Справа №585/3521/13 Головуючий у суді у 1
інстанції - КондратенкоНомер
провадження 22-ц/788/708-а Суддя-доповідач -
Бойко В. Б. Категорія - 38
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

08 квітня 2014 року
м. Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого - Бойка В. Б.,

суддів - Кононенко О. Ю., Шевченка В. А.,

за участю секретаря судового засідання
- Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Роменського
міськрайонного суду Сумської області
від 19 лютого 2014 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до Роменської виправної колонії УДПтС
України в Сумській області ( №56 ) про
визнання інформації недостовірною,
зобов'язання вчинити дії та
відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В
И Л А :

Рішенням Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 19 лютого 2014
року в задоволенні позову ОСОБА_2
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на недоведеність обставин,
що мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
постановити нове про задоволення
позовних вимог.

При цьому вказує, що нетактовна
поведінка не є підставою для
накладення на нього дисциплінарного
стягнення. Зазначає, що в його особовій
справі засудженого №11-к-05 відсутні
офіційні документи про накладення на
нього 28.10.2010 року дисциплінарного
стягнення у вигляді попередження.

Сторони належним чином повідомлені про
місце, день і час розгляду справи, але в
судове засідання не з'явились.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність й
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом першої інстанції
та як вбачається із матеріалів справи,
позивач ОСОБА_2 з 04.05.2005 року відбуває
покарання у виді довічного позбавлення
волі в Роменській ВК ( №56 ) ( далі - ВК,
а.с. 5 ).

Згідно з наказом №64 о/с Управління
державного Департаменту України з
питань виконання покарань у Сумській
області від 21 травня 2010 року, Ганзя Є.О.
був призначений на посаду
начальника відділення
соціально-психологічної служби
відділу соціально-виховної та
психологічної роботи ВК з 16.06.2010 року (
а.с. 82 ).

28 жовтня 2010 року начальником
відділення СПС Ганзею Є.О. оголошено
попередження засудженому ОСОБА_2 в
зв'язку з порушенням режиму тримання, з
приводу чого була складена довідка, про
те, що 25.10.2010 року, о 15 год. 25 хв., на
секторі довічного позбавлення волі
корпус №2, знаходячись в камері №97
ОСОБА_2 допустив порушення режиму
тримання, а саме : нетактовно поводився
з начальником відділення та молодшим
інспектором ВНБ, висловлював
невдоволення режимом тримання та
погрожував написанням скарг на
представників адміністрації. З
вказаною довідкою засуджений ОСОБА_2
був ознайомлений під підпис 28.10.2010 року
( а.с. 6, 137 ).

22 січня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
начальника ВК із заявою, в якій просив
видати йому довідку про те, що в його
особовій справі засудженого №11-к-05
відсутня постанова начальника ВК
Бандури О.І. або начальника відділення
№2 сектору довічного позбавлення волі
ВК Ганзі Є.О. від 28.10.2010 року про
накладення на нього дисциплінарного
стягнення у вигляді попередження ( а.с.
135-136 ).

25 січня 2013 року в.о. начальника ВК
Нужний Л.В. видав ОСОБА_2 довідку, в якій
зазначив, що в його особовій справі
маються матеріали з приводу
допущеного ним порушення режиму
тримання на 15 аркушах в 1 примірнику (
о/с т. IV стор. 134-148 ). За допущення ним
порушення режиму тримання начальником
відділення соціально-психологічної
служби Ганзею Є.О., відповідно до ст.ст.
132-135 КВК України, в усній формі
застосоване стягнення - попередження,
про що в матеріалах порушення є
відповідна довідка ( а.с. 7 ).

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що інформація
про накладення на засудженого ОСОБА_2
стягнення у виді попередження,
викладена в довідці в.о. начальника ВК
від 25.01.2013 року, є достовірною і не є
поширеною іншим особам, тому відсутні
підстави для задоволення позову та
стягнення з відповідача моральної
шкоди.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки він відповідає обставинам
справи та вимогам закону.

Частина 1 ст. 132 КВК України ( в ухвалі
наведено редакції норм КВК, що були
чинними протягом 2010 року ) передбачає,
що за порушення встановленого порядку
відбування покарання до засуджених
можуть застосовуватися такі заходи
стягнення як попередження.

Відповідно до ч. 6 ст. 134 КВК України,
стягнення у виді попередження або
догани накладається усно чи письмово,
інші стягнення - тільки письмово. Тобто,
у випадку усного попередження
засудженого, постанова про накладення
стягнення не виноситься, тому в
особовій справі №11-к-05 засудженого
ОСОБА_2 відсутні офіційні документи про
накладення на нього 28.10.2010 року
дисциплінарного стягнення у вигляді
усного попередження.

Згідно з ч. 3 ст. 135 КВК України,
начальник відділення
соціально-психологічної служби
колонії має право застосовувати в
усній формі такі заходи заохочення і
стягнення :

- подяка, дострокове зняття раніше
накладеного ним стягнення;

- попередження, догана.

Доводи апеляційної скарги про те, що
вказівка в довідці від 25.01.2013 року про
накладення на ОСОБА_2 стягнення у виді
попередження є поширенням
недостовірної інформації є
необґрунтованими та безпідставними,
оскільки усне попередження накладено
на ОСОБА_2 в порядку передбаченому
ст.ст. 132, 134 КВК України особою, яка має
повноваження накласти такий вид
стягнення. Крім того, ці доводи
спростовуються матеріалами справи, а
саме записом у Щоденнику
соціально-виховної роботи із
засудженим до довічного позбавлення
волі ( а.с. 142-143 ), та довідкою від 28.10.2010
року ( а.с. 6 ), яка у встановленому
законом порядку не оскаржувалась та є
дійсною.

Є недоведеними доводи скарги про
відсутність факту порушення режиму
тримання та відсутність підстав для
накладення на ОСОБА_2 дисциплінарного
стягнення.

Колегія суддів вважає вимогу про
стягнення моральної шкоди
необґрунтованою, оскільки позивач,
всупереч вимогам ст.ст. 10, 60 ЦПК України,
не довів порушення відповідачем його
прав, не вказав, в чому полягає завдана
йому моральна шкода та не обґрунтував
її розмір.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду також не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегією суддів не виявлено
неправильного застосування норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права, які могли б бути
підставою для зміни чи скасування
рішення суду першої інстанції.

Ухвалою колегії суддів апеляційного
суду від 26 березня 2014 року ОСОБА_2 було
відстрочено сплату судового збору до
ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи майновий стан апелянта, а
також його клопотання, на підставі ч.
2 ст. 8 Закону України « Про судовий
збір «, колегія суддів вважає за
необхідне звільнити ОСОБА_2 від
сплати судового збору на користь
держави в сумі 121 грн. 80 коп. за
апеляційний розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України,
колегія суддів -

У Х В А
Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 19 лютого 2014
року в даній справі залишити без
змін.

Звільнити ОСОБА_2 від сплати судового
збору на користь держави в сумі 121
гривню 80 копійок за розгляд справи в
апеляційному суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -