Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/2239/14
Головуючий у 1 інстанції: Троценко Т. А .
Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Бондаря М.С.

Суддів: Подліянової Г.С.

Дашковської
А.В.

При секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 18 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про стягнення аліментів та
додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИЛА :

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_4, про стягнення
аліментів та додаткових витрат на
дитину.

В позові зазначила що з 21. 09. 2001 року
вона перебувала у зареєстрованому
шлюбі з відповідачем ОСОБА_4, від якого
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_5

28. 01. 2010 року шлюб між нею та
відповідачем розірвано, дитина
проживає разом з нею, відповідач
ухиляється від участі у вихованні та
утриманні сина, уточнивши позовні
вимоги просить стягнути на її користь
аліменти на утримання дитини до її
повноліття у твердій грошовій сумі в
розмірі 600 грн., а також стягнути
додаткові витрати на дитину, а саме:
половину витрат на навчання сина у
школі з жовтня 2013 року по грудень 2013
року в розмірі 1056, 65 грн.; половину
витрат за харчування дитини у школі з
вересня 2013 року по грудень 2013 року - 223, 38
грн.; половину витрат до фонду школи і
класу з вересня 2013 року по грудень 2013
року - 80 грн.; половину витрат на
канцтовари - 174,50 грн.; половину вартості
витрат на одежу та взуття - 3309,50 грн.;
половину вартості витрат на лікування -
1871,86 грн.; половину вартості витрат на
лікування у стоматполіклініці - 303 грн.;
за встановлення в майбутньому
брекетів на нижню щелепу в розмірі 2952
грн.

Просить зобов'язати відповідача
нести наперед витрати на оплату послуг
навчального закладу по 50 грн. щомісячно
з січня 2014 року, кожного наступного
навчального року з вересня по травень;
по 60 грн. щомісячно витрат на
харчування з січня 2014 року, кожного
наступного навчального року з вересня
по травень; по 20 грн. що місячно на
шкільні потреби з січня 2014 року,
кожного наступного навчального року з
вересня по травень; по 70 грн. щомісячно
витрати, пов'язані з відвідуванням
лікаря ортодонта до виправлення
прикусу у дитини, починаючи з лютого 2014
року.

Рішенням Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 18
березня 2014 року позов задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3, на
утримання дитини ОСОБА_5, аліменти в
розмірі 400 грн. щомісячно, але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку до досягнення
дитиною повноліття починаючи з дня
звернення до суду - 28. 10. 2013 року, а також
додаткові витрати на лікування дитини
ОСОБА_5, в розмірі 1871 грн. 86 коп.

Відмовлено в решті позову.

Не погоджуючись з рішенням ОСОБА_3,
подала апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на необґрунтованість,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати, та ухвалити нове, яким
позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є порушення
або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Задовольняючи частково позов,
районний суд, виходив із того, що
відповідач, будучи батьком
неповнолітнього ОСОБА_5, свого
обов'язку по його утриманню в
добровільному порядку не виконує, а
тому з урахуванням стану здоров'я,
матеріального становища й потреб
дитини та того, що останній має
нерегулярний мінливий дохід, з
відповідача на користь позивачки
підлягають стягненню аліменти на
утримання неповнолітньої дитини в
розмірі 400 грн. щомісячно і продовжуючи
досягненням дитиною повноліття
починаючи з дня звернення до суду 28.10.2013
року. Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову про стягнення
додаткових витрат на дитину, суд першої
інстанції стягнув понесені позивачкою
додаткові витрати на лікування дитини
в решті позовних вимог відмовив
виходячи з того, що понесені позивачем
витрати не викликані особливими
обставинами, а є звичайними витратами
і не є додатковими відповідно до вимог
ст. 185 СК України.

Повністю з таким висновком суду
погодитися не можна.

Судом встановлено, що з 21. 09. 2001
року по 28.01.2010 рік ОСОБА_3 та ОСОБА_4
перебували у зареєстрованому шлюбі ,
від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син
ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво про
народження Серія НОМЕР_1 ( а.с. 11).

Дитина проживає разом з
позивачкою. Відповідач допомоги на
утримання сина не надає.

Відповідно до ст. 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Відповідно до ст. 182 СК України
при визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення. Мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

У силу положень ст. 184 СК України
та роз'яснень, викладених у пункті 17
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 15 травня 2006 року № 3 "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про стягнення
аліментів у твердій грошовій сумі,
оскільки відповідач має нерегулярний,
мінливий дохід, однак стягуючи їх у
розмірі 400 грн., суд не звернув уваги на
доводи позивачки ОСОБА_3 про те, що
остання не працює і до теперішнього
часу знаходиться у відпустці за
дитиною ( молодшим сином), ОСОБА_5 часто
хворіє, відповідач майже рік не надає
жодної грошової допомоги на утримання
сина, доказів, які б свідчили про те, що
відповідач має поганий стан здоров'я
інші обставини, які б унеможливлювали
його працевлаштуватися, а також те, що
на його утриманні наявні інші діти,
непрацездатні батьки чи дружина,
останній суду не надав. Суд також не
взяв до уваги ст. 7 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2013 рік", що
прожитковий мінімум для дітей віком
від 6 до 18 років становить: з 1 січня - 1 210
грн., з 1 грудня - 1 286 грн, а стягнутий
розмір аліментів є меншим половини
прожиткового мінімуму для дітей віком
від 6 до 18 років.

Отже, суд першої інстанції не
врахував зазначені обставини справи,
вимоги закону, не надав оцінку всім
доказам у справі і прийшов до
неправильного висновку про визначення
аліментів на утримання ОСОБА_5 в
розмірі 400 грн. Колегія суддів вважає за
необхідне визначити їх у розмірі
половини прожиткового мінімуму для
дитини віком 13 років, що складає 600 грн.

Згідно ч.1 ст. 185 СК України той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов'язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду про стягнення половину
вартості витрат на лікування дитини у
розмірі 1871 грн. 86 коп., пов"язаних з
вадами здоров"я з народження дитини, що
підтверджено лікарськими довідками та
чеками на придбання ліків.

Як вбачається з позову позивачка
просила також стягнути витрати,
пов"язані з навчанням у школі,
харчування та прибання одягу.

Вирішуючи спір, суд першої
інстанції дав належну оцінку
обставинам справи про те, що понесені
позивачем зазначені витрати не є
додатковими витратами, які викликані
особливими обставинами, вони витрачені
добровільно позивачем та є звичайними
витратами на дитину і відповідач не
зобов'язаний брати участь у їх сплаті,
дійшов правильного висновку про
відмову у задоволенні в цій частині
позову, ухвалив рішення з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права.

Оскільки позивачка не надала
суду висновку лікаря про захворювання
ротової порожнини ОСОБА_5 та
необхідність встановлення йому
брекетів на дві щелепи, необхідність
відвідування лікаря- ортодента,
довідку про вартість брекетів на нижню
щелепу, тому суд обґрунтовано відмовив
у задоволенню позову про стягнення 2952,
00 грн за встановлення брекетів на нижню
щелепу у майбутньому та витрат,
пов"язаних з вівідуванням лікаря
ортодента у розмірі 70,00 грн, починаючи з
лютого 2014 року до виправлення прикусу
дитини та зняття брекетів.

Виходячи з наведеного, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
потрібно задовольнити частково,
рішення суду першої інстанції
скасувати в частині визначених
аліментів, і в цій частині ухвалити
нове рішення про задоволення позову
ОСОБА_3, а в іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 18
березня 2014 року у цій справі в частині
стягнутих з ОСОБА_4 аліментів у розмірі
400 грн. скасувати. В цій частині
ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів задовольнити. Стягнути з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання
дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в
розмірі 600 грн., щомісячно, але не менше
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку до досягнення
дитиною повноліття починаючи з дня
звернення до суду - 28.10.2013 року.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін..

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте воно
може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: