Справа № 436/2375/13ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року, Кам'янобрідський
районний суд м. Луганська, у складі:

головуючого -
судді Котлярової І.Ю.,

при секретарі:
Сульянові О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Луганську цивільну
справу за позовом Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхове
товариство «Домінанта» (надалі ТОВ
«Страхове товариство «Домінанта») до
ОСОБА_1 про визнання недійсним Договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, -

ВСТАНОВИВ:

До Кам'янобрідського районного суду м.
Луганська з даною позовною заявою
звернулось ТОВ «Страхове товариство
«Домінанта», в обґрунтування якої
зазначили, що 13.07.2013 року о 09.45 год. на
перехресті вул.Павловського та
Пржевальского у м.Луганську сталося
ДТП за участі транспортного засобу
«ВАЗ- 21099» д/н НОМЕР_1, під керуванням
водія ОСОБА_2 та транспортного засобу
«СПВ 17 РУТА СПГ», дн НОМЕР_4 (маршрутне
таксі 187 маршруту міського сполучення
кв.Южний - обл.лікарня), під керуванням
водія ОСОБА_3. Після настання вказаного
ДТП, на адресу позивача надійшов лист з
СВ Артемівського РВ ЛМУ ГУМВС України у
Луганській області, з проханням надати
інформацію про те, чи був дійсним на
момент настання ДТП страховий поліс
АС/4557267 на ім'я ОСОБА_1.

В ході проведення позивачем
внутрішнього службового розслідування
було встановлено, що поліс АС/4557267 від
12.07.2013 року, насправді фактично було
оформлено 13.07.2013р. о 10 годині 30 хвилин,
представником позивача ОСОБА_4, за
наступних обставин. Згідно наданих
ОСОБА_4 пояснень транспортний засіб з
державним реєстраційним номером
НОМЕР_3, на якому 13.07.2013р. приїхав ОСОБА_1
для оформлення договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, зовні виглядав як
автомобіль марки «ВАЗ 2109», тоді як у
свідоцтві про реєстрацію
транспортного засобу значився
автомобіль марки «ВАЗ 21099», і в процесі
оформлення полісу відповідач
звернувся до ОСОБА_4 з проханням надати
йому інструменти для закріплення
державного номеру на автомобілі, так як
він не був прикручений. На момент
оформлення полісу автомобіль, на якому
приїхав відповідач, не мав технічних
пошкоджень та видимих дефектів, окрім
відсутності заднього номеру. Крім того,
укладання договору попередньою датою,
а саме 12.07.2013р., ним було здійснено за
проханням ОСОБА_1, який обґрунтував
своє прохання відсутністю будь-яких
договорів обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів станом на 13.07.2013р.

Таким чином, позивачі вважають, що
13.07.2013р. о 09.45 год. автомобіль «ВАЗ 21099»,
д/н НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_2 став
учасником ДТП, і після ДТП остання
вступила в змову з відповідачем, який
пересів на схожий автомобіль з
документами та номерним знаком
автомобіля «ВАЗ 21099», д/н НОМЕР_3, та об
10.30год. того ж дня уклав договір
обов'язкового страхування цивільного
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів з
позивачем, не повідомивши представника
позивача про скоєння ДТП. У зв'язку із
чим просили визнати договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів серії АС №4557267 від 12.07.2013р., що
був укладений між ТОВ «Страхове
товариство «Домінанта» та ОСОБА_1,
недійсним з моменту його укладання, з
тих підстав, що його було укладено
після настання страхового випадку та
того, що ОСОБА_1 навмисно вів в оману
представника позивача щодо обставини,
які мають істотне значення.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи неодноразово
повідомлявся належним чином, у зв'язку
із чим на адресу суду надходили заяви
від представника позивача про розгляд
справи без його участі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи неодноразово повідомлявся
належним чином.

У судове зсідання 16.12.2013р. з'явився
ОСОБА_1, 1985 року народження, який
пояснив, що він жодних договорів з ТОВ
«Страхове товариство «Домінанта» не
укладав, крім того, із страхового
поліса, наданого до суду вбачається, що
його було видано ОСОБА_1, але 1967 року
народження, тобто іншій особі, яка за
місцем вказаним у полісі не мешкає.
Також ОСОБА_5 пояснив, що право
керування транспортним засобом ВАЗ 21099
д/н НОМЕР_3, ним було передано за
нотаріальною довіреністю 11.07.2013 року,
іншій особі.

У зв'язку із наданими письмовими
поясненнями ОСОБА_1, на адресу суду від
представника позивача надійшла
уточнена позовна заява, в якій вони
зазначили, що оскільки ОСОБА_5, 1985 року
народження, пояснив, що він не укладав
даного договору, вважають, що є усі
підстави для визнання даного договору
недійсним, просили позов задовольнити,
клопотань щодо заміни відповідача,
залучення третіх осіб до суду не
надали.

Суд, вивчивши матеріали справи та
дослідивши надані сторонами докази,
вважає, що позовні вимоги ТОВ «Страхове
товариство «Домінанта» задоволенню не
підлягають у повному обсязі за
наступних підстав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог і на підставі
наданих сторонами доказів. У ст.10 ЦПК
України, говориться, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної дії (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(Страхувальнику) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору. У статті 981 ЦК України
визначено, що договір страхування
укладається у письмовій формі. Договір
страхування може укладатися шляхом
видачі страховиком страхувальникові
страхового свідоцтва (поліса,
сертифіката). Аналогічні вимоги
містить у собі Закон України «Про
страхування» у статтях 16 та 18,
відповідно.

Так позивачем до суду було надано
виписку з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, про реєстрацію ТОВ
«Страхове товариство «Домінанта»
(а.с.15) та поліс №АС/4557267 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів (а.с.5), який
містить у собі наступні відомості:

- код страховика 156,

- строк дії з 00.00 год. 13.07.2013р. до 12.07.2014
року,

- страхувальник - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
мешкає за адресою: АДРЕСА_1, дані
відомості внесені на підставі
посвідчення водія, серії НОМЕР_6,

- забезпечений транспортний засіб: тип
В1,номерний знак НОМЕР_1, ВАЗ 21099, рік
випуску 1997, номер кузову НОМЕР_5;

- страховий платіж 268 гривень 52 копійки,
який сплачено о 19.00год. 12.07.2013р.;

- консультант по страхуванню ОСОБА_4, з
зазначенням номеру мобільного
телефону;

- підписи сторін та печатку ТОВ
«Страхове товариство «Домінанта».

У відповідності до ст.998 ЦК
України та статті 29 Закону України «Про
страхування», договір страхування є
нікчемним або визнається недійсним у
випадках, встановлених ЦК України.
Договір страхування також визнається
судом недійсним, якщо його укладено
після настання страхового випадку.

До позовної заяви було долучено
довідку надану Артемівським РВ ЛМУ
ГУМВС України в Луганській області, з
якої вбачається, що 13.07.2013р., приблизно о
09.45 годні на вул. Павловська м.Луганська
в районі перехрестя вулиць Павловської
та Пржевальського м.Луганська сталося
зіткнення автомобіля ВАЗ-21099, р/н НОМЕР_7
під керуванням водія ОСОБА_2, та
автомобіля СПВ 17 РУТА СПГ, р/н НОМЕР_4,
(маршрутне таксі №187) під керуванням
водія ОСОБА_3, у результаті ДТП чотирьом
пасажирам вказаного маршрутного таксі
були заподіяні тілесні ушкодження
(а.с.6-7).

Також позивачем до позовної заяви
були долучені ксерокопії
пояснювальних записок наданих від
імені ОСОБА_4 на ім'я директора ТОВ «СТ
«Домінанта», в яких останній зазначив,
що 13.07.2013р. о 10.00 годині він прибув до
свого робочого місця за адресою:
м.Луганськ, вул.Магістральна,1, через
деякий час, приблизно о 10.30 годині до
нього під'їхав автомобіль марки ВАЗ, з
якого вийшов чоловік та попросив
оформити страховку з проханням
оформити її за день раніше, а саме
12.07.2013р., на що він погодився. Автомобіль
будь-яких пошкоджень не мав, окрім не
закріпленого по заду реєстраційного
номеру автомобіля (а.с.10-12).

У відповідності до ст.60 ЦК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК України. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Так позивачем до суду надано страховий
поліс, які містить печатку позивача та
підпис особи, яка уповноважена
виконувати функції страховика, без
зазначені ПІБ даної особи, тому суд не
має можливості враховувати пояснення
ОСОБА_4 надані на ім'я директора ТОВ «СТ
«Домінанта», з тих підстав, що
відомості про дану особу відсутні у
страховому полісі, а також позивачем до
суду не надано жодного документу,
підтверджуючого, що дана особа є його
працівником, та здійснює свою
діяльність за вказаною у поясненнях
адресою, як того вимагають статті 14 та 15
Закону України «Про страхування».

Окрім того, у відповідності до статті 64
ЦПК України, пояснення ОСОБА_4 не можуть
враховуватися судом як письмові
докази, оскільки для цього
передбачений інший порядок
закріплений у статті 63 ЦПК України, як
показання свідка, але позивачем до суду
не було заявлено вимог щодо виклику
даної особи у якості свідка.

Посилання позивача, на ту обставину, що
договір було фактично укладено 13.07.2013р.
о 10.30 годині, а не 12.07.2013р. о 19.00 год.,
протирічить іншим відомостям
викладеним у страховому полісі, а саме
тому, що особою - страхувальником, було
внесено страховий платіж у сумі 268
гривень 52 копійки - 12.07.2013р. о 19.00год.. З
цього приводу позивачем нічого не
зазначено у позовній заяві, та не
надано суду жодного доказу, як то
квитанції, або платіжного дорученні,
про час та місце проведення даної
фінансової операції.

Доводи позивача, що ОСОБА_2, яка стала
13.07.2013р. о 09.45 год. учасником ДТП, та
після ДТП вступила в змову з
відповідачем, а саме ОСОБА_1, який
пересів на схожий автомобіль з
документами та номерними знаками
автомобіля ВАЗ -21099, та того ж дня о
10.30год. уклав спірний договір, не
підтвердженні жодним доказом,
ґрунтуються виключно на припущеннях
позивача, що є недопустимим у
відповідності до вимог ст.60 ЦПК
України. Дані обставини підлягають
встановленню, у відповідності до вимог
ч.4 ст.61 ЦПК України.

Також, після надання до суду письмових
пояснень від ОСОБА_1, 1985 року
народження, позивач не скористався
своїм правом щодо заміни відповідача,
залучення третіх осіб.

У відповідності до вимог ст.ст.33-35, 57-61
ЦПК України, суд з власної ініціативи
не має право здійснювати заміну
відповідача, залучення третьої особи,
витребування доказів, позивач у
відповідності до вимог ст.ст.133,136,137 ЦПК
України клопотань не заявив, на
неодноразові виклики до суду не
з'явився, доказів не надав.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, до
обов'язків суду належить сприяння
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи. Згідно ч.2 вказаної
норми ЦПК України, сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Згідно ч.3 та 4 ст.60
ЦПК України, доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір,
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно ст.212 ЦПК України, суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно ч.1 ст. 58 ЦПК України, належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування. Відповідно до ч.2
ст.59 ЦПК України, обставини справи, які
за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть бути підтверджені іншими
засобами доказування.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
позивачем не надано суду належних та
допустимих доказів на підтвердження
заявлених ними позовних вимог, тому у
задоволені позову ТОВ «Страхове
товариство «Домінанта» до ОСОБА_1 про
визнання недійсним Договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, необхідно відмовити за
необґрунтованістю.

Керуючись Законом України «Про
страхування», ст.ст. 979 -982, 998 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 57-64, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ТОВ
«Страхове товариство «Домінанта») до
ОСОБА_1 про визнання недійсним Договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів відмовити за
необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Луганської області
через Кам'янобрідський районній суд м.
Луганська. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя -

І.Ю.Котлярова