АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/6703/2014
Головуючий у 1 - й інстанції:
Доповідач - Ратнікова В.М.
І М Е Н Е М У К
15 травня 2014 року колегія суддів Судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в
головуючого судді - Ратнікової В.М.
суддів - Борисової О.В.
при секретарі - Калініній Я.М.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4
на ухвалу Подільського районного суду
м. Києва від 01 квітня 2014 року в
цивільній справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю « ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю « ОТП Факторинг
Україна», третя особа: ОСОБА_5 про
визнання кредитного договору
в с т а н о в и л а:
В жовтні 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю « ОТП
Факторинг Україна» звернулось до
Подільського районного суду м.Києва з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою Подільського районного суду
м.Києва від 06 листопада 2013 року було
відкрито провадження у даній справі.
25 березня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з зустрічним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю « ОТП Факторинг
Україна», третя особа: ОСОБА_5 про
визнання кредитного договору
Ухвалою Подільського районного суду
м.Києва від 26 березня 2014 року зустрічну
позовну заяву ОСОБА_3 до Товариства з
обмеженою відповідальністю « ОТП
Факторинг Україна», третя особа: ОСОБА_5
про визнання кредитного договору
недійсним було залишено без руху та
надано строк для усунення недоліків
01 квітня 2014 року ухвалою Подільського
районного суду м.Києва зустрічну
позовну заяву ОСОБА_3 до Товариства з
обмеженою відповідальністю « ОТП
Факторинг Україна», третя особа: ОСОБА_5
про визнання кредитного договору
недійсним було визнано неподаною та
Не погоджуючись з такою ухвалою суду 1-ї
інстанції, представник позивача
ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просив ухвалу
Подільського районного суду м. Києва
від 01 квітня 2014 року скасувати, справу
направити до суду першої інстанції для
прийняття зустрічної позовної заяви.
Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що
ухвала суду 1-ї інстанції постановлена
з порушенням норм процесуального
права. Зазначає, що у строк
встановлений судом 1-ї інстанції
позивач усунув недоліки зустрічної
позовної заяви, проте суд безпідставно
визнав її неподаною та повернув, чим
позбавив відповідача по основному
позову права на судовий захист своїх
прав та інтересів. Висновок суду про
те, що в зустрічному позові позивач не
зазначив у зв'язку з чим та з яких
підстав він просить визнати кредитний
договір недійсним є безпідставним та
не відповідає змісту зустрічного
позову. У зв'язку з чим, вважає, що суд 1-ї
інстанції безпідставно повернув
зустрічний позов, як такий, що не
відповідає вимогам ст.119 ЦПК України.

В судовому засіданні представники
ОСОБА_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_6 повністю
підтримали доводи апеляційної скарги
та просили її задовольнити.

Представник Товариства з обмеженою
відповідальністю « ОТП Факторинг
Україна» та третя особа: ОСОБА_5 в
судове засідання не з»явились, про
день та час слухання справи судом
повідомлені в установленому законом
порядку, причину неявки суду не
повідомили, а тому, колегія суддів
вважає можливим слухати справу в їх
відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової
В.М., пояснення у часників судового
розгляду, розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги і
обґрунтованість постановленої ухвали,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з слідуючих
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування
цивільно-правових засобів з метою
забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України
(ст. 4 ЦПК України).

Стаття ст.15 ЦК України встановлює
право кожної особи назахист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання абооспорювання.

Кожна особа також маєправо назахист
свого інтересу, який не суперечить
загальним засадам цивільного
законодавства.

Відтак зазначена норма визначає
об'єктом захисту порушене, невизнане
абооспорене право чи цивільний
інтерес.

Порушення права пов'язано з
позбавленням його володільця
можливості здійснити (реалізувати)
своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права
виникає невизначеність управі,
викликане поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або
оспорення суб'єктивного права
єпідставою длязвернення особи за
захистом свого права із застосуванням
відповідного способу захисту.

Способи захисту цивільного права та
інтересів зазначені в ст.16 ЦК України.
Зі змісту ч.3 ст.16 ЦК України вбачається,
що суд може захистити цивільне право
або інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.123 ЦПК
України, відповідач має право
пред'явити зустрічний позов до початку
розгляду справи по суті.

Згідно вимог ст.124 ЦПК України,
зустрічна позовна заява, яка подається
з додержанням загальних правил
пред'явлення позову, повинна
відповідати вимогам статей 119, 120 цього
Кодексу.

До зустрічної позовної заяви, поданої
з порушенням вимог, встановлених
частиною першою цієї статті,
застосовуються положення статті 121
цього Кодексу.

Частина 1 статті 121 ЦПК України
передбачає, що суддя, встановивши, що
позовну заяву подано без додержання
вимог, викладених у статтях 119, 120 цього
Кодексу, або не сплачено судовий збір,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

З постановленої судом ухвали від 26
березня 2014 року вбачається, що
зустрічна позовна заява ОСОБА_3 була
залишена судом без руху з тих підстав,
що в порушенні вимог п.п.5,6 ч.2 ст. 119 ЦПК
України, в ній не викладені обставини
на обґрунтування позовних вимог про
визнання кредитного договору
недійсним, а саме: не зазначено
підстави позову та докази на
обґрунтування позовних вимог.

Постановляючи ухвалу від 01 квітня 2014
року , визнаючи зустрічну позовну заяву
неподаною та повертаючи її ОСОБА_3, суд
першої інстанції посилався на те, що у
встановлені в ухвалі суду строки
позивач не усунув недоліків
зустрічної позовної заяви.

Проте, такі висновки суду не
відповідають дійсним обставинам
справи та вимогам закону.

Так, з досліджених матеріалів справи
вбачається, що на виконання вимог
ухвали суду від 26 березня 2014 року
представник ОСОБА_3 31.03.2014 року подав до
суду нову редакцію зустрічної
позовної заяви в якій виклав зміст
позовних вимог, вказав підстави
визнання кредитного договору
недійсним та надав до позовної заяви
копії документів.

Висновок суду першої інстанції про те,
що позивач і в новій редакції
зустрічної позовної заяви не виклав
зміст позовних вимог та підстави
позову є помилковим та не ґрунтується
на вимогах закону з огляду на таке.

Відповідно до ст.119 ЦПК України позовна
заява повинна містити зміст позовних
вимог.

З системного аналізу вимог закону
вбачається, що зміст позовних вимог - це
певна форма захисту, яку просить
позивач від суду (наприклад,
встановлення права власності на
земельну ділянку, визнання правочину
недійсним, встановлення права
власності на нерухоме майно тощо).
Таким чином, позивач у своїй позовній
заяві має зазначити предмет позову,
тобто в чому полягає порушене право та
спосіб (шлях) захисту права, який він
просить суд застосувати до відповідача
для поновлення свого порушеного права
чи інтересу.

Звертаючись до суду з зустрічним
позовом позивач просив визнати
укладений між ним та ТОВ « ОТП
Факторинг Україна» кредитний договір
недійсним з тих підстав, що від його
імені цей кредитний договір підписаний
неповноважною особою ОСОБА_5, грошових
коштів за вказаним кредитним договором
він не отримував.

Оскільки недоліки зустрічної позовної
заяви ОСОБА_3 повністю усунув у
встановлений в ухвалі Подільського
районного суду м.Києва від 26 березня
2014 року строк, колегія суддів вважає, що
висновок суду 1-ї інстанції про
повернення зустрічної позовної заяви
ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою
відповідальністю « ОТП Факторинг
Україна», третя особа: ОСОБА_5 про
визнання кредитного договору
недійсним є помилковим, а тому ухвала
Подільського районного суду м. Києва
від 01 квітня 2014 року підлягає
скасуванню з передачею питання на
новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Ухвалу Подільського районного
суду м. Києва від 01 квітня 2014 року
скасувати, питання передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді:

: