Номер провадження: 22-ц/785/3558/14
Номер справи місцевого суду: 509/5268/13-ц
Головуючий у першій інстанції Кочко
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів
Косогор Г.О., Ісаєвої Н.В.

при
секретарі Сілукової В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу з
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Овідіопольського районного суду
Одеської області від 06 лютого 2014 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про встановлення факту
проживання однією родиною, визнання
права власності на ? частину квартири,

в с т а н о в и л а:

У червні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 про
встановлення факту проживання однією
родиною, визнання права власності на ?
частину квартири, посилаючись на те, що
з січня 1992 року по травень 2012 року
постійно проживала з відповідачем без
реєстрації шлюбу у будинку, що належав
батьку відповідача за адресою: АДРЕСА_1.
У 1998 року замість вказаного будинку
ними було побудовано новий будинок, де
вони проживали та сплачували усі
житлово-комунальні платежі. За період
спільного проживання відповідачем
була придбана квартира за адресою:
АДРЕСА_2. Право власності на вказану
квартиру було оформлено на ОСОБА_3 В
травні 2012 року відповідач вигнав її з
будинку та заперечує право спільної
сумісної власності на нерухомість
набуте ними за час сімейних відносин.
Позивачка з такою поведінкою та
позицією відповідача не погоджується,
у зв'язку з чим просила встановити факт
проживання однією сім'єю чоловіка,
ОСОБА_3 та жінки, ОСОБА_2 без реєстрації
шлюбу з 1992 р. по травень 2012 р.; визнати за
ОСОБА_2 право власності на ? частину
квартири, що розташована за адресою:
квартира АДРЕСА_2

В судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала та просила їх
задовольнити.

В судовому засіданні представник
відповідача заперечував проти
задоволення позовних вимог.

Рішенням Овідіопольського районного
суду Одеської області від 06 лютого 2014
року в задоволені позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про встановлення факту
проживання однією родиною, визнання
права власності на ? частину квартири
відмовлено.

На рішення суду ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати, постановити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
в повному обсязі, посилаючись на те, що
рішення суду є незаконним, упередженим
та таким, що грубо порушує її права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних підстав.

Згідно п. 3 ст.10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень, а суд згідно
ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну
справу в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої
інстанції повно та всебічно дослідив
матеріали справи, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 26.12.1997
року постійно проживає та
зареєстрована за постійним місцем
проживання за адресою: АДРЕСА_3 що
підтверджується паспортом громадянина
України серії НОМЕР_1, виданим на ім'я
позивачки Роздільнянським PB УМВС
України в Одеській області 17.12.1007 року.

З 31.10.2000 року до 02.03.2011 року позивачка
була зареєстрована як фізична
особа-підприємець, знаходилася на
спрощеній системі оподаткування з
видом діяльності «Роздрібна торгівля в
неспеціалізованих магазинах з
перевагою продовольчого асортименту»,
яку здійснювала за адресою: 67472, АДРЕСА_3
що підтверджується довідкою
Роздільнянської міжрайонної державної
податкової інспекції в Одеській
області державної податкової служби за
вих. №10387/10/18022 від 23.08.2012 року.

ОСОБА_3 з 25.06.1982 року постійно проживає
та зареєстрований за постійним місцем
проживання за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується паспортом громадянина
України серії НОМЕР_2 виданим на ім'я
відповідача Київським PB УМВС України в
Одеській області 09.04.1996 року.

Вказане домоволодіння належить на
праві приватної власності ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на домоволодіння від 12.07.2004
року.

З 30.09.2002 року ОСОБА_3 зареєстрований як
фізична особа-підприємець на підставі
Свідоцтва про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_3
виданого виконавчим комітетом
Одеської міської ради, та здійснював
свою діяльність на ринку «Привоз» за
адресою: м. Одеса, вул. Привозна,7, що
підтверджується патентом державної
податкової інспекції серії НОМЕР_4

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 шлюб у державному
органі реєстрації актів цивільного
стану не реєстрували.

Відповідно до акту від 13.07.2012 року,
складеного комісією в складі сусідів
ОСОБА_3 - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 завіреного головою
самоорганізації населення-комітету
мікрорайону « 10 станція Великого
Фонтану» ОСОБА_9, ОСОБА_2 у період з 2002
року по 2012 рік в житловому приміщенні
за адресою: АДРЕСА_1 не проживала.

Суд надав належну оцінку поясненням
свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13 та ОСОБА_14, які були допитані у
судовому засіданні, та суд вважав, що
пояснення даних свідків не
підтверджують факт сумісного
проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Відмовляючи в задоволені позову ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про встановлення факту
проживання однією родиною, визнання
права власності на ? частину квартири,
суд першої інстанції виходив з того, що
сторони підтримували товариські
відносини, сумісно проводили дозвілля,
виїжджали на відпочинок, мали спільне
коло друзів та знайомих, але вказані
стосунки не привели до виникнення
сім'ї, сторони проживали окремо, не були
пов'язані спільним побутом та не мали
взаємних прав та обов'язків, а тому
судом обґрунтовано було відмовлено
ОСОБА_2 у встановленні факту проживання
однією родиною та визнання права
власності на ? частину квартири.

З вказаними висновками суду першої
інстанції погоджується колегія суддів
апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про
те, що судом першої інстанції при
розгляді справи не були встановлені
обставини та докази на підтвердження
доводів позовних вимог, що призвело до
неповного з'ясування всіх обставин
справи, не приймаються до уваги,
оскільки спростовуються матеріалами
справи, а саме тим, що факт постійного
проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був
визнаний сторонами в судовому
засіданні, крім того сторони не
реєстрували шлюб у державному органі
реєстрації актів цивільного стану, а
відповідно до вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК
України обставини, визнані сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

Інші доводи апеляційної скарги також
не приймаються до уваги, оскільки вони
також спростовуються матеріалами
справи, а письмових доказів на
підтвердження доводів апеляційної
скарги до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів розглянувши справу в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального та
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, рішення суду
відповідає фактичним обставинам
справи, а наведені в апеляційної скарги
доводи правильність висновків суду не
спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної
скарги на увагу не заслуговують, та
задоволенню не підлягають, підстав для
ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу
прийшла до висновку, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, в зв'язку з чим
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308,
313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Овідіопольського районного
суду Одеської області від 06 лютого 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку на протязі
двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________
О.С. Комлева

Судді ______________________________________
Г.О. Косогор

______________________________________ Н.В. Ісаєва