Справа № 2-1172/11
РІШЕННЯ

Іменем України

16 жовтня 2012 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м.Дніпропетровська

в складі: головуючого судді
Якименко Л.Г.

при секретарі
Носулі А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3
про визнання осіб такими, що втратили
право користування житловим
приміщенням, за зустрічним позовом
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
вселення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
позовом до відповідачів про визнання
їх такими, що втратили право
користування житловим приміщенням.

В обґрунтуванні своїх позовних
вимог посилався на те, що він є наймачем
квартири АДРЕСА_1, яка на підставі
виписки із протоколу засідання комісії
по обміну житловою площею №33 від 17.08.1988
року була надана його батькові ОСОБА_4.

На теперішній час окрім позивача
в квартирі також зареєстровані його
донька ОСОБА_3 та колишня дружина
ОСОБА_2, які з 2002 року не проживають у
даній квартирі без поважних причин, їх
речі у квартирі відсутні, перешкод у
проживанні та користуванні житлом
позивач їм не чинив, у зв'язку з чим
просив суд визнати їх такими, що
втратили право користування даним
житловим приміщенням.

Відповідачі проти позову
заперечували та звернулися до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_1 про
вселення їх в квартиру АДРЕСА_1 з тих
підстав, що причини їх непроживання у
вказаній квартирі є поважними. Так,
відповідач перешкоджав у проживанні
своїй доньці ОСОБА_3, яка неодноразово
заселялася в квартиру та проживала
разом з батьком, однак його
співмешканка виганяла її з дому та
створювала умови, за яких проживання в
квартирі було неможливим.

Позивачка за зустрічним позовом
ОСОБА_2 наполягала на тому, що спірна
квартира є її єдиним житлом, однак
проживати в ній вона не змогла через
психологічний тиск з боку колишнього
чоловіка ОСОБА_1, шлюб з яким було
розірвано ще у 2002 році.

У судовому засіданні сторони
надали пояснення, викладені у позовних
заявах та кожен наполягав на своїх
заявлених позовних вимогах.

Вислухавши пояснення сторін, їх
представників та свідків, дослідивши
матеріали справи, суд вважає як
основний, так і зустрічний позови
такими, що підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено
та визнано сторонами, що ОСОБА_1 є
наймачем квартири АДРЕСА_1, яка на
підставі виписки із протоколу
засідання комісії по обміну житловою
площею №33 від 17.08.1988 року була надана
його батькові ОСОБА_4.

На теперішній час в квартирі
зареєстровані: ОСОБА_1, його донька
ОСОБА_3 та колишня дружина ОСОБА_2.

В ході розгляду справи знайшов своє
підтвердження факт непроживання
ОСОБА_2 в даній квартирі з 2002 року, тобто
з моменту розпаду сім'ї та розірвання
шлюбу. Причин, які б свідчили про
поважність її непроживання у спірній
квартирі, суд не вбачає, у зв'язку з чим
вважає визнати її такою, що втратила
право користування даним житловим
приміщенням та відмовити їй у позовних
вимогах про вселення в спірну квартиру.

В той же час судом встановлено, що
відповідачка ОСОБА_3 не втратила
родинний зв'язок з батьком, періодично
проживаючи в даній квартирі, однак
через непорозуміння та сімейні
стосунки неодноразово виселялася з
даної квартири, що свідчить про її
періодичне користування житлом та
проявом до нього інтересу. Іншого житла
ОСОБА_3 не має.

З цих підстав суд вважає зустрічний
позов задовольнити частково та вселити
ОСОБА_3 у квартиру АДРЕСА_1.

Дані обставини підтверджуються як
матеріалами справи, так і поясненнями
свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12.

Витрати по справі суд вважає віднести
на рахунок сторін.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, ст. 71, 72 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3
про визнання осіб такими, що втратили
право користування житловим
приміщенням, - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право
користування житловим приміщенням в
квартирі АДРЕСА_1.

В іншій частині позову відмовити.

Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
вселення, - задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_1.

В іншій частині позову відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок
сторін.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя