Провадження № 2/554/1005/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

07 травня 2014 року Октябрський районний
суд м. Полтави у складі:

головуючого
судді - Тімошенко Н.В.

при секретарі -
Малич Я.А.,

за участю представника позивача -
Чудненка В.М., відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
«Полтава-банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
розірвання договору та стягнення
заборгованості,

встановила:

Позивач звернувся до суду 12.06.2012 року з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
розірвання договору та стягнення
заборгованості в сумі 25108,45 грн.,
посилаючись на те, що 31.10.2007 року між
банком та відповідачем ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір № 252 на 36
місяців, згідно умов якого банк надав
позичальнику грошові кошти в сумі 13000,00
грн. зі сплатою відсотків за
користування - 21 % річних. Також 31.10.2007
року між позивачем та відповідачем
ОСОБА_3 був укладений договір поруки №
252, згідно з яким поручитель
зобов'язувався перед кредитором
відповідати в повному обсязі за
своєчасне та повне виконання боржником
зобов'язань за кредитним договором № 252
від 31.10.2007 року. У зв'язку із неналежним
виконанням відповідачами умов
зазначених договорів, позивач вимагає
виконання боргових зобов'язань у
повному обсязі, тобто сплати суми
отриманих кредитів та інші виплати,
передбачені цими договорами.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, наполягав на їх
задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
визнала частково, просила зменшити
суму нарахованої пені у зв'язку зі
скрутним матеріальним становищем.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явилася, будучи належним чином
повідомленою про час і місце слухання
справи, не повідомила про причини своєї
неявки.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку про часткове
задоволення позову з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 31.10.2007 року між
банком та відповідачем ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір № 252 на 36
місяців, згідно умов якого банк надав
позичальнику грошові кошти в сумі 13000,00
грн. зі сплатою відсотків за
користування - 21 % річних.

Свої зобов'язання за вказаним
кредитним договором банк виконав та
здійснив видачу кредитних коштів у
передбаченому кредитним договором
розмірі. Але, позичальник взятих на
себе зобов'язань належним чином не
виконав.

Так, станом на 30.05.2012 року грошові
вимоги банку до позичальника складають
25108,45 грн.: сума боргу по тілу кредиту -
4382,77 грн., прострочені відсотки - 2222,96
грн., пеня - 18502,72 грн..

Статтею 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України
якщо у зобов'язанні встановлено строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зі змісту ст. 610 ЦК України вбачається,
що невиконання зобов'язання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання, є
порушенням зобов'язання.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 623 ЦК України
боржник, що порушив зобов'язання, має
відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що
боржник, який порушив зобов'язання не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором Банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу. Якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 цього Кодексу.

З огляду викладеного, суд приходить до
висновку про стягнення з відповідача
суми боргу по тілу кредиту та
прострочених відсотків за
користування кредитними коштами.

Що стосується стягнення з боржника
пені, суд зазначає наступне.

Згідно ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасного виконання
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст.551 ЦК України якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства.

Ч.3 ст. 551 ЦК України передбачено, що
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Ураховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 є
інвалідом третьої групи, проходить
курс лікування в Онкодиспансері
Полтавського обласного відділу
охорони здоров'я, а також те, що розмір
неустойки значно перевищує розмір
збитків, суд вважає за можливе зменшити
розмір пені до 4000,00 грн.

Також 31.10.2007 року між позивачем та
відповідачем ОСОБА_3 був укладений
договір поруки № 252, згідно з яким
поручитель зобов'язувався перед
кредитором відповідати в повному
обсязі за своєчасне та повне виконання
боржником зобов'язань за кредитним
договором № 252 від 31.10.2007 року.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Особи, які спільно дали поруку,
відповідають перед кредитором
солідарно, якщо інше не встановлено
договором поруки.

Згідно ст.543 ЦК України у разі
солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.

Ураховуючи те, що відповідачі є
солідарними боржниками, суд стягує з
них заборгованість за кредитним
договором в солідарному порядку.

Питання про розподіл судових витрат по
справі у вигляді судового збору суд
вирішує відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК
України, стягнувши його з відповідачів
на користь позивача в рівних частках.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 15, 16, 526, 543, 549, 553, 554, 611, 612, 625, 1054 ЦК
України, ст.ст. 2-11, 58-61, 88, 159, 208, 209, 212-215, 218
ЦПК України, суддя

вирішила:

Позов публічного акціонерного
товариства «Полтава-банк» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про розірвання договору та
стягнення заборгованості -
задовольнити.

Кредитний договір № 252 від 31.10.2007 року,
укладений між публічним акціонерним
товариством «Полтава-банк» та ОСОБА_2 -
розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в солідарному
порядку на користь публічного
акціонерного товариства
«Полтава-банк» заборгованість за
кредитним договором № 252 від 31.10.2007 року
в сумі 10605,73 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних
частках на користь публічного
акціонерного товариства
«Полтава-банк» судовий збір в сумі 251,08
грн., по 125,54 з кожного.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Полтавської області
через районний суд шляхом подання
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано.

СуддяН. В. Тімошенко