АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/73/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Слюсар Л.П. Доповідач - Кіктенко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

Головуючого судді: Кіктенко Л.М.

Суддів: Черненкової Л.А., Осіяна О.М.

при секретарі: Нікуліній Г.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
25 червня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного
майна подружжя, витребування майна з
чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 25 червня
2013 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про поділ спільного майна подружжя,
витребування майна з чужого
незаконного володіння задоволено
частково.

Визнано спільно нажитим майном
подружжя, що підлягає розподілу: шафу -
купе (вмонтовану) вартістю 4000,00 грн.,
виготовлену на замовлення, придбана у
квітні 2011 року; комод - вартістю 1000,00
грн., виготовлений на замовлення,
придбаний у квітні 2011 року; диван
(кутовий) - вартістю 4500,00 грн. придбаний
у січні 2011 року. Всього спільно нажите
майно складає загальну суму: 9500,00 грн.
Ремонт кімнати - на суму 1723, 00 грн.

Загальна сума складає: 9500,00 грн. + 1723,00
грн. = 11223,00 грн.

Розподілене спільно нажите майно
подружжя наступним чином:

у власність позивача ОСОБА_3 виділено:
комод - вартістю 1000,00 грн., виготовлений
на замовлення, придбаний у квітні 2011
року; диван (кутовий) - вартістю 4500,00 грн.
придбаний у січні 2011 року;

у власність відповідачки ОСОБА_2
виділено: у рахунок ремонту кімнати без
його компенсації відповідачу на суму
1723,00 грн., шафу - купе (вмонтовану)
вартістю 4000,00 грн., виготовлену на
замовлення, придбану у квітні 2011 року.

Витребувано із чужого незаконного
володіння відповідачки ОСОБА_2 майно,
яке належить на праві особистої
власності ОСОБА_3: обручку з метала
золото 1500,00 грн.; ноутбук «Асус»
вартістю 3600,00 грн., фотоапарат
«Олімпус» - вартістю 1000,00 грн.,
телевізор Samsung LE-32C450 вартістю 3449,00 грн.,
подарований батьками.

Вирішено питання стосовно судових
витрат.

З таким рішенням не погодилась ОСОБА_2,
звернулась з апеляційною скаргою, в
якій просить рішення суду скасувати та
постановити нове рішення, яким
відмовити позивачу в задоволенні його
позовних вимог, посилаючись на
необґрунтованість рішення суду, не
всебічне з*ясування судом обставин
справи.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
частковому скасуванню з ухваленням
нового рішення з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України та ч. 1 ст. 60
СК України майно, набуте подружжям за
час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної
власності.

У разі поділу майна, що є обєктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором. (ст. 70 СК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 СК
України майно, що є обєктом права
спільної сумісної власності подружжя,
ділиться між ними в натурі. Якщо
дружина та чоловік не домовилися про
порядок поділу майна, спір може бути
вирішений судом. При цьому суд бере до
уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей
та інші обставини, що мають істотне
значення.

Неподільні речі присуджуються одному з
подружжя, якщо інше не визначено
домовленістю між ними (ч. 2 ст. 71 СК
України).

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що з 25 вересня 2010
року по 18 вересня 2012 року сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі.
Від шлюбу дітей не мають.

За період шлюбу подружжям було
придбано майно, а саме шафу - купе
(вмонтована) вартістю 4000,00 грн.,
виготовлена на замовлення придбана у
квітні місяці 2011 року; комод - вартістю
1000,00 грн., виготовлений на замовлення,
придбаний у квітні місяці 2011 року;
диван (кутовий) - вартістю 4500,00 грн.
придбаний у січні 2011 року. Всього
спільно нажите майно складає загальну
суму: 9500,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги позивача,
суд першої інстанції прийшов до
висновку про те, що сторонами також
зроблено ремонт в квартирі
відповідачки на суму вартістю 1723, 00 грн.
і вказану суму суд необґрунтовано
врахував при розподілі спільного майна
подружжя, оскільки вказана квартира
належить на праві власності декільком
співвласникам, які до участі у справі
не залучені, тому суд прийшов до такого
висновку передчасно при неповному
дослідженні обставин справи.

Тому колегія суддів приходить до
висновку про те, що рішення
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 25 червня 2013 року
необхідно скасувати в частині визнання
спільно нажитим майном подружжя та
розподілу спільно нажитого майна
подружжя.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 в
частині визнання спільно нажитим
майном подружжя задовольнити частково.

Визнати спільно нажитим майном
подружжя, що підлягає розподілу: шафу -
купе (вмонтовану) вартістю 4000,00 грн.;
комод - вартістю 1000,00 грн; диван
(кутовий) - вартістю 4500,00 грн. на
загальну суму: 9500,00 грн.

У задоволенні позову в іншій частині
про визнання спільно нажитим майном
подружжя відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 в
частині розподілу спільно нажитого
майна подружжя задовольнити частково.

Визнати, що сумісно придбаним майном
сторін є саме шафа - купе (вмонтована)
вартістю 4000,00 грн., виготовлена на
замовлення, придбана у квітні 2011 року;
комод - вартістю 1000,00 грн., виготовлений
на замовлення, придбаний у квітні
місяці 2011 року; диван (кутовий) -
вартістю 4500,00 грн. придбаний у січні 2011
року. Всього спільно нажите майно
складає загальну суму: 9500,00 грн. Вказане
майно слід розподілити наступним
чином:

у власність позивача ОСОБА_3 виділити:
диван (кутовий) - вартістю 4500,00 грн.;

у власність відповідачки ОСОБА_2
виділити: шафу - купе (вмонтовану)
вартістю 4000,00 грн., комод - вартістю 1000,00
грн.,загалом на суму 5000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
грошову компенсацію за перевищення
виділеної частки спільно нажитого
майна подружжя у розмірі 250 грн.

У задоволенні позову ОСОБА_3 в іншій
частині про розподіл спільно нажитого
майна подружжя слід відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Доводи апеляційної скарги апелянта про
відсутність спірного майна,
розподіленого судом, спростовуються
належними письмовими доказами,
наявними в матеріалах справи (а.с.12-15),
поясненнями свідків в судовому
засіданні суду першої інстанції.

Інші доводи скарги зводяться до
переоцінки доказів по справі.

Відповідно до вимог ст.212 ЦПК України
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60
ЦПК України кожна сторона зобов*язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.,ст.57-59 ЦПК України
відповідач не надала суду першої та
апеляційної інстанції доказів на
підтвердження її заперечень проти
позову.

Виходячи із того, що доказів про
наявність обставин, які мають істотне
значення і спростовують правильність
висновків суду першої інстанції
апеляційному суду не надано, судом
першої інстанції у досить повному
обсязі з'ясовані права та обов'язки
сторін, обставини справи, доводи сторін
перевірені і їм дана належна оцінка,
справа розглянута у рамках позовних
вимог та на підставі доказів, наданих
сторонами, тому апеляційний суд
приходить до висновку, що рішення суду
в іншій частині слід залишити без змін.

Керуючись ст.,ст.209,303,307,309,316 ЦПК України,
колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 25 червня
2013 року скасувати в частині визнання
спільно нажитим майном подружжя та
розподілу спільно нажитого майна
подружжя.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 в
частині визнання спільно нажитим
майном подружжя задовольнити частково.

Визнати спільно нажитим майном
подружжя, що підлягає розподілу: шафу -
купе (вмонтовану) вартістю 4000,00 грн.;
комод - вартістю 1000,00 грн; диван
(кутовий) - вартістю 4500,00 грн. на
загальну суму: 9500,00 грн.

У задоволенні позову в іншій частині
про визнання спільно нажитим майном
подружжя відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 в
частині розподілу спільно нажитого
майна подружжя задовольнити частково.

Розподілити спільно нажите майно
подружжя наступним чином:

у власність позивача ОСОБА_3 виділити:
диван (кутовий) - вартістю 4500,00 грн.;

у власність відповідачки ОСОБА_2
виділити: шафу - купе (вмонтовану)
вартістю 4000,00 грн., комод - вартістю 1000,00
грн.,загалом на суму 5000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
грошову компенсацію за перевищення
виділеної частки спільно нажитого
майна подружжя у розмірі 250 грн.

У задоволенні позову ОСОБА_3 в іншій
частині про розподіл спільно нажитого
майна подружжя відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: