Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2014 року Ленінський районний
суд міста Луганська в складі:

головуючого : судді -Антоненко М.В.

при секретарі - Єсауленко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луганську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«ПЕРШИЙ УКРАЇНИСЬКІЙ МІЖНАРОДНИЙ
БАНК», третя особа Орган опіки та
піклування в особі департаменту
Луганської міської ради по справах
дітей та сім'ї про визнання права
користування приміщенням, -

В С Т А
Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом,
відповідно до якого просить визнати
договір іпотеки від 25.09. 2008 р.№ 6886921
укладений муж позивачем та
відповідачем, посвідчений приватним
нотаріусом Луганського міського
нотаріального округу Луганської
області ОСОБА_3 зареєстрований в
реєстрі за № 4031 недійсним та
визначення права користування
житловим приміщенням за ОСОБА_4, та
ОСОБА_5, та скасування забороні
відчуження квартири. До початку
судового засідання позивач ОСОБА_1
надала уточнену позовну заяву, в якій
просить суд визнати право користування
житловим приміщенням за ОСОБА_1,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в обґрунтування якого
зазначила, що 25 вересня 2008 року між
ОСОБА_1 та Публічним акціонерним
товариством «Перший Український
ОСОБА_2 банк» було укладено Кредитний
договір №6886717 на підставі якого
позивачу було надано кредитні кошти у
сумі 81 000.00 доларів США на придбання
квартири, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1, під 18,00 відсотків річних,
строком до 25 вересня 2028 року.
Забезпеченням виконання зобов'язань
за Кредитним договором є придбана на
кредитні кошти Квартира, на підставі
іпотечного договору від 25.09.2008р. №6886921,
посвідченого приватним нотаріусом
Луганського міського нотаріального
округу Луганської області ОСОБА_3,
зареєстрований в реєстрі за №4031,
заборона відчуження зареєстрована в
реєстрі за №4032. Через порушення з боку
позивача строків сплати за Кредитним
договором за позовом відповідача, в
судовому порядку було визнано до
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за
Кредитним договором в повному обсязі.
Позивач зазначає, що з листів
відповідача, що надходили до позивача
вбачається намір останнього звернути
стягнення на предмет іпотеки Квартиру
АДРЕСА_1, користування якою має позивач
та її діти.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її представник ОСОБА_7 присутні не
були, про час та дату розгляду справи
повідомлялись належним чином, про що
свідчить особистий підпис ОСОБА_7

Представник відповідача Торшин О.О. в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав в повному обсязі, надав суду
заперечення на позов відповідно до
якого уточнені позовні вимоги не
визнав, вважає його безпідставним та
необґрунтованим.

Оскільки представник позивача був
належним чином повідомлений про час та
дату розгляду справи, але в судове
засідання не з'явився без поважних
причин, суд вважає можливим розглянути
справу без участі позивача та її
представника.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає
позов таким, що не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 та п. 2 ст. 39 ЦПК права,
свободи та інтереси малолітніх осіб
віком до 14 років, а також недієздатних
фізичних осіб, неповнолітніх осіб
віком від 14 до 18 років, а також осіб,
цивільна дієздатність яких обмежена,
захищають у суді відповідно їхні
батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші
особи, визначені законом.

Судом встановлено, що в день укладання
Кредитного договору на одержані від
ПАТ «Перший Український ОСОБА_2 банк»
кошти за Кредитним договором ОСОБА_1,
для проживання своєї сім'ї, до складу
якої на той час входили чоловік - ОСОБА_9
та діти - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження
та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,
придбала Квартиру АДРЕСА_1, про що був
укладений договір купівлі-продажу
квартири від 25.09.2008р. №б/н, посвідчений
приватним нотаріусом Луганського
міського нотаріального округу
Луганської області ОСОБА_3,
зареєстрований в реєстрі за №4020.
Одразу після придбання квартиру
АДРЕСА_1, позивач зі сім'єю оселилась в
ній. 25.09.2008 року був нотаріально
посвідчений Іпотечний договір, згідно
якого на вимогу ПАТ «ПУМБ», без дозволу
органів опіки та піклування, ОСОБА_1,
внаслідок юридичної необізнаності,
порушуючи права своїх дітей на
користування житлом, підписала договір
про надання в іпотеку квартири АДРЕСА_1,
в забезпечення виконання зобов'язань
за Кредитним договором.

На час укладення Договору іпотеки
25.09.2008 неповнолітні діти ОСОБА_1, 1994 та
2006 років народження, не проживали та не
були зареєстрованими у квартирі, що
надана позивачем в іпотеку банку, та
розташована за адресою: АДРЕСА_1. Однак
вказані особи на момент укладання
договору іпотеки зареєстровані там не
були.

Згідно із довідкою Форми-3 від 23.09.2008
року вих. № 449 наданої КП
«Стандарт-Луганськ» зазначеній
квартирі мешкає одна особа ОСОБА_10.
Позивач, була зареєстрована і мешкала
за адресою: АДРЕСА_2, її чоловік ОСОБА_9
був зареєстрований і мешкав за адресою:
АДРЕСА_3.

Згідно з положеннями частин третьої та
четвертої статті 29 Цивільного кодексу
України місцем проживання фізичної
особи, яка не досягла десяти років, є
місце проживання її батьків
(усиновлювачів) або одного з них, з ким
вона проживає, опікуна або
місцезнаходження навчального закладу
чи закладу охорони здоров'я, в якому
вона проживає. Місцем проживання
фізичної особи у віці від десяти до
чотирнадцяти років є місце проживання
її батьків (усиновлювачів) або одного з
них, з ким вона проживає, опікуна або
місцезнаходження навчального закладу
чи закладу охорони здоров'я тощо, в
якому вона проживає, якщо інше місце
проживання не встановлено за згодою
між дитиною та батьками
(усиновлювачами, опікуном) або
організацією, яка виконує щодо неї
функції опікуна. Фізична особа, яка
досягла чотирнадцяти років, вільно
обирає собі місце проживання, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Враховуючи, приписи ст. 29 Цивільного
кодексу України та, що на момент
укладення Договору іпотеки, місцем
проживання матері неповнолітніх є
зазначена вище адреса, малолітні діти
жодним чином не були обмежені правом
користування жилим приміщенням
нарівні з їх матір'ю або батьком. Таким
чином, оскільки при укладенні Договору
іпотеки жодним чином не порушувались
права неповнолітніх щодо користування
нерухомим майном, дозвіл органу опіки
та піклування в даному випадку не
потрібен.

Відповідно до пп. 8 п. 1.4. Укладеного з
ОСОБА_1 Договору іпотеки - Позичальник
гарантував, що предмет іпотеки не є для
Іпотекодавця та його сім'ї тощо єдиним
можливим місцем проживання та/або
сукупний дохід членів сім'ї
Іпотекодавця достатній для придбання
або найму іншого житла у разі звернення
стягнення на Предмет іпотеки.

Крім вищенаведеного, Міністерства
юстиції України від 25.07.2006 р. за № 19-50-556
надані роз'яснення, згідно з яким
роз'яснено, що нотаріуси для
встановлення факту користування
нерухомим майном витребовують довідку
про реєстрацію місця проживання або
місця перебування дитини за адресою
майна, що відчужується або
заставляється, видану
житлово-експлуатаційною організацією
або іншим відповідним уповноваженим
органом з питань реєстрації. Коли з
поданих документів нотаріусом
установлено, що така дитина проживає за
іншою адресою, ніж адреса майна, що
відчужується, а також те, що така дитина
не має права власності на це майно (його
частину) нотаріус має право не
витребовувати згоду органів опіки та
піклування на посвідчення такого
правочину. При цьому, нотаріусом при
його посвідченні роз'яснюється зміст
статті 176 Сімейного кодексу України
щодо зобов'язання батьків передати у
користування дитини майно, яке має
забезпечити її виховання та розвиток.

Таким чином, враховуючи, що
неповнолітні діти ОСОБА_1 не мали права
власності на Предмет іпотеки, а на
момент укладання Договору іпотеки у
квартирі, що надана в іпотеку був
зареєстрований та мешкав лише
попередній власник, вважаємо, що
приватним нотаріусом ОСОБА_3 було
правомірно посвідчено Договір іпотеки,
чим жодним чином не порушено права
неповнолітніх дітей.

За ст. 57 Цивільного процесуального
кодексу України доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи.

Згідно п.п. 1.7.1 Договору іпотеки предмет
іпотеки (квартира) залишається у
володінні і користуванні Іпотекодавця
протягом всього строку дії договору
іпотеки.

В п.п. 1.7.4 Договору іпотеки зазначено що
без письмового погодження
Іпотекодержателя, Іпотекодавець не має
право реєструвати третіх осіб на
житловій площі, що входить до складу
Предмету іпотеки (квартири).

ОСОБА_4 була зареєстрована в наданій в
іпотеку квартирі 23.10.2009 року без згоди
Іпотекодержателя, чим були порушені
умови пункту 1.7.4. Договору іпотеки,
тобто порушив право Банку, ігноруючи
механізм досудового врегулювання
питання прописки, ОСОБА_1 прописала
свою доньку у квартирі що перебуває у
іпотеці.

Також пунктом 44 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 № 5 «Про практику
застосування законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» роз'яснено,
що суди повинні виходити із того, чи
мала дитина право власності на предмет
іпотеки чи право користування
предметом іпотеки на момент укладення
договору іпотеки. А будь-які дії,
вчинені без згоди іпотекодержателя
після укладення договору іпотеки, не є
підставою для визнання такого договору
недійсним із підстави невиконання
вимог закону про отримання згоди
органу опіки та піклування.

З огляду на викладене оцінивши всі
надані докази суд вважає позовні
вимоги не обґрунтованими та такими, що
не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11,57,60,61,212,213,215 ЦПК
України, ст. 29 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В

У задоволенні позивних вимог ОСОБА_1 до
ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА
«ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК»
відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Луганської області через
Ленінський районний суд м. Луганська
шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня отримання
копії рішення.

Головуючий суддя
Антоненко М.В.