Ухвала

іменем україни

09 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Олійник А.С.,
суддів:Амеліна В.І.,Карпенко С.О.,
Парінової І.К.,Савченко В.О.,розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом
прокурора м. Ірпеня Київської області в
інтересах держави до Коцюбинської
селищної ради Київської області,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - комунальне
підприємство «Святошинське
лісопаркове господарство», про
визнання недійсним рішення, державного
акта на землю, визнання права власності
на земельну ділянку, за касаційною
скаргою заступника прокурора
Київської області на рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 11 квітня 2013 року та рішення
апеляційного суду Київської області
від 03 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року прокурор м. Ірпеня
Київської області звернувся до суду з
указаним позовом в інтересах держави
до Коцюбинської селищної ради
Київської області, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
третя особа - комунальне підприємство
«Святошинське лісопаркове
господарство» (далі - КП «Святошинське
лісопаркове господарство»). Позовні
вимоги обґрунтовані тим, що рішенням
Коцюбинської селищної ради від 25
грудня 2008 року № 2220/25-5 «Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення та передачу у приватну
власність земельної ділянки для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд по АДРЕСА_1» ОСОБА_6
затверджено проект землеустрою щодо
відведення та передачі у приватну
власність земельної ділянки площею 0,15
га для вказаних цілей, на підставі
якого видано державний акт на право
власності на земельну ділянку
серії ЯЗ № 449588 (кадастровий номер
:01:040:0084) для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд.
Зазначене рішення прийнято, а
державний акт видано з порушенням
вимог чинного законодавства, оскільки
земельну ділянку передано за рахунок
земель, що перебувають у постійному
користуванні КП
Святошинське лісопаркове
господарство, крім того земельна
ділянка розташована поза межами смт
Коцюбинське. На підставі договору
купівлі-продажу від 24 квітня 2009 року №
1224 спірну земельну ділянку придбав
ОСОБА_7 На державному акті про право
власності на земельну ділянку на ім'я
ОСОБА_6 зроблено відмітку про перехід
права власності на спірну земельну
ділянку до ОСОБА_7 Посилаючись на
викладене, позивач просив визнати
недійсним рішення Коцюбинської
селищної ради від 25 грудня 2008 року «Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення та передачу у приватну
власність земельної ділянки для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд по АДРЕСА_1» ОСОБА_6,
державний акт серії ЯЗ № 449588, виданий
на ім'я ОСОБА_6 з відміткою про перехід
права власності до ОСОБА_7, та скасувати
його державну реєстрацію, визнати
право власності держави на земельну
ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер
:01:040:0084.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 11 квітня 2013 року
позов задоволено частково. Визнано
недійсним рішення Коцюбинської
селищної ради від 25 грудня 2008 року №
2220/25-5 «Про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення та
передачу у приватну власність
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1». Визнано недійсним держаний
акт серії ЯЗ № 449588 на право власності
на земельну ділянку, кадастровий номер
:01:040:0084, виданий на ім'я ОСОБА_6 з
відміткою про перехід права власності
до ОСОБА_7, та скасовано його державну
реєстрацію. В іншій частині позовних
вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 03 грудня 2013 року
рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 11
квітня 2013 року скасовано в частині
визнання недійсним державного акта на
право власності на земельну ділянку,
виданого на ім'я ОСОБА_6 з
відміткою про перехід права власності
до ОСОБА_7, та скасування його державної
реєстрації. Ухвалено в цій частині нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовлено. В іншій частині рішення
суду першої інстанції залишено без
змін.

У касаційній скарзі заступник
прокурора Київської області просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій в частині відмови в
задоволенні позовних вимог про
визнання права власності держави на
земельну ділянку і ухвалити в цій
частині нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити; змінити
мотивувальну частину рішення суду
першої інстанції, виключивши положення
про те, що договір купівлі-продажу
земельної ділянки не є нікчемним;
скасувати рішення апеляційного суду в
частині відмови в задоволенні позову,
мотивуючи свої вимоги порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Судові рішення в частині задоволення
позову прокурора м. Ірпеня Київської
області про визнання недійсним рішення
Коцюбинської селищної ради від 25
грудня 2008 року «Про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення та
передачу у приватну власність
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1» ОСОБА_6 не оскаржуються, тому в
цій частині в порядку ч. 1 ст. 335
Цивільного процесуального кодексу
України (далі - ЦПК України) не
переглядаються.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Задовольняючи позов та визнаючи
недійсним рішення Коцюбинської
селищної ради Київської області, суд
першої інстанції виходив із того, що
селищна рада вийшла за межі своїх
повноважень та розпорядилася
земельною ділянкою, яка розташована
поза межами смт Коцюбинське. При цьому
суд зазначив, що оскільки рішення
Коцюбинської селищної ради від 25
грудня 2008 року № 2220/25-5 визнано
недійсним, то і державний акт на право
власності на земельну ділянку, виданий
ОСОБА_6 на його підставі із відміткою
про перехід права власності до ОСОБА_7,
також має бути визнаний недійсним.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині визнання недійсним
державного акта на право власності на
зазначену вище земельну ділянку,
виданого ОСОБА_6 із відміткою про
перехід права власності до ОСОБА_7,
апеляційний суд виходив із положень ст.
204 ЦК України та зазначив, що земельна
ділянка відчужена іншій особі за
договором купівлі-продажу, який
недійсним не визнавався.

Такі висновки судів відповідають
вимогам закону та ґрунтуються на
фактичних обставинах справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Судами встановлено, що рішенням
Коцюбинської селищної ради від 25
грудня 2008 року № 2220/25-5 «Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення та передачу у приватну
власність земельної ділянки для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд по АДРЕСА_1» ОСОБА_6
затверджено проект землеустрою щодо
відведення та передачу у приватну
власність земельної ділянки. На
підставі зазначеного рішення
останньому видано державний акт серії
ЯЗ № 449588 на право власності на земельну
ділянку площею 0,15 га (кадастровий номер
земельної ділянки :01:040:0084),
цільове призначення - для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з договором купівлі-продажу
земельної ділянки від 24 квітня
2009 року № 1224 земельну ділянку площею 0,15
га по АДРЕСА_1 придбав ОСОБА_7 На
державному акті на право власності на
земельну ділянку серії ЯЗ № 449588,
виданому на ім'я ОСОБА_6, зроблено
відмітку від 24 квітня 2009 року про
перехід права власності на спірну
земельну ділянку до ОСОБА_7

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог щодо
визнання недійсним державного акта на
спірну земельну ділянку із відміткою
про перехід права власності до ОСОБА_7
та скасування його державної
реєстрації, апеляційний суд дав
належну оцінку обставинам справи про
те, що правовою підставою для видачі
ОСОБА_7 державного акта є договір
купівлі-продажу, який не є нікчемним та
не визнаний судом недійсним, тому
підстави для визнання недійсним
державного акта, виданого на підставі
цього договору, відсутні.

При цьому судом апеляційної інстанції
вірно застосовані ч. 1 ст. 81, ст. ст. 126, 131
ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України,
ст. ст. 204, 328 Цивільного кодексу України,
рішення ухвалено з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи касаційної скарги про
неправильне застосування судами норм
матеріального права, порушення норм
процесуального права є безпідставними,
не спростовують висновків суду
апеляційної інстанцій і суду першої
інстанції у нескасованій апеляційним
судом його частині та не дають підстав
для скасування оскаржуваних судових
рішень.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
касаційної скарги і залишення
оскаржуваних судових рішень без змін.

Керуючись статтями 336, 337, 345, 349 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу заступника прокурора
Київської області відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 11 квітня
2013 року та рішення апеляційного суду
Київської області від 03 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий А.С. Олійник Судді:
В.І. Амелін С.О. Карпенко І.К. Парінова
В.О. Савченко