РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 р.
м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в
складі: головуючого судді - Продана Б.
Г., при секретарі - Дорош Р. М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста
Хмельницького цивільну справу за
позовом Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Старокостянтинівському районі до
Територіального управління
Держгірпромнагляду у Хмельницькій
області, третіх осіб на стороні
відповідача: ОСОБА_1, ТОВ «Синявські
граніти»,

про скасування акту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до
відповідача, третіх осіб - ОСОБА_1, ТОВ
«Синявські граніти», про скасування
акту спеціального розслідування
нещасного випадку форми Н-5 та акту про
нещасний випадок, пов'язаний з
виробництвом форми Н-1, посилаючись на
те, що 12.03.13р. близько 13 год., ОСОБА_1 на
телефонний дзвінок директора ТОВ
«Синявські граніти» Мартинюка В.М.
прибув на товариство, де директор
Мартинюк В.М. дав йому завдання
розчистити дорогу від снігових заметів
в с. Красносілка, Старосинявського
району. О 17 год. ОСОБА_1 поїхав
навантажувачем чистити дорогу в с.
Красносілка від снігових заметів де
працював до 02 год ночі. 13.03.13р.
закінчивши роботу, ОСОБА_1 приїхав в
смт. Стара Синява, де залишив
навантажувач на автостоянці
підприємства «Старосинявський
автодор».

13.03.13р. о 10 год. зателефонував до ОСОБА_1
директор ТОВ Синявські граніти»
Мартинюк В.М. та доручив йому пригнати
навантажувач на підприємство. О 14 год.,
за розпорядженням Мартинюка В.М. почав
знімати з навантажувача електронну
систему. В присутності охоронців
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_1 підняв ковш на
висоту до 2 метрів, при цьому не
поставив опори від самовільного
спускання ковша, зайшов під ковш та
почав знімати датчик з гідросистеми.
Під час відкручування одного з
мастильних рукавів високого тиску,
ковш став різко опускатися. ОСОБА_1 не
встиг відбігти і потрапив під ковш.
ОСОБА_1 було надано допомогу та
доставлено в лікарню.

Висновком комісії спеціального
розслідування, згідно акту форми Н-5 від
16.10.13р. встановлено, що нещасний
випадок, який стався з ОСОБА_1,
вважається пов»язаний з виробництвом,
береться на облік та на нього
складається акт форми Н-1.

З таким висновком позивач не
погоджується, не бере на облік даний
нещасний випадок, оскільки вважає, що
даний випадок, який мав місце 13.03.13р. не
пов»язаний з виробництвом.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав, та просить
його задовольнити в повному обсязі,
пояснивши суду, що даний випадок, який
мав місце 13.03.13р. не пов»язаний з
виробництвом, оскільки директор ТОВ
«Синявські граніти» Мартинюк В.М. не
мав повноважень приймати на роботу
ОСОБА_1 та давати йому розпорядження на
виконання робіт, так як на момент
настання нещасного випадку ТОВ
«Синявські граніти» перебувало на
стадії банкрутства і директор не мав
права управляти товариством. Це мав
робити арбітражний керуючий.

Представник відповідача та
представник третьої особи ОСОБА_1 -
ОСОБА_5 проти позову заперечують,
посилаючись на те, що директор ТОВ
«Синявські граніти» Мартинюк В.М.
виконував свої обов»язки керівника
відповідно до вимог закону і мав право
на той час приймати на роботу
працівників та давати їм завдання на
виконання робіт. Твердження
представника позивача про те, що
директор ТОВ «Синявські граніти» не
мав права приймати на роботу
працівників та давати їм завдання на
виконання робіт не може бути взято до
уваги, оскільки відповідно до вимог ч.
ч. 10; 11 ст. 22 ЗУ «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», розпорядник
майна не має права втручатися в
оперативно-господарську діяльність
боржника, крім випадків, передбачених
законом. Призначення розпорядника
майна не є підставою для припинення
повноважень керівника чи органу
управління боржника.

Представник третьої особи - ТОВ
«Синявські граніти» в судове засідання
не з»явився.

Про день та час слухання справи
належним чином повідомлений.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що в позові слід відмовити з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 14 ЗУ «Про охорону
праці» працівник зобов'язаний дбати
про особисту безпеку і здоров'я, а також
про безпеку і здоров'я оточуючих людей
в процесі виконання будь-яких робіт чи
під час перебування на території
підприємства.

Статтею 14 ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійних захворювань України які
спричинили втрату працездатності»
передбачено, що нещасний випадок на
виробництві це обмежена в часі подія
або раптовий вплив на працівника
небезпечного виробничого фактора чи
середовища, що сталися у процесі
виконання ним трудових обов'язків,
внаслідок яких заподіяно шкоду
здоров'ю або настала смерть.

Відповідно до вимог ч. ч. 10; 11 ст. 22 ЗУ
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
розпорядник майна не має права
втручатися в оперативно-господарську
діяльність боржника, крім випадків,
передбачених цим Законом. Призначення
розпорядника майна не є підставою для
припинення повноважень керівника чи
органу управління боржника.

Так, в судовому засіданні об'єктивно
встановлено, що 12.03.13р. близько 13 год.,
ОСОБА_1 на телефонний дзвінок директора
ТОВ «Синявські граніти» Мартинюка В.М.
прибув на товариство, де директор
Мартинюк В.М. дав йому завдання
розчистити дорогу від снігових заметів
в с. Красносілка, Старосинявського
району. О 17 год. ОСОБА_1 поїхав
навантажувачем чистити дорогу в с.
Красносілка від снігових заметів де
працював до 02 год ночі. 13.03.13р.
закінчивши роботу, ОСОБА_1 приїхав в
смт. Стара Синява, де залишив
навантажувач на автостоянці
підприємства «Старосинявський
автодор».

13.03.13р. о 10 год. зателефонував до ОСОБА_1
директор ТОВ Синявські граніти»
Мартинюк В.М. та доручив йому пригнати
навантажувач на підприємство. О 14 год.,
за розпорядженням Мартинюка В.М. почав
знімати з навантажувача електронну
систему. В присутності охоронців
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_1 підняв ковш на
висоту до 2 метрів, при цьому не
поставив опори від самовільного
спускання ковша, зайшов під ковш та
почав знімати датчик з гідросистеми.
Під час відкручування одного з
мастильних рукавів високого тиску,
ковш став різко опускатися. ОСОБА_1 не
встиг відбігти і потрапив під ковш.
ОСОБА_1 було надано допомогу та
доставлено в лікарню.

Висновком комісії спеціального
розслідування, згідно акту форми Н-5 від
16.10.13р. встановлено, що нещасний
випадок, який стався з ОСОБА_1,
вважається пов»язаний з виробництвом,
береться на облік та на нього
складається акт форми Н-1. Це
підтверджується поясненнями сторін і
ніким не оспорюється.

Суд не бере до уваги пояснення
представника позивача в тій частині, що
директор ТОВ «Синявські граніти»
Мартинюк В.М. на мав права приймати на
роботу працівників та давати їм
виконувати робочі завдання, оскільки
вже була на той час ухвала
Господарського суду Хмельницької
області про порушення провадження у
справі про визнання банкрутом ТОВ
«Синявські граніти» та призначено
розпорядником майна арбітражного
керуючого. Позивач невірно дав оцінку
правовим нормам закону. В
обгрунтування позову застосував норми
закону, що стосуються процедури
ліквідації підприємства, яка може
застосовуватись після закінчення
процедури розпорядження майном
боржника. Саме під час процедури
ліквідації підприємства призначається
судом ліквідатор, звільняються органи
управління підприємством. Однак під
час порушення справи про банкрутство
та призначення розпорядником майна
арбітражного керуючого не є підставою
для припинення повноважень керівника
чи органу управління боржника.

Таким чином, на момент настання
нещасного випадку (13.03.13р.) було лише
порушено справу про банкрутство «ТОВ
Синявські граніти». Лише керівництво
майном товариства здійснював
призначений судом розпорядник майна, а
керівництво з інших питань, в тому
числі трудових відносин з
працівниками, продовжував здійснювати
директор Мартинюк В.М.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що в позові слід відмовити, оскільки в
судовому засіданні не було доведено
представником позивача тих обставин на
які він посилався в позовній заяві, а
тому пред'явлений позов є таким, який не
ґрунтується на вимогах закону.

Керуючись ст. ст. 213, 215 ЦПК України, ст. 14
ЗУ «Про охорону праці», ст. 14 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійних
захворювань України які спричинили
втрату працездатності», ст. 22 ЗУ «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Старокостянтинівському районі до
Територіального управління
Держгірпромнагляду у Хмельницькій
області, третіх осіб: ОСОБА_1, ТОВ
«Синявські граніти» про скасування
акту спеціального розслідування
нещасного випадку форми Н-5, акту про
нещасний випадок, пов'язаний з
виробництвом форми Н-1 та визнання
нещасного випадку таким, що не
пов»язаний з виробництвом - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: