Головуючий суду 1 інстанції - Головіна
Доповідач - Матвєйшина О.Б.
Справа № 434/255/14-ц
Провадження № 22ц/782/1496/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року Судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області в
складі :

головуючого: Матвєйшиної О.Б..

суддів: Малієнко Н.В., Єрмакова Ю.В.,

при секретарі: Вербицькому І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луганську справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_2,
Головного управління Державної
казначейської служби України в
Луганській області, Державної
казначейської служби України,
Артемівського відділу державної
виконавчої служби Луганського
міського управління юстиції на рішення
Артемівського районного суду м.
Луганська від 17 березня 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
Артемівського відділу державної
виконавчої служби Луганського
міського управління юстиції, Головного
управління Державної казначейської
служби України в Луганській області,
Державної казначейської служби
України про стягнення моральної шкоди,
завданої бездіяльністю державної
виконавчої служби, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року позивач ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до
відповідачів Артемівського відділу
державної виконавчої служби
Луганського міського управління
юстиції, Головного управління
Державної казначейської служби
України в Луганській області та
Державної казначейської служби
України про стягнення моральної шкоди,
завданої бездіяльністю державної
виконавчої служби, в обґрунтування
якого вказала, що моральна шкода їй
завдана внаслідок тривалого
невиконання Артемівським ВДВС
Луганського МУЮ рішення Артемівського
районного суду м. Луганська від 10.05.2011
року, зміненого рішенням апеляційного
суду Луганської області від 15.09.2011 року
про усунення перешкод в користуванні
та розпорядженні ОСОБА_2 належній їй
земельній ділянці шляхом зносу
інженерно-будівельних споруд,
розташованих на самовільно зайнятій
земельній ділянці площею 0,0153га за
адреслю: АДРЕСА_1. Моральну шкоду
позивачка вбачає у пережитому
хвилюванні та напруженні, необхідності
докладання додаткових зусиль та часу
для захисту порушеного права. Просила
стягнути на її користь моральну шкоду в
розмірі 20000грн. з розрахунку 770грн. за
кожний місяць невиконання рішення суду
з Держави в особі Державної
казначейської служби Україна та
Головного управління Державної
казначейської служби України в
Луганській області шляхом безспірного
списання коштів державного бюджету.

Оскаржуваним рішенням Артемівського
районного суду м. Луганська від 17
березня 2014 року позов задоволено
частково.

Суд стягнув з Державного бюджету
України шляхом списання з відповідного
рахунку Державної казначейської
служби України на користь ОСОБА_2 на
відшкодування моральної шкоди 2000грн., у
іншій частині позову - відмовити за
необґрунтованістю.

Не погоджуючись з рішенням суду,
сторони звернулися з апеляційними
скаргами.

Відповідач Артемівський відділ
державної виконавчої служби
Луганського міського управління
юстиції вважає рішення незаконним та
необґрунтованим у зв'язку з тим, що
судом неправильно встановлено
обставини справи, які мають значення
для справи, внаслідок неправильного
дослідження та оцінки доказів. Просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Відповідачі Головне управління
Державної казначейської служби
України в Луганській області та
Державна казначейська служба України
з рішенням суду не згодні. Просять його
скасувати та ухвалити по справі нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_2 також не згодна з
рішенням суду. Вважає його незаконним.
Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, заслухавши осіб, яки
приймали участь при розгляді справи,
перевіривши матеріали справи, надавши
оцінку правильності застосування
судом норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, приходить до
наступного.

Згідно з вимогами ст.ст. 11,213 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, повинен
вирішити справу згідно із законом,
ухваливши рішення на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 303 ЦПК України,
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд виходив з того, що протиправність
дій відповідача Артемівського ВДВС
встановлена судовим рішенням - чинним
рішенням Артемівського районного суду
м. Луганська від 21.08.2012 року, від 13.07.2012
року, від 25.07.2013 року, від 11.10.2013 року, від
15.01.2014 року, якими постанови державного
виконавця були визнані неправомірними
(незаконними) та скасовані, які,
відповідно до вимог ч. 3 ст.61 ЦПК
України, мають преюдиційне значення.
Внаслідок таких неправомірних дій
відповідача, позивачу завдано
моральної шкоди, яка полягає у
моральних стражданнях через
неможливість вільного користування
належним їй майном.

Судова колегія вважає, що у даному
випадку суд першої інстанції дійшов
неправильного висновку щодо
необхідності часткового задоволення
позовних вимог з вказаними
відповідачами.

Так, відповідно до ст..55,56 Конституції
України права і свободи людини і
громадянина захищаються судом. Кожному
гарантується право на оскарження в
суді рішень, дій чи бездіяльності
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, посадових і
службових осіб; кожен має право на
відшкодування за рахунок держави чи
органів місцевого самоврядування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої незаконним рішеннями, діями
чи бездіяльністю органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових і
службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Згідно зі ст.. 30 ЦПК України сторонами у
цивільному процесі є позивач і
відповідач, якою є особа, яка на думку
позивача порушила його охоронювані
законом права чи інтереси.

Відповідно до п. 28 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 07.02.2014 року
№ 6 «Про практику розгляду судами скарг
на рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах» при
розгляді позовів фізичних чи юридичних
осіб про відшкодування завданої шкоди
рішеннями, діями чи бездіяльністю
державного виконавця під час
проведення виконавчого провадження
суди повинні виходити з положень
статті 56 Конституції України, статті 11
Закону «Про державну виконавчу
службу», частини другої статті 87 Закону
про виконавче провадження, а також з
положень статей 1173, 1174 ЦК і враховувати,
що в таких справах відповідачами є
держава в особі відповідних органів
державної виконавчої служби, що мають
статус юридичної особи, в яких працюють
державні виконавці, та відповідних
територіальних органів Державної
казначейської служби України.

Як вбачається з матеріалів справи та
тексту оскаржуваного рішення
відповідачами по справі є Артемівський
відділ державної виконавчої служби
Луганського міського управління
юстиції, Головне управління Державної
казначейської служби України в
Луганській області та Державна
казначейська служба України.

Отже, у разі виявлення завдання шкоди
рішеннями, діями чи бездіяльністю
державного виконавця під час
проведення виконавчого провадження,
відповідальність за цю шкоду має нести
держава в особі відповідних органів
державної виконавчої служби та
відповідних територіальних органів
Державної казначейської служби
України, а тому позовні вимоги мають
бути заявлені саме до держави України в
особі вказаних юридичних осіб, як
відповідача, а не безпосередньо до
вказаних юридичних осіб, що має місце
у даному випадку.

Згідно зі ст.. 33 ЦПК України залучення
судом до участі у справі
співвідповідачів інших осіб, чиїх прав
та обов'язків стосуються заявлені
вимоги, можливе тільки за наявності
клопотання про це від позивача.

Клопотання від позивача про залучення
у якості співвідповідача, або заміну
відповідачів до суду не надходило.

Вказана обставина перешкоджає суду
встановити дійсні обставини по справі
та прийняти обґрунтоване та законне
рішення.

Таким чином, розглянувши справу за
позовом зазначеного позивача до
зазначених відповідачів, суд
неправильно визначився із суб'єктним
складом сторін виниклих
правовідношень, оскільки питання
відшкодування моральної шкоди, може
бути вирішено тільки у разі, якщо позов
буде пред'явлено до належного
відповідача.

Суд на зазначене уваги не звернув та
ухвалив помилкове рішення через
неправильне застосування норм
процесуального права, що відповідно до
ст. 309 ЦПК України є підставою для його
скасування й ухвалення нового рішення
про відмову в задоволенні позову з
зазначених вище підстав.

Згідно зі ст.. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими;

3) невідповідність висновків суду
обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також розгляд і
вирішення справи неповноважним судом;
участь в ухваленні рішення судді, якому
було заявлено відвід на підставі
обставин, що викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
прийняттям нового рішення про відмову
в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303,307,309,313,314,316 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, Головного
управління Державної казначейської
служби України в Луганській області,
Державної казначейської служби
України, Артемівського відділу
державної виконавчої служби
Луганського міського управління
юстиції - задовольнити частково.

Рішення Артемівського районного суду
м. Луганська від 17 березня 2014 року -
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким в задоволені позову ОСОБА_2 до
Артемівського відділу державної
виконавчої служби Луганського
міського управління юстиції, Головного
управління Державної казначейської
служби України в Луганській області,
Державної казначейської служби
України про стягнення моральної шкоди,
завданої бездіяльністю державної
виконавчої служби - відмовити.

Це рішення апеляційного суду набирає
чинності негайно, та може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів після
його проголошення.

Головуючий :

Судді: