КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/401/14-ц
Провадження №2/319/134/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2014 року
смт Куйбишеве

Куйбишевський районний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді
Скляра С.Ю.,

при секретарі судового засідання
Малій І.О.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі
Куйбишевського районного суду
Запорізької області цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до
Мар’янівської сільської ради
Куйбишевського району Запорізької
області (далі - Мар’янівська сільська
рада), треті особи - Куйбишевська
державна нотаріальна контора
Запорізької області (далі - нотаріальна
контора), реєстраційна служба
Куйбишевського районного управління
юстиції Запорізької області (далі -
Реєстраційна служба) про визнання
права власності на земельні ділянки у
порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

24 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Мар’янівської
сільської ради про визнання права
власності на земельні ділянки в
порядку спадкування за заповітом.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3. Після її
смерті відкрилась спадщина, до складу
якої входять права на земельні ділянки
площею 7,2035 га та 7,84 га для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, що розташовані на
території Мар’янівської сільської
ради. За життя ОСОБА_3 склала заповіт, за
яким заповіла ОСОБА_1 ці земельні
ділянки. При зверненні до нотаріуса для
отримання свідоцтва про право на
спадщину за заповітом йому було
відмовлено, у зв'язку з тим, що
оригінали правовстановлюючих
документів - державні акти на право
власності на земельні ділянки були
втрачені, а отримати дублікати даних
документів ОСОБА_1 не має можливості. Ці
обставини перешкоджають йому оформити
права на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 у письмовій заяві,
поданій до суду, вказав про те, що він
від позову не відмовляється, підтримує
заявлені вимоги та прохає їх
задовольнити по тих підставах, які були
викладені в позовній заяві (а.с.21).

Представник відповідача
Мар’янівської сільської ради письмово
повідомив судові про те, що відповідач
позов визнає, зазначені у ньому
обставини не оспорюються (а.с.23).

Представники нотаріальної
контори та Реєстраційної служби, як
третіх осіб, письмово повідомили
судові про те, що вони не мають
заперечень проти позову (а.с.25,27).

У судове засідання сторони, треті особи
та їх представники не з'явились, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені судом належним чином
(а.с.20,22,24,26). Зазначені особи до суду
подали заяви з проханням слухати
справу без їх участі (а.с.21,23,25,27).

Виходячи з наведеного, а також положень
ч.2 ст.158 Цивільного процесуального
кодексу України (далі - ЦПК України), суд
вважає, що рішення у справі можливо
постановити при проведенні судового
засідання за відсутності осіб, які
повинні брати участь у справі.

У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК
України фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось
через неявку у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст.174
цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Суд, з'ясувавши позиції осіб, які беруть
участь у справі, викладені у письмових
заявах, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, надавши їм оцінку,
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України
встановлено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Судом встановлені наступні обставини
у справі та відповідні їм
правовідносини.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, після
смерті якої відкрилась спадщина,
зокрема, на земельні ділянки площею 7,2035
га і 7,84 га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташовані на території
Мар’янівської сільської ради
Куйбишевського району Запорізької
області, мають цільове призначення для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва та
належали спадкодавцеві на підставі
державного акта на право власності на
земельну ділянку серії ЗП №123032,
виданого Куйбишевською районною
державною адміністрацією Запорізької
області 21 вересня 2005 року та
зареєстрованого в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №33, та
державного акта на право приватної
власності на землю серії І-ЗП №034240,
виданого Куйбишевською районною
державною адміністрацією Запорізької
області 04 квітня 2000 року та
зареєстрованого в книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №223 (а.с.6,9,10).

З матеріалів справи вбачається, що 15
травня 2013 року спадкодавець ОСОБА_3 за
життя на випадок своєї смерті зробила
розпорядження, а саме, все належне їй
майно заповіла ОСОБА_1. Заповіт
посвідчено 15 травня 2013 року секретарем
Мар'янівської сільської ради
Куйбишевського району Запорізької
області, зареєстровано в реєстрі за №33
(а.с.5).

Позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем,
який прийняв спадщину, яка відкрилась
після смерті ОСОБА_3 (а.с.4-6,27-29).

Постановою державного нотаріуса
Куйбишевської державної нотаріальної
контори Запорізької області від 31
березня 2014 року про відмову у вчиненні
нотаріальних дій відмовлено ОСОБА_1 у
видачі свідоцтв про право на спадщину
за заповітом на спірні земельні
ділянки. Спадкоємцю було роз'яснено, що
видача свідоцтва про право на спадщину
за заповітом на земельну ділянку
можлива лише у разі надання нотаріусу
оригіналу правовстановлюючого
документа на нерухоме майно -
державного акта право власності на
земельну ділянку, однак ці документи
було втрачено (а.с.7,9,10).

Згідно з п.4.15 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 22 лютого 2012 року
№296/5, видача свідоцтва про право на
спадщину на майно, яке підлягає
реєстрації, проводиться нотаріусом
після подання правовстановлюючих
документів щодо належності цього майна
спадкодавцеві та перевірки
відсутності заборони або арешту цього
майна.

Згідно статті 1216 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) спадкуванням
є перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Абзацом 2 частини 2 статті 373 ЦК України
визначено, що право власності на землю
(земельну ділянку) набувається і
здійснюється відповідно до закону.

Як зазначалося вище, спірні земельні
ділянки належали померлій ОСОБА_3 на
підставі відповідних державних актів
на право власності на землю (а.с.9,10).

За правилами частини 1 ст.125, ст.126
Земельного кодексу України (далі - ЗК
України) (в редакції станом на час
видачі спадкодавцеві ОСОБА_3
правовстановлюючих документів) право
власності та право постійного
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
або користувачем документу, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

За таких обставин, відсутність
втрачених оригіналів державних актів
на право власності на землю не
позбавляє спадкоємця ОСОБА_1 права на
спадщину.

Встановлені обставини у справі сторони
визнали, їх не оспорювали, а тому згідно
з ч.1 ст.61 ЦПК України ці обставини не
підлягають доказуванню.

Згідно п.5 ч.1 ст.19 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від 01
липня 2004 року №1952-ІV державна
реєстрація прав проводиться, зокрема,
на підставі рішень судів, що набрали
законної сили.

Беручи до уваги те, що у ОСОБА_1 виникли
труднощі із оформленням в
установленому законом порядку свого
права на спадщину після смерті ОСОБА_3,
суд прийшов до висновку про наявність
підстав для задоволення позову.

Визнання відповідачем пред'явленого до
нього позову не суперечить закону, не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб.

Керуючись стст.373, 1216, 1277, 1297 ЦК України,
стст.125, 126 ЗК України, ст.19 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», стст.10, 11, 60, 88, 130, 174, 209, 212-215
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, який народився 13
липня 1935 року, в порядку спадкування за
заповітом право власності на спадкове
майно - земельну ділянку площею 7,84 (сім
цілих вісімдесят чотири сотих)
гектарів, розташовану на території
Мар’янівської сільської ради
Куйбишевського району Запорізької
області, яка належала ОСОБА_3, померлій
ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі державного
акта на право приватної власності на
землю серії І-ЗП №034240, виданого
Куйбишевською районною державною
адміністрацією Запорізької області 04
квітня 2000 року та зареєстрованого в
книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за №223.

Визнати за ОСОБА_1, який народився 13
липня 1935 року, в порядку спадкування за
заповітом право власності на спадкове
майно - земельну ділянку №11
(одинадцять) контур 2 (два), кадастровий
номер :07:001:0102, площею 7,2035 (сім
цілих дві тисячі тридцять п'ять
десятитисячних) гектарів, розташовану
на території Мар’янівської сільської
ради Куйбишевського району
Запорізької області, яка належала
ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1, на
підставі державного акта на право
власності на земельну ділянку серії ЗП
№123032, виданого Куйбишевською районною
державною адміністрацією Запорізької
області 21 вересня 2005 року та
зареєстрованого в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №33.

Рішення суду відповідно до частини 1
статті 223 ЦПК України набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції - Куйбишевський
районний суд Запорізької області
шляхом подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10-денного
строку з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: С.Ю.Скляр