Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

26 лютого 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Гребенюка В. В. ,

при секретарі - Миколайцю Я.
П., розглянувши цивільну справу за
позовом моторно (транспортного)
страхового бюро України до ОСОБА_1, про
стягнення страхового відшкодування в
порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В :

Моторно (транспортне) страхове бюро
України (надалі за текстом - позивач)
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1
(надалі за текстом - відповідач), про
стягнення страхового відшкодування в
порядку регресу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
08.10.2009 року на перехресті вул.
Газопровідна - просп. Правди в м. Києві
відповідач, керуючи автомобілем «Dachia»,
д.н.з. НОМЕР_1, здійснив зіткнення з
автомобілем «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_2, що призвело до
матеріальних збитків. Постановою
Подільського районного суду м. Києва
від 24.11.2009 року відповідача було
визнано винним у скоєнні ДТП.
Автомобіль «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_2 є
власністю ТОВ «Євротрейдінг», у якого
на момент ДТП був наявний поліс
обов'язкового страхування цивільно -
правової відповідальності. На момент
скоєння дорожньо-транспортної пригоди,
відповідач не мав чинного договору
обов'язкового страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів. В
результаті ДТП був пошкоджений
автомобіль «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_2.
Позивач на підставі звіту № Ч10-125 від
07.09.2010 року, складеного ПП ОСОБА_3 з
визначення розміру матеріального
збитку, завданого власнику
транспортного засобу, інших документів
здійснив регламентну виплату у розмірі
4 813 грн. 34 коп. Зазначена шкода особисто
відповідачем не була відшкодована
потерпілому, власник пошкодженого
автомобіля з метою отримання
відшкодування звернувся до позивача з
відповідною заявою. Договірних
зобов'язань між позивачем, потерпілою
особою та відповідачем не виникало.
Позивач здійснив виплату
відшкодування потерпілій особі у
розмірі 4 813,34 грн. Крім того, за послуги
аварійного комісара позивач сплатив 650
грн. У зв'язку з зверненням до суду,
позивачем були понесені витрати на
юридичну допомогу у розмірі 750 грн.

До початку судового засідання
представник позивача подав заяву про
розгляд справи без участі
представника, а також вказав, що
позовні вимоги підтримує з підстав, що
викладені у позові, крім того вказав, що
проти ухвалення заочного рішення не
заперечує (а.с. 50).

На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК
України, судом було направлено запит до
органів реєстрації місця проживання
фізичної особи (а.с. 34), згідно отриманої
відповіді відповідач, зареєстрований
за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 35). Згідно ст. 74
ЦПК України судові повістки - про
виклик та телеграми зі зворотнім
повідомленням направлялись за
зареєстрованим у вставленому законом
порядку місця проживання фізичної
особи - відповідача. У разі ж їх
відсутності за даною адресою,
вважається, що судовий виклик вручений
належним чином.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день, час і місце розгляду
справи повідомлялися належним чином.
Так, в судові засідання відповідач
викликався судовими повістками зі
зворотними повідомленнями про явку в
судове засідання 27.12.2013 року, 27.01.2014
року, 26.02.2014 року (а.с. 37, 39, 41, 44 - 49).

Згідно зі ст. 74 ЦПК України судові
повістки - про виклик та телеграми зі
зворотнім повідомленням направлялись
за зареєстрованим у вставленому
законом порядку місця проживання
фізичної особи - відповідача. У разі ж
їх відсутності за даною адресою,
вважається, що судовий виклик вручений
належним чином. Повідомлення про
причини неявки до суду від відповідача
не надходило.

У разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
повідомлення про причини неявки, суд
може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК
України).

Зважаючи на вищевикладене та
відсутність заперечень представника
позивача, суд приходить до висновку про
можливість розгляду позову у
відсутності відповідача та
постановлення заочного рішення по
справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі обставини
справи, на яких ґрунтується позов, суд
приходить до висновку про задоволення
позову виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
08.10.2009 року на перехресті вул.
Газопровідна - просп. Правди в м. Києві
відповідач, керуючи автомобілем «Dachia»,
д.н.з. НОМЕР_1, здійснив зіткнення з
автомобілем «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_2, що призвело до
матеріальних збитків, що
підтверджується довідкою (а.с. 10).

Автомобіль «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_2 є
власністю ТОВ «Євротрейдінг», що
підтверджено свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу (а.с. 7).

Водій ОСОБА_2, який на момент ДТП
керував автомобілем «Mitsubishi Lancer», д.н.з.
НОМЕР_2 та перебував в трудових
відносинах з ТОВ «Євротрейдінг», що
підтверджено наказом № 152/1 від 05.11.2007
року (а.с. 8).

На момент ДТП цивільно - правова
відповідальності перед третіми
особами водія автомобіля «Mitsubishi Lancer»,
д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована згідно
полісу (а.с. 7).

Постановою Подільського районного
суду м. Києва від 24.11.2009 року
відповідача було визнано винним у
скоєнні ДТП (а.с. 9).

До суду, доказів страхування цивільно -
правова відповідальності перед
третіми особами відповідача на момент
скоєння дорожньо - транспортної
пригоди, не надано.

Вартість відновлювального ремонту
пошкодженого транспортного засобу,
відповідно до звіту № Ч10-125 від 07.09.2010
року, складеного спеціалістом ПП
ОСОБА_3, складає 5 776 грн. 01 коп. (а.с. 11 - 24).

Позивачем було понесено додаткові
витрати за послуги аварійного комісара
у розмірі 650 грн., що підтверджується
актом виконаних робіт, рахунком та
платіжним дорученням № 4883 від 01.12.2010
року (а.с. 24 - 25).

Зазначена шкода особисто відповідачем
не була відшкодована потерпілому,
власник пошкодженого автомобіля з
метою отримання відшкодування
звернувся до позивача з відповідною
заявою. Договірних зобов'язань між
позивачем, потерпілою особою та
відповідачем не виникало.

В зв'язку з настанням події,
передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», керуючись нормами п.п. «а» п.
41.1 ст. 41 «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», яка діяла на момент ДТП та
відповідно Наказу позивача № 3906 від
30.12.2010 року, про відшкодування шкоди з
фонду захисту потерпілих (а.с. 26),
позивач здійснив виплату
відшкодування потерпілій особі в
розмірі 4 813 грн. 34 коп., що підтверджено
платіжним дорученням № 5527 від 30.12.2010
року (а.с. 27).

Позивач звернувся до відповідача з
листом про компенсацію витрат в
добровільному порядку (а.с. 27).

У зв'язку з зверненням до суду
позивачем були понесені витрати на
юридичну допомогу в розмірі 750 грн., що
підтверджено платіжним дорученням №
4196 від 22.11.2013 року (а.с. 31).

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» регламентні виплати з
централізованих страхових резервних
фондів МТСБУ за рахунок коштів фонду
захисту потерпілих відшкодовує шкоду
на умовах, визначених цим Законом, у
разі її заподіяння: а) транспортним
засобом, власник якого не застрахував
свою цивільно-правову
відповідальність, крім шкоди,
заподіяної транспортному засобу, який
не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1
цього Закону, та майну, яке знаходилося
в такому транспортному засобі; б)
невстановленим транспортним засобом,
крім шкоди, яка заподіяна майну та
навколишньому природному середовищу;
в) транспортним засобом, який вийшов з
володіння власника не з його вини, а у
результаті протиправних дій іншої
особи; г) особами, на яких поширюється
дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону; ґ) у
разі недостатності коштів та майна
страховика - учасника МТСБУ, що
визнаний банкрутом та/або
ліквідований, для виконання його
зобов'язань за договором обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності; д) у разі надання
страхувальником або особою,
відповідальність якої застрахована,
свого транспортного засобу
працівникам міліції та медичним
працівникам закладів охорони здоров'я
згідно з чинним законодавством; е) за
інших обставин, визначених
законодавством про цивільно-правову
відповідальність власників наземних
транспортних засобів.

Згідно ст. 22 Цивільного Кодексу України
(надалі за текстом - ЦК України) особа,
якій заподіяно збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на її відшкодування.

У відповідності до ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Стаття 1187 ЦК України передбачає, що
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку. Особа, яка
здійснює діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, відповідає за
завдану шкоду, якщо вона не доведе, що
шкоду було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу
потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Статтею 1192 ЦК України визначено, що
розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

У відповідності до п. 38.2.1. ст. 38 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов до власника,
водія транспортного засобу, який
спричинив дорожньо-транспортну
пригоду, який не застрахував свою
цивільно-правову відповідальність,
крім осіб, зазначених у пункті 13.1
статті 13 цього Закону.

Таким чином, на підставі досліджених в
судовому засіданні доказів, суд
приходить до висновку, що з відповідача
підлягає стягненню на користь позивача
грошова сума виплаченого
відшкодування у розмірі 4 813грн. 34 коп.
Крім того, підлягає стягненню сума у
розмірі 650 грн. понесена за проведення
оцінки вартості завданої шкоди майну.

Також, підлягає задоволенню позовна
вимога про стягнення з відповідача на
користь позивача витрати на правову
допомогу, оскільки останнім доведено
їх розмір. Так, згідно Закону України
«Про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
та адміністративних справах» від 20
грудня 2011 року N 4191-VI передбачений
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу під час розгляду
судами цивільних та адміністративних
справ у розмірі 40 відсотків
встановленої законом мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі
за годину участі особи, яка надавала
правову допомогу, у судовому засіданні,
під час вчинення окремих процесуальних
дій поза судовим засіданням та під час
ознайомлення з матеріалами справи в
суді, що визначається у відповідному
судовому рішенні. По справі надано
контракт про надання правової допомоги
(а.с. 28 - 30), платіжне доручення № 4196 від
22.11.2013 року (а.с. 31). Розрахунки позивача
в цій частині відповідачем спростовані
не були.

Враховуючи, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, відповідно до
ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню
судовий збір у розмірі 229 (двісті
двадцять дев'ять) гривень 40 копійок.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. ст. 22, 1166, 1187, 1191, 1192 ЦК України, ст. ст.
38, 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст. ст. 5, 6, 8, 10, 11, 60, 79, 88, 169, 208,
209, 212 - 215, 224 - 233, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов моторно (транспортного)
страхового бюро України до ОСОБА_1, про
стягнення страхового відшкодування в
порядку регресу - задовольнити;

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2
(відповідно до довідки Міністерства
доходів та зборів надати реєстраційний
номер облікової картки вказаної
фізичної особи не має можливості з
причини, що фізичну особу неможливо
однозначно ідентифікувати) на користь
моторно (транспортного) страхового
бюро України (Код , МФО 322313,
п/р 71 в Укрексімбанк м. Києва) суму
понесених витрат у розмірі 5 436 (п'ять
тисяч чотириста тридцять шість)
гривень 34 копійки та витрати у розмірі
650 (шістсот п'ятдесят) гривень;

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2
(відповідно до довідки Міністерства
доходів та зборів надати реєстраційний
номер облікової картки вказаної
фізичної особи не має можливості з
причини, що фізичну особу неможливо
однозначно ідентифікувати) на користь
моторно (транспортного) страхового
бюро України (Код , МФО 322313,
п/р 71 в Укрексімбанк м. Києва)
судовий збір у розмірі 229 (двісті
двадцять дев'ять) гривень 40 копійок та
витрати на правову допомогу у розмірі
750 (сімсот п'ятдесят) гривень;

Рішення може бути переглянуте судом за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії. Рішення може бути оскаржене
до Апеляційного суду м. Києва шляхом
подання апеляційної скарги через
Подільський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили
відповідно до загального порядку,
встановленого ЦПК України.

Суддя В. В. Гребенюк