Справа № 459/212/14
Головуючий у 1 інстанції: Кріль М.Д.
Провадження № 22-ц/783/3168/14
Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Крайник Н.П.

суддів: Курій Н.М.,
Мельничук О.Я.

з участю секретаря
Данилик І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у м. Червонограді
Львівської області на рішення
Червоноградського міського суду
Львівської області від 13 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Червонограді
Львівської області про стягнення
моральної шкоди, спричиненої
ушкодженням здоров'я при виконанні
трудових обов'язків, внаслідок
професійного захворювання, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням позов ОСОБА_2
задоволено частково.

Стягнуто з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді
Львівської області на користь ОСОБА_2 - 9
000 (дев'ять тисяч) грн. на відшкодування
моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржило Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді.

В апеляційній скарзі просить рішення
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову.
Зазначає, що рішення ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Зазначає, що
позивачем не було долучено жодного
медичного висновку про наявність факту
спричинення йому моральної шкоди у
зв'язку з ушкодженням здоров'я на
виробництві. Жодних медичних
документів, які б підтверджували
перенесені стрес-депресію, які зазнав
позивач внаслідок моральних страждань
у результаті отриманого ушкодження
здоров'я на виробництві до матеріалів
справи не подано.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що скаргу слід відхилити з
наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК
України, рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
дослідженні в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким
вимогам відповідає.

Судом першої інстанції та матеріалами
справи встановлено, що стаж роботи
позивача в підземних умовах шахти
вугільного басейну становить 21 рік 6
місяців.

Відповідно до довідки обласної МСЕК
серії ЛВА-2 № 007519 від 09.10.2002 року,
позивачу ОСОБА_2 вперше встановлено ІІІ
групу інвалідності та 45 % втрати
професійної працездатності у зв'язку з
професійним захворюванням (а.с. 17).

Судом також встановлено, що у зв»язку з
наявністю професійного захворювання
позивач неодноразво звертався за
медичною допомогою, а саме, перебував
на стаціонарному та амбулаторному
лікуванні, що підтверджується наявними
в матеріалах справи медичними
документами.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності", в
редакції, яка діяла на момент
встановлення позивачу втрати
працездатності, у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов"язаний виплатити у
встановленому законодавством порядку,
зокрема, грошову суму за моральну
шкоду за наявності факту заподіяння
цієї шкоди потерпілому.

Отже, із вимог цього Закону випливає, що
обов'язок по відшкодуванню моральної
шкоди покладений на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків, що й
зазначено у ст. 9 Закону України "Про
охорону праці".

Відповідно до п.2 наказу МОЗ України №
420 від 05.06.2012 року Про затвердження
порядку та критеріїв встановлення
медико-соціальними експертними
комісіями ступеня стійкої втрати
професійної працездатності у
відсотках працівникам, яким заподіяно
ушкодження здоров"я, пов'язане з
виконанням трудових обов'язків,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 16.08.2012 року визнано
таким, що втратив чинність наказ МОЗ
України від 22.11.1995 року, яким
затверджено Порядок встановлення
медико-соціальними експертними
комісіями ступеня професійної
працездатності у відсотках
працівникам, яким заподіяно
ушкодження здоров"я, пов"язане з
виконання трудових обов'язків, у п. 3.8
якого передбачалося, що на МСЕК
покладено обов'язок встановлення
факту спричинення моральної шкоди.

Факт заподіяння позивачу шкоди
підтверджується копіями медичних
документів та записами у медичній
книжці, копією довідки МСЕК, з якої
вбачається, що ОСОБА_2 встановлено ІІІ
групу інвалідності та 45% втрати
працездатності, що є достатньою
підставою для встановлення цього
факту.

Виходячи з положень ст. 23 ЦК України,
при вирішенні спору про відшкодування
моральної шкоди суду необхідно
встановити характер завданої
моральної шкоди, глибину і тривалість
моральних та фізичних страждань
потерпілого, настання негативних змін
у його житті, можливість відновлення
стану, який мав потерпілий до
нещасного випадку чи професійного
захворювання.

Суд першої інстанції визначив розмір
відшкодування моральної шкоди з
урахуванням тяжкості завданої
позивачу моральної шкоди, глибини,
тривалості та характеру моральних та
фізичних страждань позивача, стану
його здоров"я, тяжкості професійного
захворювання, настання у зв'язку з цим
негативних змін у його житті,
необхідності лікування, втрати у
зв'язку з цим життєвих зв'язків,
істотність вимушених змін у його
життєвих стосунках, що вимагає від
нього додаткових зусиль для
організації свого життя, та виходячи з
засад розумності та виваженості.
Вищенаведене відповідає п.9 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 31
березня 1995 року №4 „Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди".

Твердження апелянта Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді
Львівської області про те, що позивачем
не представлено докази, які б
підтверджували нанесення моральної
шкоди, завданої професійним
захворюванням спростовуються
матеріалами справи.

Судом правильно встановлені фактичні
обставини справи, вірно застосовано
матеріальний закон та дотримана
процедура розгляду, передбачена ЦПК
України, а тому колегія суддів не
вбачає підстав для скасування рішення
суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314
ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Червонограді
Львівської області відхилити.

Рішення Червоноградського міського
суду Львівської області від 13 березня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
шляхом подання касаційної скарги до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили.

Головуючий
Крайник Н.П.

Судді:
Курій Н.М.

Мельничук О.Я.