УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року
м.
Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Олійник А.С.,

суддів: Амеліна В.І.,
Гончара В.П.,

Дербенцевої Т.П., Карпенко
С.О.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до товариства
з обмеженою відповідальністю
«Максан-Транс», треті особи: публічне
акціонерне товариства «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто»,
ОСОБА_4, про відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, за
касаційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю
«Максан-Транс» (далі - ТОВ
«Максан-Транс») на рішення Уманського
міськрайонного суд Черкаської області
від 13 лютого 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Черкаської області
від 16 травня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вищевказаним позовом, в
обґрунтування посилаючись на те, що 23
липня 2008 року на автодорозі Київ-Одеса
сталася дорожньо-транспортна пригода
(далі - ДТП) за участю транспортних
засобів: автомобіля «КАМАЗ-5320», д.н.з.
НОМЕР_1, з причепом «ГКБ», д.н.з. НОМЕР_3,
під керуванням водія ОСОБА_3, та
автомобіля «Mercedes Bens», д.н.з. НОМЕР_2, з
напівпричепом «Fruehauf», д.н.з. НОМЕР_4, під
керуванням водія ОСОБА_4 Внаслідок
порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього
руху, автомобіль «Mercedes Bens», д.н.з.
НОМЕР_2, з напівпричепом «Fruehauf», д.н.з.
НОМЕР_4, здійснив наїзд на
автомобільний причеп «ГКБ», д.н.з.
НОМЕР_3, автомобіля «KAMA3-5320», д.н.з.
НОМЕР_1, який стояв на правому узбіччі
та частково на проїзній частині в
попутному напрямку з увімкненими
сигнальними світловими приборами та
світловими сигналами аварійної
зупинки. Транспортний засіб -
автомобіль «Mercedes Bens», д.н.з. НОМЕР_2, з
напівпричепом «Fruehauf», д.н.з. НОМЕР_4,
належить на праві власності ТОВ
«Максан-Транс».

У результаті ДТП ОСОБА_3 отримав
тілесні ушкодження у вигляді
політравми, відкритої черепно-мозкової
травми, відкритого вдавленого перелому
лобної кістки, забитої рани лобної та
тім'яної області з права, перелому
ребер та лопатки з права, обширного
садна правої половини грудної клітки,
забитої рани передньої черевної
стінки, які відносяться до тяжких
тілесних ушкоджень, небезпечних для
життя в момент заподіяння і клінічному
протіканні.

На момент скоєння ДТП ОСОБА_4 перебував
у трудових відносинах з ТОВ
«Максан-Транс» та здійснював трудові
обов'язки.

Вироком Любашівського районного суду
Одеської області від 04
листопада 2009 року ОСОБА_4 визнано
винним у вчиненні ДТП та засуджено за ч.
2 ст. 286 КК України. Цивільний позов
задоволено частково. Стягнуто на
користь ОСОБА_3 з ТОВ «Максан-Транс» 53 516
грн 85 коп. матеріальної шкоди та 35 000
грн моральної шкоди, та з ОСОБА_4 - 35 000
грн. моральної шкоди.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 02 лютого 2010 року вирок
Любашівського районного суду відносно
ОСОБА_4 скасовано в частині
відшкодування моральної шкоди та
справу в цій частині направлено до
Любашівського районного суду Одеської
області для розгляду в порядку
цивільного судочинства. В іншій
частині вирок залишено без змін.

В результаті ДТП позивачу була завдана
моральна шкода, яка полягає у моральних
стражданнях та переживаннях,
нестерпному фізичному болю. Тривалий
час позивач перебував без свідомості (48
діб) у медичному закладі іншого
регіону, продовжував стаціонарне
лікування в Уманській центральній
районній лікарні. В наслідок отриманих
ушкоджень порушився звичний спосіб
життя позивача та для його відновлення
необхідний час та додаткові зусилля.
Позивач позбавлений можливості вести
повноцінний спосіб життя, що негативно
вплинуло на його психічний стан.
Переживання і страждання посилюються і
тим, що у 22 роки позивач став інвалідом,
спочатку першої групи, потім - другої
групи, а на теперішній час - третьої
групи інвалідності. У зв'язку з
викладеним позивач просив стягнути з
відповідача моральну шкоду у розмірі 100
000 гривень.

Рішенням Уманського міськрайонного
суд Черкаської області від 13
лютого 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Черкаської
області від 16 травня 2013 року, позов
задоволено частково. Стягнуто з ТОВ
«Максан-Транс» на користь ОСОБА_3
моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

У касаційній скарзі ТОВ «Максан-Транс»
просить скасувати вказані рішення суду
першої інстанції та ухвалу
апеляційного суду і ухвалити нове
рішення про відмову в позові,
посилаючись на невідповідність
висновків судів обставинам справи,
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення про задоволення позову, з яким
погодився апеляційний суд, виходив із
того, що шкода, завдана працівником під
час виконання ним трудових обов'язків,
відшкодовується особою, з якою
працівник перебуває в трудових
відносинах, тому дійшов обґрунтованого
висновку про стягнення моральної шкоди
з ТОВ «Максан-Транс», з яким винна особа
- ОСОБА_4 перебував у трудових
відносинах під час скоєння ДТП.

Судами встановлено, що 23 липня 2008 року
на автодорозі Київ-Одеса сталася ДТП за
участю транспортних засобів:
автомобіля «КАМАЗ-5320», д.н.з. НОМЕР_1, з
причепом «ГКБ», д.н.з. НОМЕР_3, під
керуванням водія ОСОБА_3, та автомобіля
«Mercedes Bens», д.н.з. НОМЕР_2, з напівпричепом
«Fruehauf», д.н.з. НОМЕР_4, під керуванням
водія ОСОБА_4

Внаслідок порушення ОСОБА_4 Правил
дорожнього руху, автомобіль «Mercedes Bens»,
д.н.з. НОМЕР_2, з напівпричепом «Fruehauf»,
д.н.з. НОМЕР_4, здійснив наїзд на
автомобільний причеп «ГКБ», д.н.з.
НОМЕР_3, автомобіля «KAMA3-5320», д.н.з.
НОМЕР_1, який стояв на правому узбіччі
та частково на проїзній частині в
попутному напрямку з увімкненими
сигнальними світловими приборами та
світловими сигналами аварійної
зупинки.

Транспортний засіб автомобіль «Mercedes
Bens», д.н.з. НОМЕР_2, з напівпричепом
«Fruehauf», д.н.з. НОМЕР_4, належить на праві
власності ТОВ «Максан-Транс».

Під час скоєння ДТП ОСОБА_4 перебував у
трудових відносинах з ТОВ
«Максан-Транс» та здійснював трудові
обов'язки.

У результаті ДТП ОСОБА_3 отримав
тілесні ушкодження у вигляді
політравми, відкритої черепно-мозкової
травми, відкритого вдавленого перелому
лобної кістки, забитої рани лобної та
тім'яної області з права, перелому
ребер та лопатки з права, обширного
садна правої половини грудної клітки,
забитої рани передньої черевної
стінки, які відносяться до тяжких
тілесних ушкоджень, небезпечних для
життя в момент заподіяння і клінічному
протіканні.

Вироком Любашівського районного суду
Одеської області від 04
листопада 2009 року ОСОБА_4 визнано
винним у вчиненні ДТП та засуджено за ч.
2 ст. 286 КК України. Цивільний позов
задоволено частково. Стягнуто на
користь ОСОБА_3 з ТОВ «Максан-Транс» 53 516
грн 85 коп. матеріальної шкоди та 35 000
грн моральної шкоди, та з ОСОБА_4 - 35
000грн. моральної шкоди.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 02 лютого 2010 року вирок
Любашівського районного суду відносно
ОСОБА_4 скасовано в частині
відшкодування моральної шкоди та
справу в цій частині направлено до
Любашівського районного суду Одеської
області для розгляду в порядку
цивільного судочинства. В іншій
частині вирок залишено без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи (ч. 2 ст. 23 ЦК України).

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості. Моральна
шкода відшкодовується незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов'язана з
розміром цього відшкодування. (ч. ч. 3,
4ст. 23 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України
юридична або фізична особа відшкодовує
шкоду, завдану їхнім працівником під
час виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 8 постанови від 31 березня
1995 року № 4 «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди», за моральну
(немайнову) шкоду, заподіяну
працівником під час виконання трудових
обов'язків, відповідальність несе
організація з якою цей працівник
перебуває у трудових відносинах, а
останній відповідає перед нею в
порядку регресу (статті 130, 132-134 КЗпП
України), якщо спеціальною нормою
закону не встановлено іншого.

Суди, правильно визначившись із
характером спірних правовідносин,
дійшли обґрунтованого висновку про
стягнення моральної шкоди з ТОВ
«Максан-Транс» як власника джерела
підвищеної небезпеки з яким ОСОБА_4
перебував у трудових відносинах, та
завдав шкоду внаслідок ДТП під час
виконання своїх трудових обов'язків.

Доводи касаційної скарги про порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права не ґрунтуються на матеріалах
справи та є безпідставними.

Відповідно до статті 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскаржувані рішення судів першої та
апеляційної інстанції ухвалені з
додержанням норм процесуального та
матеріального права, а тому
передбачених ст. 338 ЦПК України
підстав для їх скасування не
вбачається.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Максан-Транс» відхилити.

Рішення Уманського міськрайонного суд
Черкаської області від 13 лютого
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Черкаської області від 16 травня 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.С.
Олійник

Судді:
В.І. Амелін

В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко