Справа № 2/487/1238/14
РІШЕННЯ

Іменем України

Заочне

13.05.2014 року Заводський районний суд
м.Миколаєва в складі головуючого судді
- Притуляк І.О., при секретарі -
Уманському І.В.

за участю представника позивача -
ОСОБА_1, розглянувши у відкритому
судовому засіданні у залі суду в
м.Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права
власності,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання
за ним права власності на земельну
ділянку 312 кв.м. за адресою АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог у
заяві позивач зазначив, що відповідно
до договору дарування від 04.02.2010 року, є
власником житлового будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до договору
купівлі-продажу від 24.02.2003 року, йому на
праві власності належить земельна
ділянка площею 312 кв.м. за адресою
АДРЕСА_1.

Однак з незалежних від нього причин,
своєчасно оформити право власності на
земельну ділянку він не зміг (не
отримав державний акт). На даний час
Реєстраційною службою Миколаївського
міського управління юстиції
Миколаївської області, у державній
реєстрації його права власності на
вказану земельну ділянку було
відмовлено.

Посилаючись на викладені обставини,
відповідно до положень ст..392 ЦК
України, ст..ст.81, 125,126,132 ЗК України,
просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала у
повному обсязі, підтвердила викладені
у заяві обставини.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3
не з'явився, причини неявки суду не
повідомив, про час та місце розгляду
справи був повідомлений своєчасно,
належним чином.

З відома представника позивача,
суд вважає можливим постановити
рішення про заочний розгляд справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Судом приймалось рішення на
підставі доказів, що є у матеріалах
справи.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до наступного.

Як було встановлено судом. 24.02.2003
року між сторонами по справі було
укладено договір купівлі-продажу №543,
за яким ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_2 придбав
у власність земельну ділянку площею 312
кв.м. за адресою АДРЕСА_1 (далі Договір).

Відповідно до п.п.5.2, 5.3 Договору
право власності на відчужувану
земельну ділянку у покупця виникає з
моменту нотаріального посвідчення
договору та є підставою для видачі
державного акту на право приватної
власності на земельну ділянку.

Як було встановлено судом,
сторони досягли згоди щодо всіх
істотних умов договору та у повному
обсязі їх виконали. Будь-які претензій
один до одного у сторін Договору
відсутні.

Відповідно до положень ст..125 ЗК
України (в редакції чинній на той час) -
право власності та право постійного
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її
власником або користувачем
документа, що посвідчує право
власності чи право постійного
користування земельною ділянкою, та
його державної реєстрації.

Відповідно до положень ст..126 ЗК
України - право власності на земельну
ділянку посвідчується державними
актами.

При цьому судом встановлено, що
після укладення вказаного договору,
ОСОБА_2 не отримав державний акт про
право приватної власності на земельну
ділянку.

18.01.2014 року рішенням державного
реєстратора реєстраційної служби
Миколаївського міського управління
юстиції Миколаївської області ОСОБА_2
було відмовлено у державній реєстрації
права власності на земельну ділянку по
АДРЕСА_1, по причині ненадання
державного акту, що посвідчує його
право власності на земельну ділянку.

Звертаючись до суду з позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_2 послався на положення
ст..392 ЦК України.

Разом з тим, як слідує з
встановлених судом фактичних обставин,
зі сторони ОСОБА_3 будь-якого порушення
права ОСОБА_2 на користування та
розпорядження спірною земельною
ділянкою не допущено.

Між сторонами по справі виникли
договірні правовідносини, відповідно
до укладеного 24.02.2003 року договору
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 312 кв.м. по АДРЕСА_1.

При цьому, як встановлено судом ОСОБА_3
у повному обсязі виконав свої обов'язки
продавця, передавши позивачу спірну
земельну ділянку, вказана обставина
представником позивача у судовому
засіданні не оспорювалась.

Відповідно до положень ст..15 ЦК України,
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

На даний час порушення прав ОСОБА_2
полягає, у неможливості зареєструвати
своє право власності по причині
відсутності державного акту, таким
чином, звернення позивача до суду з
вимогою, щодо визнання за ним права
власності на земельну ділянку є
неналежним способом захисту
порушеного права.

На підставі викладеного, виходячи
з фактично встановлених судом обставин
справи та витікаючих із них
правовідносин, суд приходить до
переконання, що у задоволені позовних
вимог ОСОБА_2 слід відмовити, оскільки
вони не ґрунтуються на нормах права.

Керуючись ст.ст.212-215 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визнання права власності -
відмовити

Рішення вступає в законну силу через 10
днів з моменту винесення. Рішення може
бути оскаржено до Апеляційного суду
Миколаївської області у строк та
порядку, передбаченими ст..ст.. 294, 296 ЦПК
України.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, який його ухвалив за заявою
відповідача поданою протягом 10 днів з
моменту отримання його копії.

СУДДЯ:
І.О.ПРИТУЛЯК

РІШЕННЯ

Іменем України

Заочне

Вступна та
резолютивна частини

13.05.2014 року Заводський районний суд
м.Миколаєва у складі головуючого судді
Притуляк І.О., при секретарі: Уманського
І.В.., за участю представника позивача
ОСОБА_1, розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м.Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання права власності на
земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В

Керуючись ст.ст. 10,60,212,213,215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В

У задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визнання права власності на
земельну ділянку - відмовити.

Рішення вступає в законну силу
через 10 днів після його оголошення.
Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Миколаївської області
через Заводський районний суд
м.Миколаєва у порядку та строки,
передбачені ст.294, 296 ЦПК України.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, який його ухвалив,
за заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з моменту
отримання його копії

СУДДЯ:
І.О.ПРИТУЛЯК