Справа № 510/543/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2014 р.
Ренійський районний суд Одеської
області

у складі: - головуючого судді Дудник
В.І.;

- при секретарі Пройка С.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в м. Рені справу за позовом
ОСОБА_1 до Лиманської сільської ради
Ренійського району Одеської області
про визнання права власності на
спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача -
Лиманської сільради Ренійського
району позовні вимоги визнав, щодо їх
задоволення не заперечував, просив
розглянути справу у його відсутності.

Позивач на задоволенні позову
наполягав, просив про розгляд справи
без його участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового
засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України
при визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174
цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були
дослідженні наступні докази: копія
державного акту серії ЯК № 598446 від
05.03.2010р. на право власності на земельну
ділянку площею 0, 2028 га, оформленого на
ім'я ОСОБА_2; копія довідки Лиманської
сільради із відомостями згідно із
погосподарською книгою села; копія
свідоцтва про смерть ОСОБА_2 - помер
ІНФОРМАЦІЯ_1; копія Інформаційної
довідки зі Спадкового реєстру від
20.02.2014р.; копія свідоцтва про смерть
ОСОБА_3 - померла ІНФОРМАЦІЯ_2; копія
свідоцтва про одруження батьків
позивача; копія домової книги; копія
свідоцтва про народження позивача;
копія постанови нотаріуса про відмову
у вчиненні нотаріальної дії від
20.02.2014р.; копія технічного паспорту на
житловий будинок із надвірними
спорудами по АДРЕСА_1, оформленого на
ім'я ОСОБА_2; копія довідки КП
«Ренійське БТІ» від 21.08.2013р. про
належність нерухомості.

Судом в ході судового розгляду справи
встановлено, що позивач ОСОБА_1
звернувся із відповідними вимогами та
просить визнати за ним в порядку
спадкування право власності на
спадкове майно, зазначивши, що за життя
його батькові - ОСОБА_2 належали:

- житловий будинок із надвірними
спорудами, розташований по АДРЕСА_1;

- на підставі державного акту серії ЯК
№ 598446 від 05.03.2010р. на право власності на
земельну ділянку - земельна ділянка
площею 0, 2028 га, розташована по АДРЕСА_1,
виділена для ведення будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка).

Факт належності житлового будинку
ОСОБА_2 підтверджується: довідкою
Лиманської сільради із відомостями за
даними погосподарської книги села;
технічним паспортом на вищевказаний
житловий будинок, оформленим на ім'я
ОСОБА_2

На випадок смерті ОСОБА_2 не
розпорядився належним йому майном,
заповіту не залишив, ІНФОРМАЦІЯ_1 -
помер. У встановлений законодавством
строк для прийняття спадщини позивач
звернувся до нотаріальної контори із
заявою про її прийняття. Однак, у видачі
свідоцтва про право на спадщину після
померлого батька йому було відмовлено,
оформлення спадщини неможливе у
зв'язку із тим, що за життя ОСОБА_2 не
було оформлено та видано свідоцтво про
право власності на вищевказаний
житловий будинок, що стосується
земельної ділянки - відсутній витяг з
технічної документації про її
нормативну грошову оцінку. Після
смерті ОСОБА_2 це питання вже неможливо
вирішити, за визнанням права власності
на житловий будинок та земельну
ділянку, як на об'єкти спадщини, може
звернутися тільки спадкоємець.

На момент смерті ОСОБА_2 він мешкав
один. Матір позивача померла ще у 1984
році, крім позивача в родині батьків
інших дітей не було. Після смерті
батька позивач є спадкоємцем першої
черги, він своєчасно подав до
держнотконтори заяву про прийняття
спадщини.

Таким чином, позивач прийняв спадщину
в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що
залишилася після померлого ОСОБА_2 і
вважає, що має всі законні підстави для
визнання за ним права власності на неї,
оскільки до держави вона не перейшла,
відумерлою не визнана, інших
спадкоємців немає.

Вивчивши матеріали справи та надані
документи, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги позивача
обґрунтовані і підлягають задоволенню,
оскільки його доводи знайшли своє
належне підтвердження в судовому
засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин
справи сторони не заперечують,
визнають їх, суд вважає, що факти, які
обґрунтовують заявлені вимоги і мають
значення для справи встановлені, у
зв'язку із чим немає необхідності у
підтвердженні їх доказами засобом
дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом (ст. 1217 ЦК України). Право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі не охоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК
України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті. За
ст. 1225 ЦК України право власності на
земельну ділянку переходить до
спадкоємців на загальних підставах, із
збереженням її цільового призначення.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК
України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.
1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивач у
справі є спадкоємцем за законом (ст. 1261
ЦК України). Він у передбачений законом
строк подав нотаріусу заяву про
прийняття спадщини, отже вважається
таким, що її прийняв. Прийняття
спадщини є фактом, який відображає волю
спадкоємця придбати майно після смерті
спадкодавця. В даному випадку позивач
прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК
України, оскільки його воля, як
спадкоємця за законом, була виражена у
його діях щодо подачі відповідної
заяви до нотаріуса.

Таким чином, позивач прийняв
спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України,
однак, він не може оформити прийняття
спадщини та отримати відповідне
свідоцтво, оскільки за життя ОСОБА_2 не
було отримано витяг з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки та не
зареєстровано право власності на
нерухомість, у зв'язку із чим в даний
час позивач вимушений звернутися до
суду із позовом.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є
суб'єктом набуття права власності на
земельну ділянку та житловий будинок з
підстав прийняття спадщини за законом
в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та
досліджених у судовому засіданні
обставин, суд вважає можливим
задовольнити його вимоги щодо визнання
за ним права власності на спадкове
майно.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213
ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1217, 1223, 1261, 1268,
1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за законом право власності
на:

- житловий будинок із надвірними
спорудами (окрім самочинно
побудованих), розташований по АДРЕСА_1;

- земельну ділянку площею 0,2028 га (із
кадастровим номером :02:001:0140),
розташовану по АДРЕСА_1, виділену для
ведення будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка)
згідно державного акту серії ЯК № 598446
від 05.03.2010р. на право власності на
земельну ділянку;

- що належали ОСОБА_2, померлому
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.І. Дудник