АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

15 травня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів:
Пікуль А.А., Побірченко Т.І.

при секретарі:
Алейнікову М.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, на
ухвалу Дарницького районного суду м.
Києва від 28 березня 2014 року у цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Публічного
акціонерного товариства «Ерде Банк»,
треті особи: Приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, Служба у справах дітей
Дарницької районної в м. Києві
державної адміністрації, про визнання
недійсним договору іпотеки,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про
визнання недійсним іпотечного
договору від 18.01.2008 року, що посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
та зареєстрований в реєстрі за
реєстровим № 58, укладеного між ОСОБА_4
та ВАТ «Ерде Банк».

Ухвалою Дарницького районного
суду м. Києва від 28.03.2014 позовну заяву
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 повернуто
позивачу на підставі ст.121 ЦПК України.

Не погодившись із постановленою
ухвалою, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, яка
діє в інтересах ОСОБА_3, подала
апеляційну скаргу, в якій посилається
на неправильне застосування судом
першої інстанції норм процесуального
права, просила скасувати ухвалу суду
першої інстанціїта направити справу
для продовження розгляду до суду
першої інстанції. Зазначає, що позови
про визнання недійсними правочинів
щодо нерухомого майна (наприклад
договору іпотеки) та застосування
наслідків недійсності правочинів щодо
такого договору пред'являються за
правилами ч. 1 ст. 114 ЦПК України, тобто
за місцем знаходження майна або
основної його частини.

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 в суді
апеляційної інстанції підтримала
апеляційну скаргу з наведених в ній
підстав.

№ апеляційного провадження:
№22-ц/796/6563/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Набудович І.О.Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Невідома
Т.О.Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
з'явилися в суд апеляційної інстанції,
з'ясувавши обставини справи та
оговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваної ухвали,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Повертаючи позовну заяву для подання
до належного суду, суд першої інстанції
виходив із того, що справа не підсудна
Дарницькому районному суду м. Києва,
оскільки місце реєстрації та
знаходження відповідачів
територіально не відноситься до
Дарницького району м. Києва.

Колегія суддів не може погодитись з
такими висновками суду першої
інстанції виходячи з наступного.

Під підсудністю у цивільному
процесуальному праві розуміють
інститут (тобто сукупність правових
норм), який регулює віднесення справ,
які підлягають розгляду судами
цивільної юрисдикції, до відання
конкретного суду судової системи
України для розгляду по першій
інстанції. Тобто, визначити
підсудність цивільної справи означає
встановити компетентний, належний суд
у цій справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України
позови, що виникають з приводу
нерухомого майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної
його частини.

Як убачається із матеріалів справи,
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_4, ПАТ «Ерде
Банк» про визнання недійсним договору
іпотеки.

Відповідно до роз'яснень, які містяться
в п. 4 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30.03.2012 №5 зазначено,
зокрема, що правила статті 114 ЦПК про
виключну підсудність застосовуються
до позовів, що виникають із приводу
нерухомого майна (наприклад, звернення
стягнення на нерухоме майно, передане в
заставу іпотечне майно, передача
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки, визнання договору
іпотеки недійсним тощо).

У відповідності до п. 42 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про деякі питання
юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ» від 01.03.2013 №3, виключну
підсудність встановлено для позовів,
що виникають із приводу нерухомого
майна (частина 114 ЦПК). Згідно з
положеннями статті 181 ЦК до нерухомого
майна належать: земельні ділянки, а
також об'єкти, розташовані на них,
переміщення яких є неможливим без їх
знецінення та зміни їх призначення.
Наприклад це позови про право
власності на таке майно; про право
володіння і користування ним (стаття 358
ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у
спільній частковій власності та виділ
частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК);
про поділ нерухомого майна, що є у
спільній сумісній власності та виділ
частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК);
про право користування нерухомим
майном (визначення порядку
користування ним); про право, яке
виникло із договору найму жилого
приміщення, оренди тощо; про визнання
правочину з нерухомістю недійсним; про
звернення стягнення на нерухоме майно -
предмет іпотеки чи застави; розірвання
договору оренди землі; стягнення
орендної плати, якщо спір виник з
приводу нерухомого майна; про усунення
від права на спадкування та визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини.

Перелік позовів, для яких визначено
виключну підсудність ( стаття 114 ЦПК) є
вичерпним і розширеному тлумаченню не
підлягає.

Згідно договору іпотеки від 18 січня 2008
року, предметом іпотеки є двокімнатна
квартира, загальною площею 51,20 кв.м.,
жилою площею 30, 70 кв.м., за адресою:
АДРЕСА_1.

Отже, з урахуванням вищевикладеного,
спір щодо визнання недійсним договору
іпотеки, належить вирішувати за
правилами виключної підсудності - за
місцезнаходженням нерухомого майна,
тобто у Дарницькому районному суді м.
Києва.

За таких підстав, ухвала судді від 28
березня 2014 року є незаконною та
підлягає скасуванню з передачею
питання до суду першої інстанції на
новий розгляд для прийняття рішення
відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3,
задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м.
Києва від 28 березня 2014 року скасувати
та передати питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Т.О. Невідома

Судді:
А.А. Пікуль

Т.І. Побірченко