Справа № 432/1025/14-ц
Провадження №2-п/432/20/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 р. Стахановський міський
суд Луганської області

у складі головуючого - судді Юрченко
І.М.

при секретарі: Поляруш Я.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву представника
відповідача - ОСОБА_1 ОСОБА_2 про
перегляд заочного рішення у справі за
позовом Кредитної спілки "Добробут" до
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

В С Т
А Н О В И В:

Заочним рішенням Стахановського
міського суду Луганської області від 23
січня 2014 р. по цивільній справі №
432/7518/13-ц, провадження № 2/432/321/2014 за
позовом Кредитної спілки "Добробут" до
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
позовні вимоги позивача були
задоволені у повному обсязі.

Представник відповідача звернувся до
суду із заявою про перегляд заочного
рішення, посилаючись на те, що
відповідач судові повістки не
отримував, оскільки знаходився не у м.
Стаханові.

З заочним рішенням не згоден з
наступних обставин.

Відповідно до ст.215 ЦК України,
підставою недійсності правочину
(договору) є недодержання в момент
вчинення правочину сторонами або
однієї із сторін, зокрема вимоги про
те, що зміст правочину не може
суперечити ЦК України, іншими актами
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства. Крім
цього волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ст.628 УК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Зміст спірного договору суперечить
також ч.2 ст.11 ЗУ "Про захист прав
споживачів", ні перед укладанням
договору, ні протягом його дії,
відповідач не повідомив позивача у
письмовій формі про умови надання
кредиту, та не надав в повному обсязі
інформації про умови кредитування як
того вимагає закон: існуючі форми
кредитування з коротким описом
відміностей між ними, у тому числі між
зобов'язаннями споживача; тип
процентної ставки; орієнтовна сукупна
вартість кредиту й вартість послуги з
оформлення кредитного договору
(перелік витрат, пов'язаних з
одержанням кредиту, його
обслуговуванням і поверненням,
наприклад таких як: адміністративні
витрати, витрати на страхування,
юридичне оформлення і т.д.), строк на
який кредит може бути отриманий;
варіанти повернення кредиту і його
умови; необхідність здіснення оцінки
майна, та якщо оцінка необхідна, ким
вона здійснюється; податковий режим
сплати відсотків і державні субсидії,
на які споживач має право, або вказівка,
від кого споживач може одержати
докладнішу інформацію; позитивні та
негативні аспекти пропонованих схем
кредитування.

Відповідно до ст.21 ЗУ "Про захист прав
споживачів", права споживача
вважаються в будь-якому разі
порушеними, якщо:

- при реалізації продукції будь-яким
чином порушується право споживача на
свободу вибору продукції (всупереч ст.11
ЗУ "Про захист прав споживачів", перед
укладанням договору про надання
споживчого кредиту фінансовою
установою не було повідомлено позивача
ні у письмовій формі, ні в усній формі
про наявні форми кредитування з
коротким описом відмінностей між ними,
в тому числі між зобов'язанням
споживача, чим було порушене право
споживача на свободу вибору продукції;

- порушується принцип рівності сторін
договору, учасником якого є споживач
(правовий аналіз договору свідчить про
порушення принципу рівності сторін
договору на шкоду споживачу;

- будь-яким чином (крім випадків,
передбачених законом) обмежується
право споживача на одержання
необхідної, доступної, достовірної та
своєчасної інформації про відповідну
продукцію (фінансовою установою
обмежено право споживача на одержання
необхідної, достовірної та своєчасної
інформації про кредит, так як ним не
повідомлено про: наявні форми
кредитування з коротким описом
відмінностей між ними, в тому числі між
зобов'язанням споживача, тип
відсоткової ставки, орієнтовну сукупну
вартість кредиту та вартість послуги з
оформлення договору про надання
кредиту (перелік усіх витрат,
пов'язаних з одержанням кредиту, його
обслуговуванням та поверненням,
зокрема таких, як адміністративні
витрати, витрати на страхування,
юридичне оформлення тощо), податковий
режим сплати відсотків та про державні
субсидії, на які споживач має право, або
відомості про те, від кого споживач
може одержати докладнішу інформацію,
переваги та недоліки пропонованих схем
кредитування.

Всупереч ст.15 ЗУ "Про захист прав
споживачів", відповідач не отримав
необхідну, доступну, достовірну та
своєчасну інформацію про продукцію
(кредит), що мала забезпечити
можливість його свідомого і
правильного вибору.

Відповідно до ч.12 ст.10 ЗУ "Про захист
прав споживачів", якщо після укладання
договору стане очевидним, що послуги,
зважаючи на їх ціну (вартість) та
характеристики або інші обставини,
явно не задовольнятимуть інтереси або
вимоги споживача, виконавець
зобов'язаний негайно повідомити про це
споживача.

Споживач має право відмовитися від
договору про надання послуг без
штрафних санкцій з боку виконавця у
разі виникнення обставин, передбачених
в абзацах першому та другому ч.12 ст.10
Закону.

Проте фінансова установа не повідомила
відповідача, що його послуги зважаючи
на їх ціну (вартість), явно не
задовольнятимуть інтереси і вимоги
відповідача.

Відповідно до ст.15 ЗУ "Про захист прав
споживачів", у разі коли надання
недоступної, недостовірної, неповної
або несвоєчасної інформації про
продукцію та про виробника (виконавця,
продавця), спричинило придбання
продукції, яка не має потрібних
споживачеві властивостей, - споживач
має право визнати договір недійсним і
вимагати відшкодування завданих йому
збитків.

Відповідно до ч.6 ст.19 ЗУ "Про захист
прав споживачів", правочини, здійснені
з використанням нечесної
підприємницької практики, є недійсним,
тобто виходячи з вищевикладеного це є
достатньою підставою для визнання
договору недійсним.

Стаття 203 ЦК України говорить, що
додержання таких вимог є необхідним
для чинності правочину:

- зміст правочину не може суперечити ЦК
України, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства;

- волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі;

- правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Крім того, відповідно до ст.21 ЗУ "Про
захист прав споживачів", права
споживача вважаються у будь-якому разі
порушеними, якщо порушується принцип
рівності сторін договору, учасником
якого є споживач.

Відповідач не міг надати суду
заперечення, які підтвердили б дані
факти.

У судове засідання представник
відповідача ОСОБА_5 не з'явився, надав
суду заяву про відкладення розгляду
справи у зв'язку з його перебуванням у
відрядженні в м.Луганську. Разом з цим
ніяких доказів, які б підтверджували
його відрядження суду не надав.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, надав суду заяву,
в якій просив розглянути заяву про
перегляд заочного рішення за його
відсутністю, проти задоволення заяви
ОСОБА_5 заперечував.

Відповідачі також до судового
засідання не з'явились, про час та місце
розгляду заяви повідомлені належним
чином.

Відповідно до ч.2 ст.230 ЦПК України,
заява про перегляд заочного рішення
повинна бути розглянута протягом
п'ятнадцяти днів з дня її надходження.

Відповідно до ч.1 ст.231 ЦПК України,
заява про перегляд заочного рішення
розглядається в судовому засіданні.
Неявка осіб, належним чином
повідомлених про час і місце засідання,
не перешкоджає розгляду заяви.

Представником позивача надані
письмові заперечення на заяву
представника відповідача, відповідно
до яких він заперечував проти
задоволення заяви представника
відповідача про перегляд заочного
рішення. В запереченнях зазначено, що
на виконання вимог законодавства
кредитна спілка надала позичальнику
всю необхідну інформацію, передбачену
вимогами законів України. При
укладанні договору позичальник
стверджував, що його волевиявлення є
вільним і відповідає його внутрішній
волі, він не перебуває під впливом
тяжкої для нього обставини, що змушує
його укласти даний договір, він чітко
усвідомлює всі умови даного договору
та не перебуває під впливом помилки чи
обману, він вважає умови договору
вигідними для нього.

Кредитна спілка надала вичерпну
інформацію про кредит, всі умови були
зафіксовані у кредитному договорі та
засвідчені підписами сторін договору.
Жодних додаткових платежів по
кредитному договору, окрім тих, що
передбачені у договорі кредитна спілка
не вимагає.

Також зазначили, що дія Закону України
«Про захист прав споживачів» не
поширюється на правовідносини, що
виникли між кредитною спілкою та
членом кредитної спілки виходячи з
наступних норм законодавства:

Згідно п.22 ч.І ст.1 цього Закону
"споживач - фізична особа, яка
придбаває, замовляє, використовує або
має намір придбати чи замовити
продукцію для особистих потреб,
безпосередньо не пов'язаних з
підприємницькою діяльністю або
виконанням обов'язків найманого
працівника", Згідно п.23 ч.І ст.1
"споживчий кредит - кошти, що надаються
кредитодавцем (банком або іншою
фінансовою установою) споживачеві на
придбання продукції. Тобто, споживачем
щодо кредитодавця (банка або
фінансової установи) є позичальник.

Споживчий кредит за цим Законом є
продукцією кредитодавця (банка або
фінансової установи). Згідно п.19 ч.І ст.1
Закону "продукція - будь-які виріб
(товар), робота чи послуга, що
виготовляються, виконуються чи
надаються для задоволення суспільних
потреб". Таким чином, продукція
(послуга), згідно цього Закону, має
задовольняти "суспільні потреби".

В той же час, у ст.1 і абзаці 3 ч.І ст.21
Закону "Про кредитні спілки" зазначено,
що кредитна спілка - це неприбуткова
організація, заснована ... з метою
задоволення потреб її членів у
взаємному кредитуванні ...", "надає
кредити своїм членам...".

Послуги, у тому числі кредити, що
надаються кредитною спілкою не
призначені для задоволення суспільних
потреб, а лише для задоволення потреб
обмеженого кола осіб - членів кредитної
спілки. Споживач послуг кредитної
спілки не суспільство в цілому і не
будь-який член суспільства, а
спеціальний суб'єкт - член кредитної
спілки.

Таким чином, кредити, що надаються
кредитною спілкою не спрямовані на
задоволення суспільних потреб, а тому
послуги не підпадають під визначення
"продукція", що наведено у п.19 ч.І ст.1
Закону "Про захист прав споживачів".
Кредитна спілка не виробляє
"продукції", продаж і споживання якої
регулюється Законом "Про захист прав
споживачів". А отже, Закон "Про захист
прав споживачів" не поширюється на
фінансові послуги, що надаються
кредитними спілками.

Вивчивши зміст поданої заяви,
заперечення позивача та матеріали
зазначеної цивільної справи, суд
вважає, що заява задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Заява відповідача про перегляд
заочного рішення містить в собі
посилання на відсутність належного
повідомлення судом про час слухання
справи відповідача. Однак в матеріалах
справи на аркушах справи 53-56 міститься
підтвердження, що відповідачу
направлялись судові повістки.
Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України,
повідомлення фізичної особи
здійснюється за місцем реєстрації цієї
особи. У разі відсутності осіб, які
беруть участь у справі, за такою
адресою, вважається, що судовий виклик
або судове повідомлення вручене їм
належним чином.

Окрім цього слід зазначити, що справа
відкладалася кілька разів.

Перший раз розгляд справи було
призначено на 03.12.2013року, відповідач
ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи
був повідомлений, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення (ар.с.38).

У зв'язку з неявкою відповідачів
03.12.2013року, розгляд справи було
відкладено на 20.12.2013р., але 19.12.2013року
від ОСОБА_1 надійшла заява (ар.с.45) з
проханням відкласти розгляд справи у
зв'язку з тим, що він знаходиться на
навчальних курсах і останній день
навчання 22 січня 2014 року. Суд пішов
назустріч відповідачу ОСОБА_1 і на його
проханням відклав розгляд справи на 23
січня 2014р. на 11год.00хв.

Разом з цим 23.01.2014року відповідач
ОСОБА_1 у судове засідання так і не
з'явився, хоча про час і місце слухання
справи повідомлений належним чином - у
відповідності до вимог ст.74 ч.5, ч.8 ст.76
ЦПК України, судовим викликом за
зареєстрованим у встановленому
порядку місцем проживання, що
підтверджується повернутими
повідомленнями про вручення поштового
відправлення (ар.с.53-56).

Як вже зазначалося вище в матеріалах
справи на аркушах справи 53-56 міститься
підтвердження, що відповідачу
направлялись судові повістки на 23
січня 2014р. на 11год.00хв., а відповідно до
ч.5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності
осіб, які беруть участь у справі, за
такою адресою, вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення вручене
їм належним чином.

Таким чином вивчення матеріалів справи
показало, що відповідач про час і місце
судового засідання був повідомлений
належним чином.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.231 ЦПК України
суд може своєю ухвалою за результатами
розгляду заяви про перегляд заочного
рішення залишити заяву без
задоволення.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 232 ЦПК
України заочне рішення підлягає
скасуванню, якщо судом буде
встановлено, що відповідач не з'явився
в судове засідання та не повідомив про
причини неявки з поважних причин і
докази, на які він посилається, мають
істотне значення для правильного
вирішення справи.

Відповідачем не надано достатніх
обґрунтувань, що мають істотне
значення для вирішення справи.

Так, відповідно до розділу 5 Кредитного
договору, який досліджувався судом при
ухваленні рішення по справі
передбачено, що при укладанні договору
позичальник стверджував, що він є
повністю дієздатним, що його
волевиявлення є вільним і відповідає
його внутрішній волі, він не перебуває
під впливом тяжкої для нього обставини,
що змушує його укласти даний договір,
він чітко усвідомлює всі умови даного
договору та не перебуває під впливом
помилки чи обману, він вважає умови
договору вигідними для нього.

Окрім цього на договорі мається
власноручно написане ОСОБА_1
підтвердження того, що він отримав в
письмовій формі від кредитодавця до
укладення договору інформацію з
дотримання вимог законодавства про
захист прав споживачів, яка забезпечує
правильне розуміння суті фінансових
послуг без нав'язування її придбання
(ар.с.4).

Більш за це, як слідує із анкети на
отримання кредиту реєстр №28
відповідач ОСОБА_1 в ній зазначає, що з
умовами надання кредиту погоджується,
а кредит в КС «Добробут» бере вже аж
вісім разів.

Кредитна спілка надала вичерпну
інформацію про кредит, всі умови були
зафіксовані у кредитному договорі та
засвідчені підписами сторін договору.

Жодних додаткових платежів по
кредитному договору, окрім тих що
передбачені у Договорі, кредитна
спілка не вимагала.

Єдиним зауваженням до змісту договору
з боку позивача є відсутність у Розділі
6 відповідальності Кредитної спілки за
порушення умов договору. З чого позивач
робить висновок, що порушено принцип
рівності сторін договору.

Вище наведене спростовується змістом
кредитного договору, а саме розділом 6
Договору, в якому зазначено, що сторони
несуть відповідальність за порушення
умов цього Договору згідно чинного
законодавства України, порушенням умов
цього Договору є його невиконання або
неналежне виконання, тобто виконання з
порушенням умов, визначених змістом
договору. Таким чином, норма щодо
відповідальності сторін кредитного
договору визначена однаково як для
кредитної спілки так і для
позичальника.

Більш за це слід зазначити, що
оспорюваний правочин може бути
визнаний недійсним лише за рішенням
суду. У даному випадку ніякої
інформації з того приводу, що є таке
судове рішення про визнання спірного
договору недійсним, яке б набрало
законної сили на час розгляду судом
даної справи (23.01.2014р.) представником
відповідача суду надано не було.

Відповідно до ст.57,58,59 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.
Належними доказами є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування. Обставини справи, які за
законом можуть бути підтвердженні
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися іншими
засобами доказування.

Відповідно до вимог ч.1 ст.157 ЦПК
України, суд розглядає справи протягом
розумного строку, але не більше двох
місяців з дня відкриття провадження у
справі, а справи про поновлення на
роботі, про стягнення аліментів -
одного місяця.

Даний позов надійшов до суду 11.11.2013
року, відповідачу було відомо про те, що
справа перебуває на розгляді в суді,
оскільки від відповідача до
Стахановського міського суду надійшла
заява про відкладення розгляду справи
ще 19.12.2013р. (ар.с.45).

Таким чином, суд не встановив істотних
підстав для скасування заочного
рішення по цивільній справі № 432/7518/13-ц,
провадження № 2/432/321/2014.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що заява відповідача про
перегляд заочного рішення
Стахановського міського суду від 23
січня 2014 р. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 230-232, ст. 293 ЦПК України
суд ,-

УХВАЛИВ

Заяву представника відповідача -
ОСОБА_1 - ОСОБА_5 про перегляд заочного
рішення у справі за позовом Кредитної
спілки "Добробут" до ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, залишити без
задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя: