Провадження №
Фрунзенський районний суд м. Харкова в
складі головуючого - судді Алфьорової
Т.М., за участю секретаря судових
засідань Старець І.І. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Харкові цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа
Фрунзенський відділ у м. Харкові ГУ ДМС
України в Харківської області про
усунення перешкод в здійсненні прав
власника шляхом визнання особи такої,
що втратила право користування житлом,
зняття з реєстраційного обліку та за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
третя особа ОСОБА_4 про поновленная
права користування житлом та вселення,
В грудні 2013 року позивач ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом та просив
усунути перешкоди в здійсненні прав
власника, визнати відповідача таким,
що втратив право на користування
будинком АДРЕСА_1 та зняття з
реєстраційного обліку,
В обґрунтування позовних вимог вказав,
що йому на праві власності належит
будинок АДРЕСА_1 на підставі договору
безстрокового користування земельною
ділянкою від 02.08.1958 року під реєстром №
посвідченням Харківського міського
бюро технічної інвентаризації. В
будинку також зареєстровані дружина
ОСОБА_4 та син ОСОБА_3, якій фактично не
проживав за цією ідресою з 1991 року,
більше ніж 21 рік. На вказаній жилплощі
відповідач не мешкає без поважних на те
причин, реєстрація йому була необхідна
лише формально, значно більше ніж понад
один рік фактично за вказаною адресою
це мешкав. Будь яких особистих речей,
які б належали ОСОБА_3 не залишилось,
мешкати у вказаному будинку йому ніхто
не перешкоджав. Реєстрація відповідача
створює негативні наслідки майнового
характеру, так як у зв'язку з
реєстрацією відповідача повинен
сплачувати за більшу кількість
комунальних послуги, а також
реєстрація відповідача перешкоджає
йому в повный мірі розпоряджатися
своїм майном. Відповідно до 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод в
здійсненні права користування та
розпорядження своїм майном. Відповідач
знятися з реєстраційного обліку в
добровільному порядку не бажає, тому
вимушений звертатися до суду з цим
позовом.Просив визнати відповідача
таким, що втратив право користування
жилим приміщенням з підстав,
передбачених ст. 405 ЦК України.
Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні
підтримав позовні вимоги в повному
обсязі і дав пояснення про обставини,
Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав та
пред'явив зустрічну позовну заяву про
поновлення права користування житлом
та вселення, посилаючись на те, що дані,
викладені в позові є надуманими і
такими, що не відповідають фактичним
обставинам справи. Спірний житловий
будинок АДРЕСА_1 належить на праві
приватної власності батько - позивачу
по справі. Він був зареєстрований з
моменту отримання паспорту з 05.12.1989
року. Починаючи з 1992 року по даний час
відповідач чинить йому перепони в
користуванні житлом - будинком АДРЕСА_1.
Це було визвано тим, що йому не
сподобалась дівчина, з якою він
зустрічався. З цієї причини він в 1992
році забрав у нього ключі від хвіртки
та від вхідних дверей в будинок. Цей
вчинок батько пояснив тим, що він є
власником будинку, але фактично він мав
доступ до будинку через те, що завжди
вдома хтось був і відкривав хвіртку та
впускав до житла. Коли затримувався на
роботі, то дзвонив батьку по телефону і
попереджував його про це. Кожного разу
батько відкривав хвіртку та впускав до
житла, але в 2011р. став не впускати до
дому та вимагати від нього знятися з
реєстрації з тієї причини, що жінка, з
якою він зустрічається, може вселитися
в його будинок. Батько перестав
відкривати хвіртку і він вимушений був
перелазити через паркан, щоб попасти
додому. Він ніколи не був відсутній за
місцем реєстрації більше двох неділь. З
грудня 2013 року ОСОБА_2 перестав
впускати на подвір'я домоволодіння
АДРЕСА_1 та до житлового будинку.Іншого
житла у нього немає. Він мешкав як у
батьків так і з жинкою в арендованих
Позивач ОСОБА_2 зустрічній позов не
визнав і пояснив, що факти викладені в
заяви не відповідають дійсності, так як
він ніколи не чинив перешкод у
проживання сину. Ключей у сина дійсно
немає, ключі від хвіртки та від будинку
знаходяться в визначеному місці, крім
того вони з дружиною люди похилого
віку, тому дома хтось буває і син коли
бажав то приходив до них, але не часто,
можлива кілько раз на 2-3 місця і
залишався ночувати та був кілька днів,
може тиждень, але не жив постійно. В
будинку є його особисті речей,
спортивні штані, футболка, тапочки, в
які він перевдягається, якщо
залишається ночувати. Спочатку коли
син став проживати з жінкою то з нею
відбувся конфлікт, тому вони не бажали
щоб вона приходила до них.
Третя особа ОСОБА_4 пояснила в судовому
засіданні, що син ОСОБА_3 не мешкає в
будинку, проживає в цивільному шлюбі з
жінкою. До них приходить іноді,
залишається ночувати, може бути кілько
днів, вони ніколи не перешкоджали йому
проживати в будинку і не перешкоджають
зараз. Питань про житло ніхто б не
ставив, якщо б син допомагав їм, так як
вони люді похилого віку і їм потрібна
допомога і якщо він буде допомагати, то
і реєстрацію можна зберегти.
Представник третій особи
Фрунзенського відділ у м. Харкові ГУ
ДМС України в Харківської області - в
судове засідання не з'явився, про день і
час слухання справи сповіщені належним
чином, не явка третій особи, не
перешкоджає слухати справу по суті.
Вислухавши сторони, свідків та
перевіривши матеріали в справі, суд
вважає необхідним відмовити в
задоволенні позовів з наступних
В судовому засіданні встановлено,
що спірним житлом є будинок АДРЕСА_1.
Цей будинок на праві особистої
власності належить ОСОБА_2 на підставі
договору безстрокового користування
земельною ділянкою від 02 серпня 1958 року
реєстраційним посвідченням
Харківського міського бюро технічної
У вказаному житловому будинку
зареєстровані три особи ОСОБА_2 ОСОБА_4
та ОСОБА_3 і це підтверджується
довідкою вуличного комітет № 10 м.
Харкова від 28.11.2013 року за № 300 .
Згідно ст. 391 ЦК власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК Української
РСР з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК
України члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням в
обсязі, визначеному власником.
Згідно з ч.4 ст.156 ЖК Української РСР
припинення сімейних відносин з
власником будинку (квартири) не
позбавляє їх права користування
займаним приміщенням. До членів сім'ї
власника будинку належать особи,
зазначені в статті 64 цього Кодексу».
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.
В судовому засіданні були допитані
свідки, які надали наступні пояснення.
Свідок ОСОБА_5 пояснила, що знає родину
ОСОБА_3 тривалий час, іноді буває в
гостях і коли приходила до них, то
ОСОБА_3 не бачила, розмов про нього не
було і тому стверджувати про те, мешкав
він чи ні в будинку не може.
Сідок ОСОБА_6 пояснила, що позивач
ОСОБА_2 є її батько, якій мешкає в
спірному будинку з матерію, а також в
будинку зареєстрований брат ОСОБА_3
Сама вона вже тривалий час не мешкає з
батьками, але приходить їх провідати,
так як їм потрібна допомога. Брат
знаходиться в цивільному шлюбі з
жінкою, з якою батьки не спілкуються.
Відповідач приходив до батьків, іноді
залишався в будинку і вона не чула щоб
батьки перешкоджали йому проживати.
Ключів у брата не було. У ОСОБА_3 є
кімната в будинку, де він залишається
ночувати, але меблі там старі, ще
Свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона є
сестра ОСОБА_3, мешкає окремо від
батьків 8- 9 років, але останні три років
в літку мешкала у флігилі за вказаною
адресою, так як є інвалідом і їй легше в
літку бути в приватному секторі. ОСОБА_3
постійно не мешкав в будинку і батьки
не перешкоджали йому в користуванні
житлом. Ключей від житла у брата немає,
так як ключі від хвіртки та будинку
зберігаються в визначеному місці, а
крім того батьки завжди є в будинку.
Свідки ОСОБА_9 ОСОБА_10 поясняли, що
ОСОБА_3 неодноразово чекав у них, так як
батьків не було в будинку, а він не міг
потрапити до будинку, а також він казав
, що вимушений перелазити через паркан,
щоб потрапити до дому.
Свідок ОСОБА_7 пояснив, що ОСОБА_3 кілька
разів приходив до нього, и говорив, що
не може потрапити до будинку, так як
нема батьків, а ключів у нього не було. В
2013 році він приходив до ОСОБА_3 за
адресою АДРЕСА_1 і в цей час мати була в
Позивач просив визнати відповідача
такими, що втратив право користування
жилим приміщенням з підстав,
передбачених ст. 405 ЦК України.
Цивільний кодекс України набрав
чинності з 1 січня 2004 року.
Встановлено, що з часу набрання
чинності ЦК України відповідач не мав
ключів від спірного жилого приміщення
і цей факт підтвердив і позивач по
справі, у зв'язку з чим відповідач не
мав вільного доступу до будинку, а міг
попасти до нього коли там хтось був.
В своєму позові ОСОБА_2, в підтвердження
своїх позовних вимог, посилається на
акт з підписами сусідів від 06.12.2013 року,
але він написаний позивачем ОСОБА_2,
який ні ким не посвідчений. В акті
приводяться пояснення свідка ОСОБА_11,
яка в судовому засіданні не могла дати
пояснення стосовного того з якого часу
не мешкає відповідач, а також
стосовного того мешкає він чи ні у
спірному будинку, вона могла
підтвердити тільки те, що коли
приходила то його не бачила.
В акті від 18 квітня 2005 року, написаного
рукою позивача ОСОБА_2 і підписаного
ОСОБА_5 та ОСОБА_12 не вказано, в який
саме період ОСОБА_3 не проживав в
У зв'язку з наведеним, суд вважає
необхідним в задоволенні позову
Відмовляє в задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_3 суд виходить із того, що
відповідач не довів що з грудня 2013 року
ОСОБА_2 перестав впускати його на
подвір'я домоволодіння АДРЕСА_1 та до
житлового будинку та чинить перешкоди.
В судовому засіданні ОСОБА_3 підтвердив
той факт, що він зараз має можливість
приходити до будинку і залишатися там.
У відповідності до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.
У зв'язку з вказаними обставинами суд
вважає, необхідним в задоволенні
позивних вимог відмовити.
На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215,
ст. ст. 64,156, ЖК України , ст. 405 ЦК України,
суд
У задоволенні позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа Фрунзенський
відділ у м. Харкові ГУ ДМС України в
Харківської області про усунення
перешкод в здійсненні прав власника
шляхом визнання особи такої, що
втратила право користування житлом,
зняття з реєстраційного обліку та в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3
до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4 про
поновлення права користування житлом и
Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подання
апеляційної скарги. Особами, які брали
участь у справі, але не були присутніми
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення може
бути подана апеляційна скарга протягом
10 днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий -