Справа № 492/723/14-ц
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в задоволенні подання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі

України громадянина

18 квітня 2014 року
м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської
області у складі:

головуючого судді - Гусєвої Н.Д.,

при секретарі - Рябчук О.А.,

розглянувши подання державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Арцизького
районного управління юстиції Одеської
області Іванової Ю.З., погоджене з
начальником відділу Державної
виконавчої служби Арцизького
районного управління юстиції Одеської
області Безпаловим Ю.С. про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України громадянина ОСОБА_3, -

встановив:

Державний виконавець відділу
Державної виконавчої служби
Арцизького районного управління
юстиції Одеської області (далі за
текстом - ВДВС Арцизького РУЮ) Іванова
Ю.З. звернулася до суду з поданням про
тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві
виїзду за межі України, посилаючись на
те, що у ВДВС Арцизького РУЮ
знаходяться на виконанні вимоги №
Ф-207-У, видана 13 лютого 2012 року та №
Ф-239-У, видана 18 лютого 2012 року
Управлінням пенсійного фонду України в
Арцизькому районі Одеської області
(далі за текстом - УПФУ), Рішення № 1143
УПФУ від 20.08.2013р., рішення № 1144 УПФУ від
20.08.2013р. про стягнення з ОСОБА_3
заборгованості на користь УПФУ на
загальну суму 6772,23 грн. В своєму поданні
державний виконавець вказує на те, що
боржник ОСОБА_3 станом на 15.04.2014р. має
невиконані зобов'язання покладені на
нього виконавчими документами; за
адресою реєстрації не проживає, майна,
належного боржнику на яке можна
звернути стягнення не виявлено. Таким
чином, посилаючись на норми п. 18 ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження», ст. ст. 217, 377-1 ЦПК України,
ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду
з України та в'їзд в Україну громадян
України», державний виконавець ВДВС
Арцизького РУЮ просить суд ухвалити
рішення про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України
громадянина ОСОБА_3 до повного та
реального виконання зобов'язань за
виконавчими документами.

Державний виконавець ВДВС Арцизького
РУЮ Іванова Ю.З. в судове засідання не
з'явилася, але в поданні просила суд
розглянути справу без її участі.

Боржник та стягувач в силу положень ч. 2
ст. 377-1 ЦПК України в судове засідання
не викликалися.

У зв'язку з неявкою сторін в судове
засідання, судом, у відповідності до ч. 2
ст. 197 ЦПК України фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, розглянувши подання державного
виконавця ВДВС Арцизького РУЮ Іванової
Ю.З., дослідивши матеріали справи,
додані до подання докази, приходить до
наступного висновку.

Як вбачається з вимог про сплату боргу
від 13.02.2012р. та сплату недоїмки від
18.02.2012р., рішення № 1143 та № 1144 від
20.08.2013р. УПФУ, ОСОБА_3 має борг зі сплати
недоїмки та боргу зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та штрафних
санкцій у сумі 6772,23грн. (а.с. 5, 6, 7, 8).
Державним виконавцем 17.02.2014р. та 19.02.2014р.
були відкриті виконавчі провадження по
вищевказаним виконавчим документам, що
підтверджується поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду
боржника за межі України (а.с. 1-3).
Відповідно до інформації № 19/477 від
01.03.2013р. Арцизького РС ГУДМС України в
Одеській області місце проживання
ОСОБА_3 зареєстровано за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с. 14). З Акту державного
виконавця від 10.04.2014р. вбачається, що
ОСОБА_3 за адресою не проживає, майна на
яке можливо звернути стягнення не
виявлено (а.с. 16). Згідно клопотання №
389/08 від 29.01.2014р. УПФУ просить ВДВС
Арцизького РУЮ внести подання до
Арцизького районного суду Одеської
області про вжиття заходів тимчасового
обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі
України (а.с. 4).

Згідно відповіді Державної податкової
служби України № від 28.03.2014р.
інформація про джерела доходів ОСОБА_3
як боржника - фізичної особи відсутня
(а.с. 15). Листом № 1068/06 від 07.03.2014р.,
виданим УПФУ, підтверджено, що ОСОБА_3
знаходиться на обліку як фізична
особа-підприємець (а.с. 13). Згідно листа
№ 2-2-05/964 від 05.03.2014р. у власності ОСОБА_3
земельні ділянки не зареєстровані (а.с.
9-10). Як вбачається з довідки № 160 від
04.03.2014р., виданої Центром надання
послуг, пов'язаних з використанням
автотранспортних засобів, з
обслуговування Арцизького,
Саратського, Тарутинського і
Татарбунарського районів
підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в
Одеській області транспортні засоби за
ОСОБА_3 не зареєстровані (а.с. 11-12).

Відповідно до ст. 8 ЦПК України суд
вирішує справи відповідно до
Конституції України, законів України
та міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Згідно ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання
про тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником державної виконавчої
служби. У відповідності до частини 2
цієї ж процесуальної норми, суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб, за участю
державного виконавця.

Судом встановлено, що подання
державного виконавця, зумовлено
ускладненням виконання вимог про
сплату боргу від 13.02.2012р. та сплату
недоїмки від 18.02.2012р., рішення № 1143 та №
1144 від 20.08.2013р. УПФУ про стягнення
заборгованості у зв'язку з тим, що
боржником зазначені виконавчі
документи не виконані.

Згідно ч. 1, п. 18 ч. 2 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати заходи
примусового виконання рішень,
своєчасно та повно вчиняти виконавчі
дії.

Стаття 33 Конституції України гарантує
кожному хто на законних підставах
перебуває на території України свободу
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України»
підставою для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадян України за
кордон є випадок, якщо діють
неврегульовані аліментні, договірні чи
інші невиконані зобов'язання - до
виконання зобов'язань, або розв'язання
спору за погодженням сторін у
передбачених законом випадках, або
забезпечення зобов'язань заставою,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України.

Отже статтею 6 Закону України «Про
порядок виїзду і в'їзду в Україну
громадян України» встановлюються
підстави для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадян за кордон,
зокрема, якщо особа ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього виконавчим, до його виконання. Зі
змісту даної норми випливає, що таке
тимчасове обмеження може бути
застосовано до конкретної особи, яка
має намір виїхати за кордон, про що
подала заяву у відповідні органи.

Оскільки ОСОБА_3 тривалий час не
виконує вимоги про сплату боргу від
13.02.2012р. та сплату недоїмки від 18.02.2012р.,
рішення № 1143 та № 1144 від 20.08.2013р. УПФУ,
тому ВДВС Арцизького РУЮ звернувся до
суду із поданням про обмеження йому у
праві виїзду за межі України до повного
виконання боргових зобов'язань.

З матеріалів справи безспірно
вбачається, що в провадженні ВДВС
Арцизького РУЮ знаходяться на
виконанні вимоги про сплату боргу від
13.02.2012р. та сплату недоїмки від 18.02.2012р.,
рішення № 1143 та № 1144 від 20.08.2013р. УПФУ
про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості
у сумі 6772,23грн. Проте, як вбачається з
матеріалів справи, державним
виконавцем 17.02.2014р. та 19.02.2014р. лише
відкриті виконавчі провадження по
виконанню виконавчих документів,
однак, виконавцем не вжито будь-яких
заходів щодо розшуку боржника, а судом
не встановлено жодних обставин, які б
вказували на доведеність факту
ухилення ОСОБА_3 від виконання
зобов'язання, хоча законом передбачено
юридичні санкції у вигляді тимчасового
обмеження у праві виїзду за кордон, не
за сам факт невиконання зобов'язань, а
саме - за ухилення від цього.

Виходячи із наведеного і за
відсутності доказів про свідоме
невиконання ОСОБА_3 належних до
виконання зобов'язань, суд приходить до
висновку про необхідність відмови у
задоволенні подання державного
виконавця ВДВС Арцизького РУЮ Іванової
Ю.З. про встановлення тимчасового
обмеження у праві виїзду за кордон
ОСОБА_3 так як можуть бути порушенні
конституційні права громадянина
ОСОБА_3, встановлені та закріплені ст. 33
Конституції України, а тому внесене до
суду подання державного виконавця не
доведене та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст.
313 ЦК України, ст. ст. 1, 6 Закону України
«Про порядок виїзду і в'їзду в Україну
громадян України», ст. 377-1 ЦПК України, -

ухвалив:

В задоволенні подання державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Арцизького
районного управління юстиції Одеської
області про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України
громадянина ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через Арцизький
районний суд Одеської області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали, а
особами, які не були присутні при її
оголошенні у той же строк із дня
отримання її копії.

Суддя

Арцизького районного суду
Гусєва Н.Д.