Апеляційний суд
Житомирської області
Справа № 296/929/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
Маслак Віта Петрівна
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області

в складі: головуючої судді
Косигіної Л.М.

суддів: Талько
О.Б., Григорусь Н.Й.

при секретарі
Трохимчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Департаменту
Житлово-комунального господарства
Житомирської обласної державної
адміністрації про визнання права
власності на нерухоме майно за
набувальною давністю

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Корольовського районного
суду м. Житомира від 24 березня 2014 року, -

в с т а н о в и л
а :

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом, в якому просила
визнати за нею право власності за
набувальною давністю на квартиру
АДРЕСА_1. Зазначила, що у 1990 році вона
оселилася у своєї тітки ОСОБА_2, яка
проживала за вищевказаною адресою і
була квартиронаймачем. У 1993 році тітка
була відселена з даної квартири у
зв'язку із аварійним станом будинку.
Проте, вона (позивачка) залишилася жити
у спірній квартирі, оскільки не була
включена до ордера, та з 1993 року
відкрито користується даним житлом,
щомісячно оплачує комунальні послуги
та інші платежі. Згідно повідомлення
БТІ право власності на спірну квартиру
ні за ким не зареєстровано. Оскільки
квартира не перебуває у комунальній
власності, вона користується жилим
приміщенням більше 20 років відкрито і
безперервно, тому вважає, що набула
право власності на нього на підставі
ст. 344 ЦК України.

Рішенням Корольовського
районного суду м. Житомира від 24
березня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
неповне дослідження обставин справи,
просить рішення скасувати, ухвалити
нове рішення про задоволення позову.
Зазначила, що суд відмовляючи у
задоволенні позову безпідставно
послався на вимоги ст. 335 ЦК України,
оскільки вона заявляла позов з підстав,
передбачених ст. 344 ЦК України. Крім
того, спірна квартира у комунальній
власності не перебуває, а знаходилася
у складі державного житлового фонду. А
відтак, Департамент
Житлово-комунального господарства
Житомирської обласної державної
адміністрації є належним відповідачем
у справі.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст. 303 ЦПК України, колегія суддів
приходить до висновку, що скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років, набуває право
власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Частиною 1 ст. 345 ЦК України передбачено,
що фізична або юридична особа

може набути право власності у разі
приватизації державного майна та
майна, що є у комунальній власності.

Судом встановлено, що до 1993 року ОСОБА_2
була квартиронаймачем квартири
АДРЕСА_1. 05.01.1993 року вона отримала
ордер на зайняття іншого жилого
приміщення - квартири АДРЕСА_2.

ОСОБА_1 з 17.12.1987 року і до даного часу
зареєстрована у АДРЕСА_3. У спірній
квартирі вона ніколи зареєстрована не
була, проживала з дозволу ОСОБА_2, яка є
її тіткою.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що квартира АДРЕСА_1
перебуває у комунальній власності та
на балансовому обліку КП "ВЖРЕП №3", що
підтверджується відповідними листами
Житомирської міської ради від 18.04.2014
року №2-433, від 08.05.2014 року №2-478. Також,
згідно листа Фонду державного майна
України від 08.04.2014 року № 11/1268
вищевказана квартира до Фонду
державного майна України не
передавалася, до Єдиного реєстру
об'єктів державної власності не
вносилася.

Отже, з врахуванням викладеного,
належним відповідачем у справі є
територіальна громада в особі
Житомирської міської ради (як власник
майна), яка до участі не притягувалася.

Слід зазначити, що у грудні 2011 року
ОСОБА_1 вже зверталася до суду з
позовом до територіальної громади в
особі Житомирської міської ради про
визнання права власності на квартиру
АДРЕСА_1 за набувальною давністю.
Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 18.10.2012 року їй
було відмовлено у задоволенні позову.
При цьому, рішенням встановлено, що
спірна квартира перебуває у
комунальній власності та на
балансовому обліку КП "ВЖРЕП №3".
Вказане рішення є чинним.

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про безпідставність
заявленого позову та правильно
відмовив у його задоволенні. Разом з
тим, суд помилково послався на
положення ст. 335 ЦК України, оскільки
спірна квартира не є безхазяйною річчю
в розумінні положень вищезгаданої
статті. За таких обставин, рішення суду
першої інстанції підлягає зміні в
частині виключення з його
мотивувальної частини посилання суду
на ст. 335 ЦК України.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 307, 309, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду
м. Житомира від 24 березня 2014 року
змінити, виключивши з його
мотивувальної частини посилання суду
на ст. 335 ЦК України.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуюча Судді