РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа №
335/453/14-ц 2/335/615/2014 08 травня 2014 року

м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя у складі: головуючого судді
Рибалко Н.І., при секретарі Косатій М.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Запоріжжя цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія „АХА страхування", третя
особа - ОСОБА_2 про стягнення
страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И
В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до ПАТ „Страхова компанія
„АХА Страхування" про стягнення
страхової суми, вказавши на те, що 17.08.2013
р. приблизно о 03 год.30 хв. водій ОСОБА_2
керуючи автомобілем ВАЗ 2108, д/н НОМЕР_7,
цивільна відповідальність якого була
застрахована АТ СК „АХА Страхування"
скоїв зіткнення з автомобілем марки
MAZDA, д/н НОМЕР_6 під керуванням позивача.
Вина ОСОБА_2 у вчиненні ним ДТП 17.08.2013
року встановлена постановою
Жовтневого районного суду м.Запоріжжя
від 17.08.2013 року. Незважаючи на те, що
цивільно-правова відповідальність
водія ОСОБА_2 була застрахована
відповідачем, відповідач безпідставно
відмовив йому у виплаті страхового
відшкодування. Позивач просить суд
стягнути з відповідача суму страхового
відшкодування у розмірі 104 393,27 грн.

У судовому засіданні позивач та його
представник підтримали позов у повному
обсязі, просили суд задовольнити позов
з підстав, зазначених у ньому.

Представник відповідача позов не
визнала, пояснивши що учасники ДТП
надали страховику неправдиві
пояснення щодо обставин ДТП, що
підтверджено висновком експерта, тому
для задоволення позову немає підстав.

Третя особа - ОСОБА_2 суду пояснив, що
дійсно за його участі сталася ДТП 17.08.2013
року, вночі він рухався на автомобілі
ВАЗ 2108,д/н НОМЕР_7 по вул.К.Великого в
м.Запоріжжя, об"їжджаючи яму на дорозі
змінив напрямок руху та скоїв
зіткнення з автомобілем позивача,
внаслідок чого автомобіль позивача
відкинуло на брівку та на дерево. Проти
задоволення позову не заперечує.

Заслухавши пояснення сторін по справі,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши докази в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що позов не підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК
України кожна сторона зобов"язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст.61 цього Кодексу.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

З матеріалів справи вбачається, що
17.08.2013 року о 03-30 год. на вул.К.Великого у
м.Запоріжжя сталася ДТП за участю
автомобіля марки ВАЗ 2108, д/н НОМЕР_7,
яким керував ОСОБА_2 та автомобіля Masda,
д/н НОМЕР_6, яким керував ОСОБА_1 У даній
ДТП винним визнано третю особу - ОСОБА_2,
що підтверджується постановою
Жовтневого районного суду м.Запоріжжя
від 05.09.2013 року (а/с 10).

15.08.2013 року між ОСОБА_2 та відповідачем
був укладений договір (поліс)
обов"язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АС /6408724 (а/с28) та договір
добровільного страхування цивільної
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № 216466 Г дго/13 зп
(а/с 111), у відповідності до яких було
застраховано цивільно-правову
відповідальність ОСОБА_2 за шкоду,
заподіяну життю, здоров"ю та /або майну
третіх осіб при експлуатації
автомобіля ВАЗ 2108,д/н НОМЕР_7.

17.08.2013 р. ОСОБА_1 звернувся до ПАТ „СК
„АХА Страхування" з заявою про виплату
страхового відшкодування у розмірі 104
393,27 грн. (а/с 8). згідно звіту № 3949 від
03.09.2013 року про оцінку вартості
матеріальної шкоди (а/с14).

11.10.2013 року ПАТ „СК „АХА Страхування"
повідомило позивача про необхідність
надання ним особистих пояснень з
приводу дорожньо-транспортної пригоди
17.08.2013 року. (а/с 59).

04.11.2013 року позивач повідомив
відповідача про те, що за Законом
України „Про обов"язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" він не зобов"язаний надавати
письмові пояснення, оскільки він
неодноразово надавав усні пояснення з
приводу ДТП представнику страховика та
надавав письмові пояснення
співробітникам ДАІ після
дорожньо-транспортної пригоди (а/с 60).

У зв"язку з наявністю у страховика
(відповідача по справі) сумнівів щодо
можливості утворення пошкоджень на
автомобілях ВАЗ і MAZDA, за обставин
вказаних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 при наданні
пояснень, страховик замовив експертне
дослідження ДТП, на вирішення якого
було поставлене питання щодо
можливості утворення пошкоджень, які
зафіксовані на транспортних засобах
MAZDA СХ-7 р/н НОМЕР_6 та ВАЗ 2108 р/н НОМЕР_7,
при механізмі та обставинах
дорожньо-транспортної пригоди, які
описані в поясненнях учасників ДТП -
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а/с 64).

Відповідно з висновком комплексного
експертного
транспортно-трасологічного та авто
технічного дослідження механізму ДТП
№ 127-13 від 02.12.2013 року, „ якщо врахувати
обставини, при яких сталася пригода, та
механізм ДТП, які викладені у
поясненнях водія ОСОБА_2, то в даних
умовах не повинно було статися
контакту автомобіля ВАЗ-2108 р/н НОМЕР_7 з
автомобілем MAZDA СХ-7 р/н НОМЕР_6; При
обставинах пригоди та механізму, які
викладені у поясненнях ОСОБА_1, не
виключалась можливість контакту
транспортних засобів, але при цьому на
обох автомобілях повинні були
утворитися, крім тих пошкоджень, що
були виявлені під час огляду,
пошкодження, які за напрямком їх
утворення не співпадали би з напрямком
руху транспортних засобів на момент
контактування".

05.12.2013 р. відповідач письмово відмовив
позивачу у визнанні вказаної події
страховим випадком та про відмову у
виплаті страхового відшкодування на
підставі п.37.1.3 ст.37 Закону України „Про
обов"язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" та п.18.1.4 Договору ( а/с 68).

Ст.6 Закону України „Про обов"язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" передбачено, що
страховим випадком є подія, внаслідок
якої заподіяна шкода третім особам, під
час дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу і внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Ст.25 Закону України „Про страхування"
передбачено, що у разі необхідності
страховик може робити запити про
відомості, пов"язані із страховим
випадком, а також можуть самостійно
з"ясовувати причини та обставини
страхового випадку. Умовами договору
(п.15.3.1) передбачено право страховика
перевіряти подану страхувальником
інформацію.

Відповідно ст. 33-1 Закону України „Про
обов"язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", страхувальник, водій
транспортного засобу, причетного до
дорожньо-транспортної пригоди, особа,
яка має право на отримання
відшкодування (потерпілий), зобов"язані
сприяти страховику в розслідуванні
причин та обставин
дорожньо-транспортної пригоди: а саме:
надати для огляду належний їй
транспортний засіб, повідомити
страховика про всі відомі їй обставини
та надати для огляду та копіювання
наявні у неї документи щодо цієї
дорожньо-транспортної пригоди
протягом семи робочих днів з дня
отримання нею відповідної інформації
або документа.

Згідно ст. 37 Закону України „Про
обов"язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" підставою для відмови у
здійсненні страхового відшкодування є
невиконання потерпілим або іншою
особою, яка має право на отримання
відшкодування, своїх обов"язків,
визначених цим Законом, якщо це
призвело до неможливості страховика
встановити факт дорожньо-транспортної
пригоди, причини та обставини її
настання або розмір заподіяної шкоди.

П.18.1.4 договору передбачено, що
страховик має право відмовити у
виплаті страхового відшкодування у
випадках, якщо висновками авто
товарознавчої експертизи
підтверджено, що страхувальник та /або
потерпіла особа надали неправдиву
інформацію стосовно обставин, при яких
транспортний засіб потерпілої особи
зазнав заявлених пошкоджень.

Враховуючи вищевикладені обставини та
зазначені норми права, суд вважає, що
відмова відповідача в виплаті
страхового відшкодування позивачу є
правомірною та підтверджена належними
доказами.

Посилання позивача та його
представника про неналежність та не
допустимість такого доказу як висновку
комплексного експертного
транспортно-трасологічного та
автотехнічного дослідження механізму
ДТП № 127-13 від 02.12.2013 року є хибним,
оскільки підстав для не взяття до
розгляду судом такого письмового
доказу немає, крім того висновки
експерта позивачем ніякими доказами
не спростовані. Посилання позивача та
його представника на постанову
Жовтневого районного суду м.Запоріжжя
від 05.09.2013 року, як на доказ щодо
встановлених обставин ДТП, є
неспроможними, оскільки відповідно ч.4
ст.61 ЦПК України, постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов"язкова для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особ, стосовно якої
ухвалена постанова суду, з питань, чи
мали місце ці дії та чи вчинені вони
цією особою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про те, що законні підстави
для задоволення позовних вимог
відсутні.

Керуючись ст.ст.10,11,79,209,212,214-215 ЦПК
України, суд, -

В
И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія „АХА страхування", третя
особа - ОСОБА_2 про стягнення
страхового відшкодування, - залишити
без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Рибалко Н.І.