на
підтвердження цих посилань апелянт не
наводить жодних доводів чому вільні
зразки не відповідають об'єкту
дослідження.

При цьому, аналізуючи матеріали справи
та висновок експерта, колегія суддів
приходить до переконання щодо
відсутності порушень при проведенні
експертного дослідження, які б ставили
під сумнів висновок експерта.

Окрім того, під час вирішення судом
клопотання позивачки ОСОБА_1 про
призначення експертизи представник
банку був присутнім, покладався на
розсуд суду та своїх заперечень чи
доповнень з приводу поставленого на
вирішення експертизи питання не надав,
в подальшому представник відповідача
не заявляв клопотань про дачу
експертом усних пояснень з приводу
проведеного дослідження.

Отже, висновки суду відповідають
обставинам справи, узгоджуються з
нормами матеріального та
процесуального права, які судом
застосовані правильно, а доводи
апеляційної скарги не спростовують
правильності висновків суду першої
інстанції, а тому підстави для
задоволення апеляційної скарги
відсутні

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 314,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приват банк" - відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Полтави від 20 березня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя:
В.П. Пікуль

Судді:
О.О. Панченко

С.Б. Бутенко

З оригіналом згідно

суддя В.П.
Пікуль