Справа № 252/1347/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2014 року Микитівський районний
суд м. Горлівки Донецької області в
складі: головуючого судді Добінчак О.П.,
при секретарі Молокоєдовій К.С. за
участю позивача ОСОБА_1, представника
позивача адвоката ОСОБА_2, представника
відповідача Калініча А.В., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Горлівці цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Державного
підприємства "Артемвугілля" про
відшкодування моральної шкоди,
заподіяної внаслідок ушкодження
здоров'я,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_1,
просить стягнути з відповідача 25000 грн.
в рахунок відшкодування моральної
шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я,
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, посилаючись на те, що
працював з 20.03.2007 року до 29.10.2008 року на
підприємстві вугільної промисловості
СП "Шахта ім. К.А. Румянцева" ДП
"Артемвугілля" в підземних умовах та
був звільнений на підставі п.2 ст. 40 КЗпП
України у зв'язку з невідповідністю
займаній посаді за станом здоров'я.

16 лютого 2008 року під час виконання
роботи в шахті він отримав трудове
каліцтво внаслідок нещасного випадку,
що підтверджується актом по формі Н-1.
За даним факктом було проведено
розслідування та був виданий акт за
формою Н-5.

29 жовтня 2008 року МСЕК йому первинно
було встановлено 40% втрати професійної
працездатності у зв'язку з трудовим
каліцтвом від 16.02.2008 р. та встановлено
третю групу інвалідності.

Заподіяна йому шкода випливає з
трудових правовідносинта має
відшкодовуватись роботодавцем.
Моральна шкода полягає у фізичному
болі та стражданнях, які він зазнав під
час травмування та які тривають досі.
Він був звільнений з роботи, яка була
єдиним джерелом існування для його
сім'ї, зараз не може працевлаштуватись
на роботу з пристойною заробітною
платою, що завдає йому страждань. Його
систематично турбує біль в області
тазу, попереку, у правій нозі, у звязку з
цим він змушений звертатись до лікарів,
проходити лікування, приймати
медикаменти. Від отриманого каліцтва
та від процесу лікування отримує
фізчний біль. В результаті
незворотньої втрати здоров'я у нього
втрачаються надії на одужання та
повернення до повноцінної життєвої
діяльності. Моральні страждання
полягають також в порушенні нормальних
життєвих зв'язків через неможливість
продовження активного способу життя,
появу почуття залежності,
неповноцінності, страху, приниження
його чоловічої гідності; в порушенні
відносин з оточуючими людьми, що
потребує додаткових зусиль для
організації його життя. Заподіяну
моральну шкоду оцінює в 25 000 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позов підтримав за тих же підстав.

Представник позивача ОСОБА_2, позов
підтримала та просила відшкодувати
моральну шкоду у зв'язку з втратою
працездатності в розмірі 25 000 грн., з
підстав викладених у позові.

Представник відповідача ДП
"Артемвугілля" Калініч А.В. в судовому
засіданні позов не визнав, з підстав
викладених у запереченнях, відповідно
до яких спірні правовідносини
розглядаються відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності",
відповідно до якого отримуються
одноразові та щомісячні виплати.
Позивачем не доведено факт спричинення
моральної шкоди, у встановленому
законом порядку. Підставою для
відшкодування моральної шкоди може
бути висновок лікаря-психіатра ЛПУ або
МСЕК. Крім того, позивачем пропущено
трьохмісячний строк, встановлений ст.
233 КЗпП, а нещасний випадок стався з
його вини, тому просив у позові
відмовити.

Дослідивши всі обставини по справі та
перевіривши їх доказами, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав:

Судом встановлено, що позивач працював
у підземних умовах на підприємстві
вугледобувної промисловості СП "Шахта
ім. К.А. Румянцева" ДП "Артемвугілля".

16 лютого 2008 року з ОСОБА_1 стався
нещасний випадок, про що свідчать акт
№13 форми Н-1 від 20 лютого 2008 р. та акт
форми Н-5 від 20 лютого 2008 р. У зв'язку з
чим довідкою МСЕК позивачу вперше
29.10.2008 р. було встановлено 40% втрати
професійної працездатності за травмою
від 16.02.2008 року та третя група
інвалідності. В подальшому довідками
МСЕК від 11.11.2009 р., 30.11.2011 р., 27.11.2013 р.
встановлений процент працездатності
та група інвалідності не змінювалися.
Остання дата переогляду 01.12.2015 р.

З пояснень позивача, наданих ним копій
медичних документів вбачається, що
ушкодження здоров'я, пов'язане з
виконанням позивачем трудових
обов'язків, заподіює йому фізичні і
моральні страждання, обмежує його
можливість вести звичний йому спосіб
життя, що, зокрема, висновком МСЕК
встановлено позивачу відсоток втрати
професійної працездатності у 40%,
необхідність медикаментозного та
стаціонарного лікування.

За статтею 173 КЗпП України шкода,
заподіяна працівникам каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров*я, пов*язаним
з виконанням трудових обов*язків,
відшкодовується у встановленому
законодавством порядку.

У п.3 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995 р. №4 "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди"
роз'яснено, що моральна шкода може
полягати, зокрема, у моральних
переживаннях у зв'язку з порушенням
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, при настанні інших
негативних наслідків.

Наведені вище докази свідчать про те,
що професійне захворювання та
ушкодження здоров'я, пов'язане з
виконанням позивачем трудових
обов'язків, заподіює йому моральні і
фізичні страждання.

Суд вважає, що обов'язок по
відшкодуванню позивачу моральної
шкоди з приводу відшкодування шкоди
внаслідок професійного захворювання
слід покласти на відповідача.

За вимогами ст.237-1 КЗпП України у
випадку, якщо порушення законних прав
працівника призвели до моральних
страждань, втраті нормальних життєвих
зв'язків і потребують від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя, відшкодування морального
збитку здійснюється власником
підприємства.

Розглядаючи та вирішуючи питання про
розмір відшкодування ОСОБА_1 моральної
шкоди, суд враховує ступінь втрати
позивачем професійної працездатності
у 40%, неможливість відновити втрачене
здоров'я, а також те, що позивача
звільнено на підставі п.2 ст. 40 КЗпП
України у зв'язку з невідповідністю
займаній посаді за станом здоров'я, про
що свідчить запис у його трудової
книжці, крім того в результаті
ушкодження здоров'я він частково
втратив працездатність, і дійшов до
висновку про задоволення позову у
розмірі 12 000 гривень.

Не заслуговують на увагу та вважає
безпідставними заперечення
відповідача про те ,що позивач вже
отримує страхові виплати, оскільки
моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової , та не пов'язана
з розміром цього відшкодування. ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", на які посилається
представник відповідача, на
правовідносини, які виникли між
сторонами не поширюються, крім того на
вимогу про відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я позовна давність не
поширюється.

На підставі ст.ст.173, 237-1 КЗпП України,
керуючись ст.ст.88, 209, 212-215 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково, стягнути
з Державного підприємства "
Артемвугілля" на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в
рахунок відшкодування моральної шкоди,
спричиненої ушкодженням здоров'я,
пов'язаним з виконанням ним трудового
обов'язку 12 000 (дванадцять тисяч)
гривень.

Стягнути з Державного підприємства "
Артемвугілля" судовий збір у розмірі
243,60 грн.

Встановити строк для ознайомлення
сторін з повним рішенням суду - 14 квітня
2014 року, відклавши на цей строк
складання повного рішення.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Микитівський районний суд м. Горлівки
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя:
О.П.
Добінчак