Справа № 752/4717/14-ц
Провадження № 2/752/3067/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19.05.2014 року Голосіївський районний суд
м. Києва у складі

головуючого судді
Шевченко Т.М.

з участю секретаря
Крекотень О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

у квітні 2014 року позивач звернулась в
суд з позовом до відповідача про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням.

Свої вимоги мотивує тим, що крім неї у
спірній квартирі за адресою: АДРЕСА_1,
ще зареєстрований відповідач. Останній
з червня 2008 року не проживає у цій
квартирі, квартирну плату та
комунальні послуги не сплачує. Вважає,
що відповідач втратив право
користування житлом, оскільки не
проживає в спірній квартирі без
поважних причин та не приймає участі в
її утриманні.

Просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач
підтримала заявлені вимоги та просила
їх задовольнити.

Відповідач до суду не з'явився,
надіслав письмову заяву про те, що він
не заперечує проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення позивача та
дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши надані докази, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про право власності на житло, виданого
13 грудня 1994 року виконавчим комітетом
Московської районної ради народних
депутатів в м. Києві, зареєстрованого в
Київському міському бюро технічної
інвентаризації 22 грудня 1994 р. і
записаного в реєстрову книгу за № 3112,
АДРЕСА_1 належала на праві власності
ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в
рівних долях. (а.с. 24)

12 вересня 2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5
був укладений договір купівлі-продажу
житлового будинку, посвідчений
приватним нотаріусом Богуславського
районного нотаріального округу
Київської області ОСОБА_10, за умовами
якого відповідач придбав житловий
будинок з відповідними господарськими
будівлями та спорудами, що
розташований в АДРЕСА_2. (а.с. 9)

18 червня 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4
укладено договір дарування частини
квартири, посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, за
умовами якого відповідач подарував
належну йому ? частину вищевказаної
квартири ОСОБА_4 (а.с. 20-21)

Згідно довідки № 754, виданої 02 квітня 2014
року КП «ЖЕО-109», у зазначеній квартирі
зареєстровані ОСОБА_3, який є власником
особового рахунку, ОСОБА_1, ОСОБА_4,
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 (а.с. 26)

Позивач посилається на те, що в зв'язку
з втратою права власності ОСОБА_2,
відповідач як член сім'ї колишнього
власника житла також втратив право на
проживання в спірній квартирі,
оскільки його право на проживання в цій
квартирі є похідним від права
власності.

Суд вважає, що такі доводи позивача
ґрунтуються на законі.

Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України
встановлено права на нерухоме майно,
які підлягають державній реєстрації,
виникають з дня такої реєстрації
відповідно до закону.

На підтвердження свого права власності
на спірну квартиру, позивач надала суду
свідоцтво про право власності на житло
від 13 грудня 1994 р. (а.с. 24).

Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб і не має права
використовувати його для промислового
виробництва.

Статтею 391 ЦК України визначено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

У ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Наведе свідчить про те, що позивач, як
власник житла, має право на реалізацію
свого права власності, оскільки
колишній власника житла в силу закону
втратив право користування житлом.

Відповідно до положень ст. 156 ЖК України
члени сім'ї власника квартири, які
проживають разом з ним у квартирі, що
йому належить, користуються жилим
приміщенням нарівні з власником
квартири.

Колишній співвласник житла ОСОБА_2
втратив право власності та право
користування жилим приміщенням.

Право користування спірною квартирою у
відповідача ОСОБА_2 є похідним від його
прав як колишнього співвласника житла.

За таких обставин, відповідач ОСОБА_2
підлягає визнанню таким, що втратив
право користування жилим приміщення.

З огляду на наведене, позов підлягає
задоволенню.

Керуючись статтями 321, 334, 383, 391 ЦК
України, статтями 109, 156 ЖК України,
статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223
ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування жилим приміщенням за
адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Києва, іден. номер НОМЕР_1,
який проживає за адресою: АДРЕСА_1) на
користь ОСОБА_1 243 гривні 60 копійок
судового збору.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: