У х в а л а

іменем україни

2 квітня 2014 року м.
Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Євтушенко О.І.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Личаківського районного суду
м. Львова від 7 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 18 грудня 2013 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до
Львівського комунального підприємства
№ 504 про здійснення перерахунку та
повернення коштів,

в с т а н о в и в:

Рішенням Личаківського районного суду
м. Львова від 7 жовтня 2013 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 18 грудня 2013 року рішення
Личаківського районного суду м. Львова
від 7 жовтня 2013 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати оскаржувані судові рішення,
мотивуючи свої вимоги порушенням
судами першої та апеляційної інстанції
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

В касаційній скарзі скаржником
ставиться питання про поновлення
строку на оскарження вказаних судових
рішень, посилаючись на поважність
причин пропуску цього строку.

Відповідно до ч.2 ст. 325 ЦПК України у
разі пропущення встановленого законом
строку на касаційне оскарження з
причин, визнаних поважними, суддя
касаційної інстанції за заявою особи,
яка подала скаргу, може поновити цей
строк.

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення
строку на касаційне оскарження
підлягає задоволенню, оскільки причини
пропуску є поважними.

Однак, у відкритті касаційного
провадження слід відмовити з таких
підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні судів першої та
апеляційної інстанції чи відкинуті
ними, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу та про перевагу
одних доказів над іншими.

Судові рішення судів попередніх
інстанцій ухвалені у відповідності до
вимог матеріального та процесуального
права, оскільки суди вірно виходили з
того, що позивачем не надано доказів, що
вона довідалась про порушення своїх
прав саме 19 березня 2010 року, тобто в
межах строку позовної давності.

Із матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,
у разі якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 325, 328 ЦПК України

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне
оскарження.

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Личаківського районного суду м. Львова
від 7 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 18 грудня 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до Львівського комунального
підприємства № 504 про здійснення
перерахунку та повернення коштів,
відмовити.

Копію ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ разом із доданими
до касаційної скарги матеріалами
направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ:
О.І. Євтушенко