Номер провадження 2/754/735/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого - судді - Сенюти В.О.

за участю секретаря -
Слободянюк О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, який діє в
своїх інтересах та як опікун ОСОБА_3,
треті особи: ОСОБА_4, яка діє в своїх
інтересах та інтересах
неповнолітнього ОСОБА_5, орган опіки та
піклування Деснянської районної в м.
Києві державної адміністрації про
визначення порядку користування жилим
приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Деснянського районного суду м. Києва із
позовом до відповідачів ОСОБА_2, який
діє в своїх інтересах та інтересах
ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, яка діє в
своїх інтересах та інтересах
малолітньої дитини ОСОБА_5 про
визначення порядку користування жилим
приміщенням. Позовні вимоги мотивує
тим, що позивач перебував у шлюбі із
ОСОБА_6, у період шлюбу народилося двоє
дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2. 04.04.1991 року Шевченківською
районною державною адміністрацією м.
Києва на сім'ю у складі чотирьох осіб
було видано ордер на право зайняття
квартири АДРЕСА_1. Квартира складається
з трьох окремих кімнат: перша кімната -
17,80 кв.м., друга кімната - 17,80 кв.м. і 3-тя
кімната - 10,20 кв.м. У 2001 році спірна
квартира була приватизована на
чотирьох чоловік у рівних частках.
ІНФОРМАЦІЯ_3 дружина - ОСОБА_6 померла.
На сьогоднішній день у квартирі
зареєстровані: позивач - власник
особового рахунку, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та
ОСОБА_5 фактично у квартирі проживають
позивач, ОСОБА_2 його дружина ОСОБА_4 та
їх дитина ОСОБА_5, старший син ОСОБА_3, - є
інвалідом дитинства і перебуває у
будинку інтернаті. Між позивачем та
сім'єю його меншого сина склалися
неприязні стосунки. Позивачу чиняться
перешкоди у користуванні жилим
приміщенням. У зв'язку із чим позивач
вимушений звернутися до суду із
вказаним позовом та просить визначити
наступний порядок користування жилим
приміщенням: позивачу виділити кімнату
площею 10,20 кв.м., старшому сину ОСОБА_3
кімнату площею 17,80 кв.м., молодшому сину
ОСОБА_2, - кімнату площею 12,80 кв.м.,
приміщення загального користування:
кухня - 8,1 кв.м., ванну кімнату - 2,7 кв.м.
туалет - 1,3 кв.м., коридор - 14,10 кв.м.
залишити у спільному користуванні.

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримав, просив позов
задовольнити з викладених підстав.
Вказав, що звертаючись із вказаним
позовом мав на меті розділити особові
рахунки, однак позивач наполягав на
розгляді справи саме з вказаних у
позові підстав та вимог.

Відповідач ОСОБА_2, який діє в
своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3,
а також представник ОСОБА_8 проти
задоволення позову заперечували,
просили у задоволенні позову
відмовити.

Третя особа ОСОБА_4, яка діє в
своїх інтересах та інтересах
малолітнього, також представник ОСОБА_8
також заперечували проти задоволення
позовних вимог. ОСОБА_4 в судовому
засіданні пояснила, що жодних перешкод
позивачу не чиняться, крім того позивач
проживає у кімнаті, яку просить
виділити йому у користування, на дверях
у кімнату є замок, а тому окрім позивача
у вказану кімнату ніхто не входить. У
період, коли позивач перебуває на
кухні, а ні вона, а ні її чоловік не
заходять.

Представник ОСОБА_8 проти
задоволення позову заперечувала,
вказала, що позивач посилається на
розміри квартири, які не відповідають
технічному паспорту на квартиру. Право
користування позивачем майном
сторонами не оспорюється, визнається
та не порушується. Позивач не надав
суду доказів, що позивачу чиняться
перешкоди у користуванні квартирою.

Представник третьої особи органу
опіки та піклування Деснянської
районної у м. Києві державної
адміністрації проти задоволення
позову заперечувала вказала, що
визначення судом такого порядку
користування порушить житлові права
інших осіб, які проживають у спірній
квартирі.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові матеріали справи,
суд дійшов висновку, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено,
що квартира АДРЕСА_1 належала в рівних
долях ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_2.

Після смерті ОСОБА_6 її син ОСОБА_2
успадкував ? частину квартири АДРЕСА_1
про що свідчить свідоцтво про право на
спадщину за законом.

Під час розгляду цивільної
справи, свідоцтво про право на спадщину
на спірну квартиру замінено на нові
свідоцтва про право на спадщину на
підставі ст. 1300 ЦК України та згоди
спадкоємців померлої ОСОБА_6

Таким чином, 19.03.2014 року ОСОБА_2
видано свідоцтво про право на спадщину
на 2/3 частки у спадщині, тобто на 1/6
частину квартиру (а.с. 69).

ОСОБА_3 19.03.2014 року видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом на 1/3 частку у спадщині, тобто
1/12 частину квартири (а.с. 70).

На час розгляду справи у спірній
квартирі зареєстровано 4 особи: ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5 (а.с. 63).

Спірна квартира складається з 3-х
кімнат, жилою площею 40,8 кв.м., в тому
числі 1-а кімната - 18,0 кв.м., 2-а кімната -
12,8 кв.м., 3 -тя кімната - 10,0 кв.м. (остання
кімната має вихід на балкон), та
приміщень загального користування:
кухні- 8,1 кв.м., ванна кімната - 2,6 кв.м.,
вбиральня 1,2 кв.м. та коридор- 13,2 кв.м.

Як вбачається з акту обстеження
житлово-побутових умов особи, що
перебуває під опікою від 05.03.2014 року
(а.с. 73) у кімнаті площею 18,0 кв.м.
проживає ОСОБА_2 з дружиною та сином
ОСОБА_5 У кімнаті 10,0 кв.м. із лоджією
проживає ОСОБА_1, у кімнаті 12,8 кв.м.
мешкає недієздатний ОСОБА_3 у ті дні,
коли опікун забирає його додому з
інтернату.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Згідно положення ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону. При
здійсненні своїх прав та виконанні
обов'язків власник зобов'язаний
додержуватися моральних засад
суспільства. Усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав.

У п. 1 постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав»
роз'яснено, що власник при здійснені
своїх прав та виконанні обов'язків не
може завдавати шкоди правам, свободам
іншим осіб, інтересам суспільства і
зобов'язаний додержуватись моральних
засад суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Виходячи з наведених положень, порядок
користування жилим приміщенням у
квартирі, яка належить на праві
власності кільком особам, може бути
встановлений у випадку, коли такі
приміщення відповідають за розміром
часткам цих осіб у квартирі.

Таким чином, оскільки житлова площа
спірної квартири 40,8 кв.м., на кожного
співвласників припадає по 10,2 кв.м.,
встановлений порядок користування
спірною квартирою за варіантом про
який просить позивач призведе до
порушення житлових прав сторін по
справі, оскільки зменшує частки
відповідачів у спільній частковій
власності.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 358 ЦК Україні
співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України
та ч.ч. 1,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона
повинна довесті ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
позовних вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Тобто сторони мають рівні права
щодо подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

Доказування не може грунтуватися
на припущеннях.

Доказів з приводу вчинення з боку
відповідачів перешкод у проживанні,
користуванні та володінні квартирою
позивачем не надано.

Крім того, суд звертає увагу на ту
обставину, що позивач вважаючи, що його
невістка - третя особа ОСОБА_4,
перешкоджає йому у користуванні
квартирою, не заявив вимоги до ОСОБА_4,
клопотань щодо залучення її
співвідповідачем в судовому засіданні
останній не заявляв, позовну заяву з
цього приводу не уточнював.

Вказаний у прохальній частині
позовної заяви порядок користування
фактично існує, про що свідчить акт
обстеження житлово-побутових умов,
однак вказані у позові розміри не
відповідають розмірам, що вказані у
технічному паспорті на квартиру (а.с.
49-51). Доказів того, що відповідачу
чиняться з боку відповідачів перешкоди
позивачем суду надано не було, крім
того сторонами не заперечувалась в
судовому засіданні та обставина, що
кімната, якою користується позивач
закривається на замок, який встановив
сам позивач. Таким чином, суд дійшов
висновку про те, що позов є передчасним,
а тому у задоволенні позову має бути
відмовлено.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, який діє в своїх
інтересах та як опікун ОСОБА_3, треті
особи: ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах
та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5,
орган опіки та піклування Деснянської
районної в м. Києві державної
адміністрації про визначення порядку
користування жилим приміщенням -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення, шляхом подачі апеляційної
скарги.

Головуючий: