Пролетарський районний суд міста
головуючого судді - Любенок
при секретарі - Міненко А.А.,
з участю позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням, -
04 березня 2014 року позивач звернувся до
суду із вказаним позовом до ОСОБА_2,
посилаючись на те, що вона, її дочка
ОСОБА_3, син ОСОБА_3, колишній чоловік
ОСОБА_5 є власниками квартири АДРЕСА_1.
Відповідач є чоловіком її доньки
ОСОБА_3, який зареєстрований в спірної
квартирі з 20 квітня 2011 року. У липні 2012
року відповідач добровільно залишив
спірну квартиру, забравши всі свої
речі, з того часу не цікавиться спірною
квартирою та не сплачує комунальні
послуги, а в добровільному порядку не
бажає знятись з реєстраційного обліку.
З боку позивача, ніяких перешкод не
чинилось щодо користування спірною
квартирою. Тому позивач просить суд
визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування жилим приміщенням -
У судовому засіданні позивач позов
підтримала, просила його задовольнити.
Відповідач у судове засідання не
з'явився, причин неявки суд не
повідомив, хоча про день та час
розгляду справи повідомлений належним
чином, у зв'язку з чим суд вважає
можливим розглянути справу відповідно
до статті 224 ЦПК України з проведенням
заочного розгляду справи.
Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_5 у
судове засідання не з'явились, надали
суду заяви, в яких просили справу
розглянути у їх відсутність, позовні
вимоги повністю підтримали (а. с. 12-14).
Суд, вислухавши пояснення позивача,
допитавши свідків, дослідивши
матеріали справи, приходить до такого
Як вбачається з пояснень та матеріалів
справи, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_5
належить по ? частини квартири АДРЕСА_1
на підставі свідоцтва про право
жовтня 1998 року (а. с. 5).
Згідно з витягом з особового рахунку №
НОМЕР_1 від 17 лютого 2014 року КП «Керуюча
компанія Пролетарського району м.
Донецька» в спірній квартирі
зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_7, а також ОСОБА_2 (а. с. 3).
Наполягаючи на позові позивач
пояснила, що відповідач в спірної
квартирі не проживає з липня 2012 року.
Його місце проживання їй невідомо, а зі
спірної квартири добровільно
виселився, забравши всі свої речі,
жодних витрат по утриманню квартири
На підтвердження того факту, що
відповідач не проживає в спірному
будинку позивачем було надано акт про
не проживання від 04 лютого 2014 року (а. с.
Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пояснили, що
відповідач не проживає в спірній
квартирі з липня 2012 року. Сварок з
приводу неможливості вселення та
проживання ніколи не бачили. В спірної
квартирі проживає позивач разом із
дочкою, сином, колишнім чоловіком та
Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень.
Так відповідачем на виконання вимог
вказаної статті не надано жодного
доказу, які б обґрунтовували
неможливість визнання його таким, що
втратив право користування спірною
Відповідно до вимог ст. 383 ЦК України
передбачено, що власник житлового
будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім`ї, інших осіб і не має права
використовувати його для промислового
Статтею 405 ЦК України передбачено, що
член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.
Судом достовірно встановлено, що
відповідач ОСОБА_2 з липня 2012 року у
спірній квартирі не проживає,
добровільно залишив це помешкання,
забравши усі свої речі.
Тобто, суд приходить до висновку, що
реєстрація відповідача у спірному
будинку, дійсно перешкоджає позивачу
здійснювати його право власності, а
позивач має право вимагати усунути
перешкоди в користуванні та
розпорядженні своїм майном, у зв'язку з
чим, суд вважає за необхідне визнати
відповідача таким, що втратив право
користування житловим приміщенням.
На підставі ст. ст. 383, 405 ЦК України,
керуючись 4, 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК
України суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням -
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування жилим приміщенням -
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом 10 днів з дня отримання
Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Донецької області через
Пролетарський районний суд міста
Донецька шляхом подання в 10-денний
строк з дня проголошення рішення суду
апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Л.Д. Любенок

13 травня 2014 року