Справа № 196/127/14-ц
№ провадження 2/196/233/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року Царичанський районний
суд Дніпропетровської області у
складі:

головуючої -
судді Гудим О.М.

при секретарі -
Шевченко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт Царичанка
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу.

На обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що з відповідачкою в
даній справі вони перебувають в
зареєстрованому 29 серпня 1992 року шлюбі
райвідділом ЗАГС Царичанського району
Дніпропетровської області, актовий
запис № 58 (свідоцтво про шлюб серія
НОМЕР_1 від 29.08.1992 року).

Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей
не мають.

Причиною розпаду сім'ї стали різні
погляди на подружнє життя, внаслідок
чого подальше спільне життя і
збереження шлюбу стало неможливим, що і
змусило його звернутися з позовною
заявою до суду. Прохає шлюб розірвати.

Позивач в судове засідання не з'явився,
до суду надійшла заява з проханням
розглядати дану справу у його
відсутність, позовні вимоги підтримує
повністю,

Відповідачка в судове засідання не
з'явилася, надіславши до суду заяву про
розгляд справи у її відсутність,
позовні вимоги визнає повністю. Після
розірвання шлюбу прохає залишити їй
шлюбне прізвище - "ОСОБА_2".

Вивчивши надані докази, даючи їм оцінку
у їх сукупності, суд приходить до
наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності. Згідно зі ст. 11
ЦПК України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до ЦПК України, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. При цьому
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні встановлено, що
дійсно сторони перебувають в
зареєстрованому 29 серпня 1992 року шлюбі
райвідділом ЗАГС Царичанського району
Дніпропетровської області, актовий
запис № 58 (свідоцтво про шлюб серія
НОМЕР_1 від 29.08.1992 року). Від шлюбу
спільних неповнолітніх дітей не мають.

Причиною розпаду сім'ї стали різні
погляди на подружнє життя, внаслідок
чого подальше спільне життя і
збереження шлюбу стало неможливим, що і
змусило позивача звернутися з позовною
заявою до суду.

Суд приходить до висновку про те, що
дійсно подальше спільне життя подружжя
і збереження шлюбу неможливе і
суперечить інтересам сторін. Подальше
прийняття судом заходів щодо
примирення подружжя суперечило б
моральним засадам суспільства, тому
шлюб повинен бути розірваний на
підставі ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу
України.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка
змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу прізвище
відповідачці за її заявою залишити
шлюбне - "ОСОБА_2".

Керуючись ст.ст. 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу задовольнити в
повному обсязі.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 29 серпня
1992 року райвідділом ЗАГС Царичанського
району Дніпропетровської області,
актовий запис № 58, розірвати.

Прізвище ОСОБА_2 після розірвання
шлюбу залишити шлюбне - "ОСОБА_2".

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з подачею
апеляційної скарги через районний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуюча
О.М.ГУДИМ