Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/1908/14
Головуючий у 1 інстанції: Баруліна Т.Є.
Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Бондаря М.С.

Суддів: Подліянової Г.С.

Дашковської
А.В.

При секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Ленінського районного суду м
.Запоріжжя від 12 березня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
стягнення суми авансу,

ВСТАНОВИЛА :

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
суми авансу. В позові зазначив, що він
є власником 1/2 квартири АДРЕСА_1. Іншим
власником 1/2 частки цієї квартири є
його сестра ОСОБА_3. 02.03.2011 року
відповідачка звернулась до нього з
заявою про наміри щодо продажу
належної їй на праві власності 1/2 своєї
частки квартири за ціною не нижче 40 000,00
грн. Позивач дав згоду на купівлю і
надав їй в рахунок сплати цієї частки 15
000,00 грн. Факт отримання коштів було
підтверджено розпискою від 12.05.2011 року.
Згодом відповідачка стала уникати
оформлення договору купівлі-продажу
своєї частки квартири та відмовилася
повернути сплачені кошти.

Позивач просить суд стягнути з
відповідачки сплачений аванс у сумі 15
000 грн.

Рішенням Ленінського районного суду
м.Запоріжжя від 12 березня 2014 року позов
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_4,
суму авансу в розмірі 15 000 грн., а також
судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

Не погоджуючись з рішенням ОСОБА_3,
подала апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на необґрунтованість,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати, та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позову.

Скаржник, будучи своєчасно та належним
чином повідомленим про час і місце
розгляду справи до апеляційного суду
двічі ( 22.04.2014 року, 13.05.2014 року) не
з"явився. Справа знаходиться в
провадженні апеляційного суду з 27.03.2014
року. Кожного разу до апеляційного суду
надходять заяви ОСОБА_3 про
відкладення судового засідання через
поганий стан здоров"я, проте жодних
доказів, які б свідчили про зазначені
обставини остання суду не надала.
Апеляційний суд відкладаючи судові
засідання за клопотаннями, вийде за
межі встановленого ч. 1 ст. 303-1 ЦПК
України строку розгляду апеляційної
скарги. Проте останній не подав
клопотання про подовження строку
розгляду справи в порядку ч. 2 ст. 303-1 ЦПК
України.

За таких обставин судова колегія
вбачає в діях ОСОБА_3 зловживання
процесуальними правами та порушення
вимог ч. 3 ст. 27 ЦПК України, згідно якої
особи, які беруть участь у справі,
зобов"язані добросовісно здійснювати
свої процесуальні права і виконувати
процесуальні обов"язки. Крім того,
апеляційна скарга не містить доводів
щодо дослідження нових доказів у
справі. Викладені в ній доводи не
можуть бути доповнені на даний час,
оскільки це заборонено ст. 300 ЦПК
України.

Виходячи з викладеного та
відповідності до вимог ст. 305 ЦПК
України, колегія суддів не вбачає
поважності причин неявки апелянта в
судове засідання і вважає, що неявка
ОСОБА_3, належним чином повідомленої
про час і місце розгляду справи, не
перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних муркань.

Судом встановлено, що 12 травня 2011 року
ОСОБА_3 власноручно написала розписку,
зі змісту з якої вбачається, що вона з
ОСОБА_4 домовилася укласти договір
купівлі-продажу 12 частки квартири, яка
знаходиться за адресою АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_3 Позивачем передано
відповідачу 15 000 грн. Цю суму вони
визначили як завдаток ( а.с. 11).. В
подальшому договір купівлі-продажу
квартири між сторонами не укладено.

Відповідно до статті 570 ЦК України
завдатком є грошова сума або рухоме
майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за
договором платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання. Якщо не буде встановлено, що
сума, сплачена в рахунок належних з
боржника платежів, є завдатком, вона
вважається авансом.

Тобто внесення завдатку як способу
виконання зобов'язання може мати місце
лише у випадку наявності зобов'язання,
яке б мало випливати із договору,
укладеного між сторонами.

Оскільки договір купівлі - продажу
квартири в установленому законом
порядку між сторонами укладено не було,
то передані ОСОБА_4 грошові кошти у
розмірі 15 000грн. є авансом.

Суд першої інстанції врахував фактичні
обставини справи, вимоги закону, надав
оцінку доказам у справі і прийшов до
обґрунтованого висновку про
задоволення позову.

На підставі наведеного, колегія суддів
вважає, що судом повно і всебічно
з"ясовані обставини справи, висновки
відповідають цим обставинам і набутим
доказам, характер правовідносин між
сторонами визначений правильно, норми
матеріального і процесуального права
при розгляді спору не порушені,
застосовані правильно, ухвалено
законне і обгрунтоване рішення, а
доводи апеляційної скарги є
неспроможними і необґрунтованими та не
спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 12 березня 2014 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте вона
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: