04.02.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
головуючої судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
У листопаді 2013 року позивач ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, посилаючись на те, що 06 серпня 2005
року Виконавчим комітетом Вишневої
міської ради Києво-Святошинського
району Київської області між ними було
зареєстровано шлюб, про що в Книзі
реєстрації шлюбів зроблено актовий
запис за № 189.
Від подружнього життя у них народився
син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Спільно з відповідачем вони проживали
до 12 серпня 2012 року.
Їхня сім'я розпалася, оскільки
відповідач ОСОБА_2 не мав постійної
роботи, вживав алкогольні напої та
наркотичні засоби, викрадав гроші та
речі для придбання наркотичних
засобів, вчиняв сварки в присутності
24 вересня 2013 року вироком
Києво-Святошинського районного суду
Київської області відповідача ОСОБА_2
було засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України
до позбавлення волі строком на 1 рік та 1
місяць, тому вони спільно не
проживають, спільного господарства не
ведуть. Майна, придбаного за період
перебування у шлюбі, вони не мають.
Позивачка вважає, що шлюб між ними
існує формально і подальше його
збереження є неможливим.
Враховуючи викладене, позивачка ОСОБА_1
просила суд розірвати шлюб між нею та
Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи
та дослідивши письмові докази, дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що з 06 серпня 2005 року
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у
зареєстрованому шлюбі, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
серія І-ОК № 005299. Від цього шлюбу
подружжя має сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
що підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1, який проживає
разом з позивачкою та знаходиться на її
Подружнє життя між ними виявилося
неможливим, оскільки між позивачем та
відповідачем часто виникали сварки та
непорозуміння. Їхня сім'я розпалася,
близько двох років вони разом не
проживають, спільного господарства не
ведуть, подальше збереження сім'ї
позивачка ОСОБА_1 вважає неможливим. У
разі розірвання шлюбу позивачка ОСОБА_1
просила залишити їй прізвище ОСОБА_1.
За таких обставин суд, з'ясувавши
дійсні обставини справи та дослідивши
письмові докази, дійшов висновку, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу є неможливим, а тому
позов підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного
кодексу України особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.
Позивачка ОСОБА_1 просила залишити їй
прізвище ОСОБА_1, а тому суд залишає
прізвище позивачці після розірвання
Керуючись ст.ст. 104, 110, 113 Сімейного
кодексу України, ст. ст. 213, 215, 218, 224, 226
ЦПК України, суд, -
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований Виконавчим комітетом
Вишневої міської ради
Києво-Святошинського району Київської
області 06 серпня 2005 року, відповідний
актовий запис № 189, розірвати.
Прізвище позивачки ОСОБА_1 після
розірвання шлюбу - ОСОБА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Києво-Святошинський районний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення суду або
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення в разі відсутності
осіб, які брали участь у справі, під час
проголошення судового рішення.

Суддя
Ковальчук Л.М.