У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.2014 Справа №607/1303/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі:

- головуючого Стельмащука П.Я.

- при секретарі Гапій В.А.;

- за участю заявника - ОСОБА_1;

- представника Першого відділу
ДВС Тернопільського міського
управління юстиції - Кашицького В.М.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
скаргу ОСОБА_1 на дії державного
виконавця Першого відділу державної
виконавчої служби Тернопільського
міського управління юстиції,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд із скаргою на
дії державного виконавця першого
відділу державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції Кашицького В.М, у якій просить
суд поновити строк для подання скарги,
як такий, що пропущений з поважних
причин; визнати неправомірною
бездіяльність державного виконавця, що
полягає у недоведенні боржнику до
відома у строк та спосіб, визначені
Законом України «Про виконавче
провадження», постанови від 23.12.2013р. про
відкриття виконавчого провадження та
постанови від 31.12.2013р. про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження; визнати виконання
боржником виконавчого листа
Тернопільського міськрайонного суду
від 29.11.2013р. №607/6790/13-ц таким, що
здійснене самостійно, шляхом оплати
коштів солідарним боржником;
зобов'язати державного виконавця
усунути порушення прав ОСОБА_1 на
самостійне виконання рішення суду
шляхом скасування спрямованої на
примусове виконання постанови від
31.12.2013р. про арешт майна та оголошення
заборони на його відчуження.

Скаргу обґрунтовує тим, що як стало їй
відомо 15.01.2014р., державним виконавцем
Першого відділу ДВС Тернопільського
міського управління юстиції Кашицьким
В.М. 23.12.2013р. відкрито виконавче
провадження №41298394 з виконання
виконавчого листа Тернопільського
міськрайонного суду від 29.11.2013р.
№607/6790/13-ц про солідарне стягнення з
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПП «Східний
масив» заборгованість по утриманню
будинку та прибудинкової території в
сумі 1709,82 грн. і 229,40 грн. судового збору
та надано строк для добровільного
виконання до 30.12.2013р. Постанову про
відкриття виконавчого провадження
боржник ОСОБА_1 не отримувала. 31.12.2013р.
цим же державним виконавцем винесено
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження. 13.01.2014р. боржник (заявник)
самостійно сплатила усю
заборгованість. А відтак, вважає, що
арешт її майна, як захід примусового
виконання, вчинений неправомірно, так
як вона не знала про відкрите виконавче
провадження, заборгованість перед
стягувачем нею сплачена добровільно.

У судовому засіданні заявник
підтримала скаргу з підстав наведених
у сказі та наданих суду усних
поясненнях.

Представник Першого відділу державної
виконавчої служби Тернопільського
міського управління юстиції -
державний виконавець Кашицький
Віталій Мар'янович в судовому
засіданні скаргу визнав, пояснив, що
постанова про відкриття виконавчого
провадження надсилалась простою
кореспонденцією, у зв'язку із
відсутністю коштів в органу ДВС на
відправлення рекомендованою
кореспонденцією.

При розгляді скарги суд встановив
наступне.

18.12.2013р. до Першого відділу державної
виконавчої служби Тернопільського
міського управління юстиції надійшла
заява ПП «Східний масив» про відкриття
виконавчого провадження з виконання
виконавчого листа Тернопільського
міськрайонного суду від 29.11.2013р.
№607/6790/13-ц про солідарне стягнення з
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПП «Східний
масив» заборгованість по утриманню
будинку та прибудинкової території в
сумі 1709,82 грн. і 229,40 грн. судового збору.

Постановою державного виконавця
Кашицького В.М. від 23.12.2013р. відкрито
виконавче провадження №41298394 з
виконання вищевказаного виконавчого
документа в частині стягнення із
солідарного боржника ОСОБА_1.

Згідно супровідного листа №19/41458-07 від
23.12.2013р. копію постанови про відкриття
виконавчого провадження надіслано
ОСОБА_1 та ПП «Східний масив».

Доказів надіслання постанови про
відкриття виконавчого провадження
рекомендованою кореспонденцією в
матеріалах виконавчого провадження
немає. Також матеріали справи не
містять доказів вручення копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження боржнику іншим способом.
Зі слів державного виконавця
Кашицького В.М., постанова про
відкриття виконавчого провадження
дійсно не відправлялась боржнику
рекомендованою кореспонденцією з
повідомленням про вручення, у зв'язку
із відсутністю коштів на таке
відправлення, копію постанови про
відкриття виконавчого провадження
було вручено заявнику (боржнику)
15.01.2014р. на її усне звернення.

Постановою державного виконавця
Кашицького В.М. від 31.12.2013р. накладено
арешт на майно ОСОБА_1 та оголошено
заборону на його відчуження. При цьому,
в постанові державний виконавець
посилається лише на те, що в заяві про
відкриття виконавчого провадження
стягував просить накласти арешт на все
майно боржника.

Згідно квитанції АТ «Брокбізнесбанк»
від 13.01.2014р. ОСОБА_3 сплатила усю суму
заборгованості 1939,22 грн.

Постановою державного виконавця
Кашицького В.М. від 17.01.2014р. закінчено
виконавче провадження, у зв'язку із
повним фактичним виконанням, на
підставі п. 8 ч. 1 статті 49 Закеону
України «Про виконавче провадження».

Розглянувши скаргу, суд вважає, що
скарга підлягає частковому
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до статті 383 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Згідно із вимогами ч. 4 статті 82 Закону
України «Про виконавче провадження»,
рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судового рішення
можуть бути оскаржені сторонами до
суду, який видав виконавчий документ, а
іншими учасниками виконавчого
провадження та особами, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Згідно статті 385 ЦПК України, скаргу
може бути подано до суду: у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод; у
триденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод, у разі
оскарження постанови про відкладення
провадження виконавчих дій. Пропущений
з поважних причин строк для подання
скарги може бути поновлено судом.

Із матеріалів справи вбачається та не
заперечується представником органу
ДВС несвоєчасне вручення постанови про
відкриття виконавчого провадження та
інших процесуальних документів, які
повинні були бути вручені боржнику.
Сторони не заперечують, що постанову
про відкриття виконавчого провадження
та інформацію про вчинені виконавчі
дії боржник отримала 15.01.2014р.

А відтак, суд вважає, що строк на
подання скарги пропущений з поважних
причин і на підставі статті 385 ЦПК
України його слід поновити.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про виконавче провадження», виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч. 1 статті 6 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно ч. 1 статті 31 Закону України «Про
виконавче провадження», копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження, що державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

В порушення даної норми закону,
державним виконавцем не відправлено
боржнику постанову про відкриття
виконавчого провадження
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення, а також не вручено
особисто під розписку (ч. 4 статті 31).

Не пересвідчившись в отриманні
боржником постанови про відкриття
виконавчого провадження та здійснивши
заходи примусового виконання, зокрема,
наклавши арешт на майно боржника,
державний виконавець порушив вимоги
статей 6, 31 Закону України «Про
виконавче провадження» та перешкодив
боржнику скористатись правами
наданими йому, зокрема, статтею 12
Закону України «Про виконавче
провадження».

Нездійснення посадовою особою
(державним виконавцем) своїх
обов'язків, покладених на неї законом,
не повинно будь-яким чином призводити
до порушення чи обмеження прав
суб'єктів права на оскарження її
незаконних дій.

Згідно ч. 2 статті 387 ЦПК України, у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Таким чином, слід визнати
неправомірною бездіяльність
державного виконавця, що полягає у
недоведенні боржнику до відома у строк
та спосіб, визначені Законом України
«Про виконавче провадження», постанови
від 23.12.2013р. про відкриття виконавчого
провадження та зобов'язати орган ДВС
усунути порушення прав ОСОБА_1 на
самостійне виконання рішення суду,
шляхом скасування постанови від
31.12.2013р. про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження.

Щодо визнання неправомірною
бездіяльності державного виконавця, що
полягає у недоведенні боржнику до
відома у строк та спосіб, визначені
Законом України «Про виконавче
провадження», постанови від 31.12.2013р. про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, слід
відмовити, так як надсилання даної
постанови рекомендованою
кореспонденцією не передбачено.

Щодо визнання виконання боржником
виконавчого листа Тернопільського
міськрайонного суду від 29.11.2013р.
№607/6790/13-ц таким, що здійснене
самостійно, шляхом оплати коштів
солідарним боржником, також слід
відмовити, так як даного характеру
вимога може свідчити про цивільний
спір, інший солідарний боржник в
розгляді даної скарги не залучався.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 383-389 ЦПК України,
ст. 1, 6, 12, 31, 82 Закону України «Про
виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_1 строк для подання
скарги.

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного
виконавця Першого відділу державної
виконавчої служби Тернопільського
міського управління юстиції -
задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність
державного виконавця Першого відділу
державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції Кашицького В.М., що полягає у не
доведенні боржнику до відома у строк та
спосіб, визначені Законом України «Про
виконавче провадження», постанови від
23.12.2013р. ВП №41298394 про відкриття
виконавчого провадження щодо
солідарного стягнення з ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 на користь ПП «Східний масив»
заборгованість по утриманню будинку та
прибудинкової території в сумі 1709,82
грн. і 229,40 грн. судового збору, в частині
стягнення з ОСОБА_1.

Зобов'язати Перший відділ державної
виконавчої служби Тернопільського
міського управління юстиції усунути
порушення прав ОСОБА_1 на самостійне
виконання рішення суду (виконавчого
листа Тернопільського міськрайонного
суду від 29.11.2013р. №607/6790/13-ц), шляхом
скасування постанови від 31.12.2013р. про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження.

У задоволенні решти вимог скарги -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Тернопільської
області через Тернопільський
міськрайонний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Головуючий
П.Я.Стельмащук