АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Владичан А. І.

суддів: Литвинюк І.М., Міцнея В.Ф.

секретаря Лисак О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
за апеляційними скаргами ОСОБА_1,
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» на
рішення Вижницького районного суду
Чернівецької області від 04 березня 2014
року, -

В С Т А Н О В
И Л А :

У грудні 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
згідно укладеного договору від 13.03.2006
року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі
2000 гривень, у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку,
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості.

Відповідач підтвердила свою згоду на
те, що підписана заява разом з умовами
надання банківських послуг, правилами
користування платіжною карткою
складає між нею та банком договір і
підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до п.9.12 Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
Договору,він автоматично лонгується на
такий же термін.

____________________________________________________________________№
22ц/794/638/2014 р.
Головуючий у І інстанції
Пилип»юк І.В.

Категорія: 19/27

Суддя-доповідач Владичан А.І.

Згідно п.8.6 Умов надання банківських
послуг,- при порушенні позичальником
строків платежу по кожному з грошових
зобов'язань, передбачених цим
договором більш ніж на 120 днів,
позичальник зобов'язаний сплатити
банку штраф в розмірі 500 гривень і 5 % від
суми позову.

В порушення норм закону та умов
кредитного договору ОСОБА_1
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконувала, грошових
коштів для погашення заборгованості за
кредитом, відсотками, а також іншими
витратами не надавала в результаті
чого, станом на 31 жовтня 2013 року має
заборгованість за кредитом в розмірі
15155,69 грн., яка складається з
заборгованості по кредиту в розмірі
4380,95 гривень, за відсотками в розмірі
9576,85 гривень, 500 гривень фіксованої
частини штрафу, 697,89 гривень
відсоткової частини штрафу.

ПАТ КБ «Приватбанк» просив суд
стягнути з ОСОБА_1 на свою користь
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 15155,69 гривень та судові
витрати.

Рішенням Вижницького районного суду
Чернівецької області від 04 березня 2013
року позовні вимоги ПАТ КБ
«Приватбанк» задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаним
судовим рішенням ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу, в якій вважає, що
рішення постановлене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
судом було надано неналежну оцінку
матеріалам та обставинам справи.
Просила скасувати рішення Вижницького
районного суду і ухвалити нове,
відповідно до якого відмовити ПАТ КБ
«Приватбанк» у задоволенні позову про
стягнення заборгованості по
кредитному договору в повному обсязі.

Також з даним судовим рішенням не
погоджується і ПАТ КБ «Приватбанк»,
який подав апеляційну скаргу в якій не
згодний в частині зменшення розміру
заборгованості, оскільки вважають його
в цій частині незаконним, винесеним з
порушенням норм процесуального та
матеріального права, за недоведеністю
обставин, що мають значення та
невідповідності висновків суду
обставинам справи.

Заслухавши доповідача про суть
оскаржуваного рішення, доводи
апеляційних скарг, дослідивши
матеріали справи, колегія вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає
відхиленню, а апеляційна скарга ПАТ КБ
«Приватбанк» задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України,
апеляційний суд перевіряє законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених в суді першої
інстанції.

Ст. 213 ЦПК встановлено те, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, повинен
вирішити справу згідно із законом,
ухваливши рішення на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті та справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Стаття 309 ЦПК України передбачає, що
рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення, якщо неповно з'ясовано судом
обставини, що мають значення для
справи, не доведено обставини, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушено або неправильно застосовано
норми матеріального та процесуального
права.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

При ухваленні рішення, суд першої
інстанції вважав встановленими
наступні обставини.

13 березня 2006 року ОСОБА_1 отримала
кредит у розмірі 2000 гривень, у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку, зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36%
на рік.

ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що
підписана заява разом з умовами
надання банківських послуг, правилами
користування платіжною карткою
складає між нею та банком договір, що
підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до п.3.3. вказаних Умов та
правил підписання даного договору є
прямим та безумовною згодою держателя
відносно прийняття будь-якого розміру
кредитного ліміту, встановленого
банком.

Згідно п.6.5. вказаних Умов та правил
відповідач зобов'язалася погашати
заборгованість по кредиту, процентам
за його використання, по перевищенню
кредитного ліміту, а також сплачувати
комісії на умовах, передбачених даним
договором.

У п.6.6. вказаних Умов та правил
передбачено обов'язок відповідача у
випадку невиконання зобов'язань за
договором по вимозі банку виконати
зобов'язання по поверненню кредиту.

Відповідно до п.9.12 Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
Договору,він автоматично лонгується на
такий же термін.

Відповідач ОСОБА_1 зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконала, щомісячних погашень не
здійснювала в результаті чого, станом
на 31 жовтня 2013 року має заборгованість
за кредитом в розмірі 15155,69 гривень.

За встановлених обставин суд першої
інстанції прийшов до не правильного
висновку про наявність правових
підстав для часткового задоволення
позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» про
стягнення заборгованості,в частині
зменшення відсоткової ставки.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1
щодо невідповідності висновків суду
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи, не
можуть бути прийняті судом апеляційної
інстанції в якості підстав для
скасування оскаржуваного рішення
враховуючи наступне.

Відповідно до ст.526, ч. ст.530 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк
(термін).

Згідно з ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором. У
відповідності до вимог ч.2 ст.1050 ЦК
України, якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Посилання апелянта ОСОБА_1 на те,
що суд першої інстанції при
постановленні рішення не застосував
строку позовної давності, не
заслуговують на увагу, виходячи з
наступного.

Відповідно до вимог ст.256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права чи інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки,
а позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до п.9.12 Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
Договору,він автоматично лонгується на
такий же термін.

Крім того ОСОБА_1 27 березня 2012 року
сплачено в рахунок заборгованості за
кредитним договором 300 гривень, а 28
квітня 2012 року 250 гривень, що свідчить
про визнання останньою існуючої
заборгованості та переривання строку
позовної давності.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку, що
позивач звернувся до суду в межах
строку позовної давності.

Посилання апелянта ОСОБА_1 про те,
що вона не була ознайомлена з умовами
та правилами надання банківських
послуг, оскільки там відсутній її
підпис, спростовуються матеріалами
справи, а саме заявою про відкриття
кредитного рахунку, де конкретно
вказано, що вона ознайомлена та згідна
з умовами надання банківських послуг,
правилами користування платіжною
карткою та тарифами банку, що
підтверджується її підписом. (а.с.7 зв.)

У своїй апеляційній скарзі ПАТ КБ
«Приватбанк» посилається на п.6.3.
Правил користування платіжною карткою,
згідно яких банк нараховує проценти у
розмірі, встановленому тарифами банку
із розрахунку 6% в місяць тобто 72 %., але в
матеріалах справи відсутні будь-які
правила користування платіжною
карткою, а згідно умов і правил надання
банківських послуг така відсоткова
ставка відсутня.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що під час підписання
заяви 13.03.2006 року сторони у заяві
визначили, що базова відсоткова ставка
за користування кредитом становить 3% у
місяць з розрахунку 360 днів у році,
тобто 36,00% річних, однак як вбачається з
розрахунку заборгованості загальна
заборгованість за відсотками
(накопичувальним підсумком) нарахована
шляхом додавання нарахованих на
поточну заборгованість за кредитом
процентів за відсотковою ставкою 36,00%
річних та нарахованих на прострочену
заборгованість за кредитом процентів
за відсотковою ставкою 72,00% річних.

Разом з тим, суд першої інстанції не
взяв до уваги той факт, що згідно заяви
від 13.03.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк»
та ОСОБА_1 укладено кредитний договір,
згідно умов якого відповідач отримала
кредит у сумі 2000 гривень, у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою 36% річних за
користування кредитом на суму залишку
заборгованості за кредитним договором,
з кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки, що
підтверджується копією заяви.

Відповідачка в судовому засіданні
в суді першої інстанції не
заперечувала підписання заяви від
13.03.2006 року.

Своїм підписом у заяві відповідач
підтвердила, що вона ознайомилася та
згідна з умовами надання банківських
послуг, правилами користування
платіжною карткою та тарифами банку, і
виразила свою згоду, що вказана заява
разом з умовами надання банківських
послуг, правилами користування
платіжною карткою та тарифами банку
складає між нею та банком договір про
надання банківських послуг, тобто
кредитний договір.

П.1.1 Умов та правил надання
банківських послуг передбачено, що
дані Умови і правила визначають умови,
на яких ПАТ КБ «Приватбанк» пропонує
клієнтам платіжні картки, а також інші
банківські послуги вказані в заяві та в
пам'ятці клієнта. Належно заповнена
заява підписується клієнтом і таким
чином, клієнт виражає свою згоду, що
заява разом з пам'яткою клієнта,
умовами та правилами надання
банківських послуг і тарифами
становлять укладений договір про
надання банківських послуг.

Відповідно до тарифу
обслуговування кредитки
«Універсальна» 30 днів пільгового
періоду» відсоткова ставка на
прострочену заборгованість, яку
допустила відповідач, складає 6,0%.

Таким чином рішення суду в частині
зменшення заборгованості за подвійною
відсотковою ставкою слід скасувати, та
постановити нове рішення про стягнення
з відповідача ОСОБА_1 різницю в сумі
заборгованості в розмірі (9576,85-2397,85) 7 179
гривень. .

Керуючись ст.ст. 308, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк»
задовольнити.

Рішення Вижницького районного суду
Чернівецької області від 04 березня 2014
року в частині зменшення
заборгованості за подвійною
відсотковою ставкою скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 різницю в сумі
заборгованості, за кредитним договором
б/н від 13 березня 2006 року в розмірі 7179
(сім тисяч сто сімдесят дев'ять )
гривень.

В решті частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: