Справа № 199/9446/13-ц
РІШЕННЯ

іменем України

„27" січня 2014 року

Амур-Нижньодніпровський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар - Шахназарян М.А.,

за участі представника позивача -
ОСОБА_1,

за участі представника відповідача -
Черненкової Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
територіальної громади м.
Дніпропетровська в особі
Дніпропетровської міської ради, де
третя особа четверта Дніпропетровська
державна нотаріальна контора про
визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із
даним позовом, в його обґрунтування
посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 р.
померла її матір - ОСОБА_4, після смерті
якої відкрилася спадщина, яка
складається з домоволодіння АДРЕСА_1,
що в цілому належало їй на підставі
наступних правовстановлюючих
документів:

- 1/6 частина домоволодіння належала на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 15.11.1977 року,
посвідченого четвертою
Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою за реєстровим
№2-3395, зареєстрованого 22.11.1977 року в КП
«ДМБТІ» в реєстровій книзі під № 333-9,
яке було видано на 1/2 частину
зазначеного домоволодіння, яка
належала ОСОБА_5, трьом його
спадкоємцям: ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7.
Тому кожному з них на підставі
зазначеного свідоцтва належить по 1/6
частині домоволодіння;

- 1/2 частина домоволодіння
належала на підставі свідоцтва про
право власності від 15.11.1977 року,
виданого четвертою Дніпропетровською
державною нотаріальною конторою на ?
частку в спільному майні подружжя за
реєстровим № 2-3397, зареєстрованого
22.11.1977 року в КП «ДМБТІ» в реєстровій
книзі під № 333-93;

- 1/6 частина домоволодіння
належала на підставі договору
дарування від 11.12.1986 року, посвідченого
четвертою Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою за реєстровим №
2-4771, зареєстрованого 26.01.1987 року в КП
«ДМБТІ» в реєстровій книзі під № 333-93;

- 1/6 частина домоволодіння
належала на підставі договору
дарування від 15.03.1988 року, посвідченого
четвертою Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою за реєстровим
№1-834, зареєстрованого 17.05.1988 року в КП
«ДМБТІ» в реєстровій книзі під № 333-93.

Земельну ділянку загальною
площею 1200 кв.м, на якій розташоване
вищезазначене домоволодіння, було
надано батькові позивача (чоловіку
спадкодавця), ОСОБА_5, на підставі Акту
відведення в натурі земельної ділянки
від 24.04.1956, виданого на підставі рішення
виконавчого комітету
Дніпропетровського райради депутатів
трудящихся від 23.04.1956 року за № 203. Після
уточнення розмірів площа земельної
ділянки складає 1163 кв.м.

19.07.2007 р. ОСОБА_4 було складено на
ім'я своєї доньки (позивача) заповіт,
який був посвідчений державним
нотаріусом четвертої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори Циганко О.В. та
зареєстрований в реєстрі за № 5-1123.

Позивач вважає себе єдиною
спадкоємицею як за законом так і за
заповітом, яка прийняла спадщину, через
що й звернулася до суду із даним
позовом, оскільки в позасудовому
порядку оформлення спадкових прав
унеможливлено (постанова нотаріуса
про відмову у вчиненні нотаріальної
дії від 15.11.2013 р.).

У судовому засіданні представник
позивача вимоги позову підтримав
повністю, надав пояснення, аналогічні
викладеним в позовній заяві з
урахуванням заяви про виправлення
описки, та просив суд повністю
задовольнити поданий позов.

Представник відповідача просив
суд відмовити в задоволенні позову,
посилався на відсутність порушення з
боку відповідача прав позивача.

Третя особа не скористалася
правом брати участь у судових
засіданнях, надала до суду заяву про
розгляд справи без її представника,
прохала ухвалити судом рішення
відповідно до норм чинного
законодавства.

Заслухав пояснення представників
сторін та дослідивши докази в межах
заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК
України, суд дійшов до висновку про
наявність підстав для задоволення
позову повністю, виходячи з
наступного.

За ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців); спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом, та до складу спадщини входять
усі права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
р. померла мати позивача - ОСОБА_4;
після смерті ОСОБА_4 відкрилася
спадщина, яка складається з
домоволодіння АДРЕСА_1, що в цілому
належало спадкодавцю на підставі
наступних правовстановлюючих
документів:

- 1/6 частина домоволодіння
належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва
про право на спадщину за законом від
15.11.1977 року, посвідченого четвертою
Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою за реєстровим
№2-3395, зареєстрованого 22.11.1977 року в КП
«ДМБТІ» в реєстровій книзі під № 333-9,
яке було видано на 1/2 частину
зазначеного домоволодіння, яка
належала ОСОБА_5, трьом його
спадкоємцям: ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7
(кожному з них на підставі зазначеного
свідоцтва належить по 1/6 частині
домоволодіння);

- 1/2 частина домоволодіння, як
частка в майні подружжя, належала
ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право
власності від 15.11.1977 року, виданого
четвертою Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою на ? частку в
спільному майні подружжя за реєстровим
№ 2-3397, зареєстрованого 22.11.1977 року в КП
«ДМБТІ» в реєстровій книзі під № 333-93;

- 1/6 частина домоволодіння
належала ОСОБА_4 на підставі Договору
дарування від 11.12.1986 року, посвідченого
четвертою Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою за реєстровим №
2-4771, зареєстрованого 26.01.1987 року в КП
«ДМБТІ» в реєстровій книзі під № 333-93;

- 1/6 частина домоволодіння
належала ОСОБА_4 на підставі Договору
дарування від 15.03.1988 року, посвідченого
четвертою Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою за реєстровим
№1-834, зареєстрованого 17.05.1988 року в КП
«ДМБТІ» в реєстровій книзі під № 333-93.

19.07.2007 р. ОСОБА_4 залишила на ім'я
позивача заповіт (останній був
посвідчений державним нотаріусом
четвертої Дніпропетровської державної
нотаріальної контори Циганко О.В. та
зареєстрований в реєстрі за № 5-1123); з
наданої позивачем домової книги та
копії її паспорта вбачається, що
позивач проживала разом зі
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, тому відповідно до ч.3 ст. 1268
ЦК України вона спадщину прийняла.
Інших спадкоємців, крім позивача, після
смерті ОСОБА_4 не має, що
підтверджується довідкою з четвертої
Дніпропетровської нотаріальної
контори на запит суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття, тобто з дня смерті
спадкодавця.

Крім того відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК
України відсутність свідоцтва про
право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину, адже для
спадкоємця, який прийняв спадщину,
строк для звернення за свідоцтвом про
право на спадщину чинним
законодавством не обмежений.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р.
«Про судову практику у справах про
спадкування» відсутність у спадкоємця
свідоцтва про право на спадщину не може
бути підставою для відмови у відкритті
провадження у справі.

15.11.2013 р. позивач звернулася до
четвертої Дніпропетровської
нотаріальної контори із заявою про
видачу їй свідоцтва про право на
спадщину, але отримала відмову
(постанова нотаріуса від 15.11.2013 р). у
зв'язку з тим, що не збереглися
оригінали вищезазначених
правовстановлюючих документів на
спадкове домоволодіння, а залишилися
тільки їх ксерокопії. Враховуючи, що
відповідно до ст. 25 ЦК України
правоздатність особи (здатність мати
права та обов'язки) припиняється в
момент її смерті, зареєструвати на ім'я
спадкодавця дублікат
правовстановлюючого документу є
неможливим.

Крім того, з 01.01.2013 року реєстрація
права власності проводиться
нотаріусом в Державному реєстрі
речових прав та їх обтяжень, в якому не
передбачено реєстрації право
власності на померлого громадянина. У
зв'язку з чим, отримання дублікатів
правовстановлюючих документів на ім'я
спадкодавця є неможливим.

Оцінюючи докази в їх сукупності,
суд звертає увагу на помилку (описку)
в відповіді КП «ДМБТІ» ДОР від 22.01.14
року за № 591, наданій на запит суду в
порядку забезпечення доказів. В
додатках до неї містяться належним
чином засвідчені копії всіх наданих
правовстановлюючих документів, з яких
вбачається, що спадкодавцю належить
все вищезазначене домоволодіння в
цілому. Але в зазначеній відповіді
помилково посилаються на один
правовстановлюючий документ на 2/3
частини домоволодіння (якого не існує),
замість того, щоб вірно зазначити про
два правовстановлюючі документи: на 1/2
частину домоволодіння (частка в майні
подружжя) та ще на 1/6 частину
домоволодіння (як 1/3 частку від ?
частини майна чоловіка спадкодавця),
засвідчені копії яких додаються до
відповіді.

Крім того судом враховано заяву
представника позивача про виправлення
описки, а саме, що спадкодавцю на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 15.11.1977 р.,
посвідченого четвертою
Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою за реєстровим
№2-3395, зареєстрованого 22.11.1977 р. в КП
«ДМБТІ» в реєстровій книзі під № 333-9,
належить не 1/3 частина домоволодіння, а
1/6 частина домоволодіння. Зазначене
безпосередньо вбачається з
зазначеного свідоцтва, адже відповідно
до цього свідоцтва 1/2 частина
домоволодіння перейшла в спадок до 3-х
спадкоємців, тому кожному з них
належить по 1/6 частині домоволодіння, а
не по 1/3 частині, як це в результаті
описки зазначив позивач в своїй
уточненій позовній заяві.

За наведених вище підстав позов
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 212, 214 - 215
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до територіальної
громади м. Дніпропетровська в особі
Дніпропетровської міської ради, де
третя особа четверта Дніпропетровська
державна нотаріальна контора про
визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом задовольнити
повністю.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН
НОМЕР_1, місце проживання зареєстровано
за адресою: АДРЕСА_2) право власності
на домоволодіння АДРЕСА_1, розташоване
на земельній ділянці площею 1 163 кв.м,
яке в цілому належало ОСОБА_4 на
підставі наступних
правовстановлюючих документів:

- 1/6 частина домоволодіння належала
на підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 15.11.1977 року,
посвідченого Четвертою
Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою за реєстровим
№2-3395, зареєстрованого 22.11.1977 року в КП
«ДМБТІ» в реєстровій книзі під № 333-93;

- 1/2 частина домоволодіння
належала на підставі свідоцтва про
право власності від 15.11.1977 року,
виданого четвертою Дніпропетровською
державною нотаріальною конторою за
реєстровим № 2-3397, зареєстрованого
22.11.1977 року в КП «ДМБТІ» в реєстровій
книзі під № 333-93;

- 1/6 частина домоволодіння
належала на підставі Договору
дарування від 11.12.1986 року, посвідченого
Четвертою Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою за реєстровим №
2-4771, зареєстрованого 26.01.1987 року в КП
«ДМБТІ» в реєстровій книзі під № 333-93;

- 1/6 частина домоволодіння
належала на підставі Договору
дарування від 15.03.1988 року, посвідченого
Четвертою Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою за реєстровим
№1-834, зареєстрованого 17.05.1988 року в КП
«ДМБТІ» в реєстровій книзі під № 333-93,

та яке складається з:

- літ. А-1 - житловий будинок,
загальною площею 36,3 кв.м., житловою
площею 18,2 кв.м. до складу якого входить:
поз. 1 - коридор загальною площею 3,6 кв.м,
поз. 2 - кладова загальною площею 1,8 кв.м.,
поз. 3 - кухня загальною площею 12,7 кв.м.,
поз. 4 - житлова загальною площею 18,2
кв.м.,

- літ. а - ґанок площею 4,0 кв.м,

- літ. Б - сарай площею 23,1 кв.м,

- під літ. Б - погріб площею 5,8 кв.м,

- літ. В - убиральня площею 1 кв.м.,

- споруди: № 1-4, І, а саме: огорожа,
хвіртка, колодязь, замощення,

в порядку спадкування за заповітом від
19.07.2007 року, посвідченим державним
нотаріусом Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори Циганко О.В.,
зареєстрованим в реєстрі за № 5-1123,
після смерті ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подання
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя