Справа № 22-ц-741/12
Головуючий у 1 інстанції: Жовнір Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/8/14
Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого -
судді Крайник Н.П.,

суддів: Курій
Н.М., Мельничук О.Я.,

за секретаря
Данилик І.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на заочне рішення Личаківського
районного суду м. Львова від 24 січня
2011 року у справі за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа сектор у
справах громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб
Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС у
Львівській області про визнання втрати
права на користування жилим
приміщенням та зобов'язання зняти з
реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Личаківського
районного суду м. Львова позов
задоволено. Визнано ОСОБА_2 такою, що
втратила право на користування жилим
приміщенням за адресою АДРЕСА_1

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що рішення суду є незаконним та
необґрунтованим, ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, суд неповно з'ясував обставини,
що мають значення для справи, висновки
суду не відповідають фактичним
обставинам справи.

Апелянт зазначає, що суд першої
інстанції неправомірно позбавив її
єдиного житла на підставі актів ЖЕК
м.Винники, оскільки зазначене у них не
відповідає дійсності.

Вважає, що акти ЖЕК підтверджують лише
факт її відсутності у спірній квартирі
в час їх складання, тому враховуючи, що
вона навчаючись у м. Львові на денній
формі навчання не могла бути вдома в
час їх складання, такі не можна
приймати до уваги.

Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК
України законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
доходить до висновку, що апеляційну
скаргу необхідно відхилити, а рішення
залишити без змін з таких підстав.

Згідно з положеннями ст. ст. 71, 72 ЖК
України, особа може бути визнана судом
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням, якщо не проживає в
ньому понад шість місяців без поважних
причин. Якщо наймач був відсутнім з
поважних причин понад шість місяців,
цей строк за заявою відсутнього може
бути продовжено наймодавцем, а в разі
спору судом.

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто
не може бути обмежений у праві
користуватися жилим приміщенням
інакше як з підстав і в порядку,
передбачених законом.

Пленум Верховного Суду України в п. 10
постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про
деякі питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України» роз'яснив судам, що у справах
цієї категорії необхідно з'ясовувати
причини відсутності відповідача понад
встановлені строки. У разі їх
поважності суд може продовжити
пропущений строк.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів в їх сукупності.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених законом.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачі у справі є співвласниками
житлового будинку АДРЕСА_1 що також
підтверджується реєстраційними
посвідченнями (а.с. 27-28).

Житловий будинок АДРЕСА_1 складається з
двох квартир НОМЕР_1 та НОМЕР_2 і саме у
квартирі НОМЕР_1, за даними ЖЕКу м.
Винники, зареєстрована відповідачка
(а.с. 3).

Позивачі є власниками квартири АДРЕСА_1
згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом, виданого шостою Львівською
державною нотаріальною конторою 27.10.1998
р. за р. № 2057 (а.с.28) після смерті ОСОБА_5
на підставі рішення комісії з питань
поновлення прав реабілітованих
Львівської обласної ради від 27.12.1995 р.
«Про повернення будинку АДРЕСА_1 який
належав ОСОБА_5, його спадкоємцям
першої черги».

Відповідно до актів від 30.04.2010р.,
21.05.2010р., 30.06.2010р., 22.07.2010р., 29.09.2010р., які
складені комісіями ЖЕКу м. Винники
відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована,
однак багато років не проживає в
квартирі НОМЕР_1 будинку АДРЕСА_1 (а.с.
4-9).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких
беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 19 вересня
2013 року (до винесення якої судом
апеляційної інстанції було зупинено
провадження у справі) відмовлено у
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_2 до Львівської обласної ради,
третіх осіб - ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6,
Комунального підприємства Львівської
обласної ради «Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки»
про визнання незаконним та скасування
рішення комісії з питань поновлення
прав реабілітованих Львівської
обласної ради № 260 від 30.11.1995 року про
повернення будинку АДРЕСА_1 який
належав ОСОБА_5, його спадкоємцям
першої черги (а.с. 128-130).

Наведене свідчить, що суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку,
що відповідачка у в квартирі АДРЕСА_1 не
проживає більше шести місяців підряд
без поважних причин, не користується
житлом та не вносить оплату за
комунальні послуги, а відтак, правильно
визнав її такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
квартири АДРЕСА_1

Відповідачкою не представлено доказів
на спростування зазначених вище
обставин ні суду першої, ні
апеляційної інстанції.

Рішення суду відповідає матеріалам
справи, доказам та вимогам
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, підстав
для задоволення апеляційної скарги
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, п.1 ч.1
ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Личаківського
районного суду Львівської області 24
січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий:
Крайник Н.П

Судді:
Курій Н.М.

Мельничук О.Я.