Справа № 1318/3835/12
Головуючий у 1 інстанції: Пташинський
Провадження № 22-ц/783/2890/14
Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді Левика Я.А.,

суддів: Бакуса В.Я., Гірник Т.А.,

секретар Глинський О.А.,

з участю відповідача ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3, позивача ОСОБА_4, представників
позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Самбірського міськрайонного
суду Львівської області від 8 квітня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні та розпорядженні
квартирою, -

в с т а н о в и л а :

оскаржуваним рішенням позов
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
у користуванні та розпорядженні
квартирою задоволено. Зобов`язано
ОСОБА_2 за власний рахунок усунути
ОСОБА_4 перешкоди у користуванні та
розпорядженні належною йому житловою
квартирою по АДРЕСА_1 шляхом знесення
самочинного будівництва, а саме:
цегляного об'єкта зведеного на місці
демонтованого гаражу, позначеного на
плані земельної ділянки під літерою
«Г» по АДРЕСА_1 . Зобов'язано ОСОБА_2
власними засобами та за власний
рахунок привести демонтований гараж,
позначений на плані земельної ділянки
під літерою «Г» по АДРЕСА_1 в попередній
стан (відбудувати відповідно до
параметрів, вказаних в Технічному
паспорті від 26.11.2002 р. реєстраційний
номер 1287/1730, стан придатний до
експлуатації, відповідно до
встановлених державних вимог, норм та
стандартів). Стягнуто з ОСОБА_2 в
користь ОСОБА_7 судовий збір в сумі 214
(двісті чотирнадцять) грн. 60 коп.

Вказане рішення оскаржила ОСОБА_2

Рішенням Апеляційного суду Львівської
області від 22 жовтня 2013 року апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення
Самбірського міськрайонного суду
Львівської області від 08 квітня 2013 року
скасовано та ухвалено нове рішення про
відмову в задоволенні позову ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні квартирою шляхом
знесення цегляного об`єкта на місці
демонтованого гаража, позначеного на
плані земельної ділянки під літерою
«Г» по АДРЕСА_1, власними засобами та за
власний рахунок приведення
демонтованого гаражу, позначеного на
плані земельної ділянки під літерою
«Г», в попередній стан.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 12 лютого 2014 року
касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено
частково. Рішення Апеляційного суду
Львівської області від 22 жовтня 2013 року
скасовано, справу направлено на новий
розгляд до апеляційного суду.

В апеляційній скарзі просила скасувати
рішення та постановити нове, яким в
позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні та
розпорядженні квартирою відмовити.
Вважає рішення незаконним і
необґрунтованим, яке ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Зазначає, що
будинковолодіння має трьох
співвласників, однак суд не залучив
до справи як сторону одного з
співвласників - ОСОБА_8, обмеживши її
права. Крім цього, суд не врахував, що
частки будинковолодіння визначені між
співвласниками з врахуванням реальних
приміщень у будинку кожного з них та з
виділенням кожному з них конкретних
господарських споруд. Так, зокрема, їй
належав реконструйований на даний час
гараж та такий аж ніяк не перебував у
спільній власності. Крім цього,
ділянки, які перебувають у власності
співвласників будиноковолодіння
фактично розподілені та вона
реконструйовує належний їй гараж на її
частині ділянки. Крім цього, вона
жодних будівельних норм чи правил не
порушує, також не порушує і прав
позивача. Зокрема, що стосується
інсоляції, то така не порушується,
оскільки гараж не досягає другого
поверху де розміщені приміщення
позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
відповідача та її представника на
підтримання скарги, позивача в його
представників в заперечення скарги,
дослідивши матеріали справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення з
таких підстав.

Як вбачається із оскаржуваного
рішення, суд першої інстанції
задовольняючи позов виходив з того, що
відповідач є власником ідеальних 29/100
частин будинковолодіння та такої ж
частки земельної ділянки на АДРЕСА_1, а
тому проведення нею самочинної
реконструкції спірного гаражу «Г», що
належить усім трьом співвласникам в
тому числі і позивачу без права на
виконання будівельних робіт, проектної
документації, без дозволу позивача на
здійснення вказаного будівництва і без
реального розподілу земельної ділянки,
яка перебуває у спільній частковій
власності трьох співвласників на
частки порушує його права. Так
вказаними діями на думку суду
відповідач чинить позивачу перешкоди у
здійсненні ним права на користування
та розпорядження нерухомим майном -
гаражем «Г», що перебуває у спільній
частковій власності трьох
співвласників, який розміщений на
земельній ділянці, наданій для
будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
будівель, загальною площею 0,1 га, що
знову ж перебуває у спільній частковій
власності трьох співвласників, в тому
числі і позивача, і якою останній теж
позбавлений можливості користуватись
та розпоряджатись в повній мірі. Крім
цього, узагальнено, що посилання
позивача на ту обставину, що відповідач
,здійснюючи вказане самочинне
будівництво гаражу, чинить йому
перешкоди у користуванні та
розпорядженні належною йому житловою
квартирою суд вважає підставними.

Однак такі висновки суду першої
інстанції колегія суддів вважає
необґрунтованими, такими, що зроблені
без повного та всебічного з'ясування
всіх обставин справи, висновки ж суду
обставинам справи не відповідають, а
обставини які суд вважав встановленими
- недоведені. Рішення ж суду відповідно
підлягає скасуванню з ухваленням
нового.

Так, як вбачається із матеріалів
справи, зокрема і інвентаризаційної
справи №3062 Самбірського БТІ кожна із
сторін є співвласником
будинковолодіння АДРЕСА_1. Вказане
будинковолодіння належить на даний час
трьом співвласникам, а саме ОСОБА_2 29/100
частки; ОСОБА_4 32/100 частки та ОСОБА_8 39/100
частки.

Однак, крім цього, як вбачається з
довідки про перерахунок ідеальних
часток в будинковолодінні АДРЕСА_1
№01/5-13 від 1.02.2002 року Самбріського МБТІ,
рішення виконавчого комітету
Самбірської міської ради №453 від 20.09.2000
року «Про затвердження ідеальних
часток та переоформлення права
власності на житловий будинок
АДРЕСА_1», виданих на підставі
вказаного рішення свідоцтв про право
власності на частки у житловому
будинку від 7.12.2000 року, згадані
ідеальні частки співвласників були
визначені з врахуванням реальних
приміщень у будинку, господарських
будівель та дворових споруд, які
належали кожному із співвласників.
Довідкою, рішенням про її затвердження
та свідоцтвами фактично було
затверджено реальний розподіл
будинковолодіння між співвласниками,
за яким кожному з них було виділено
конкретні приміщення у будинку,
господарські будівлі та дворові
споруди, крім цього частина приміщень
були залишені у спільній власності
двох, а частина у спільній власності
всіх співвласників та зазначено їх
ідеальні пропорційні частки. Крім
цього, факт здійснення реального
розподілу між співвласниками
будинковолодіння підтверджується і
тим, що при підготовці витягу для
відчуження 32/100 часток
будинковолодіння (за договором
дарування, за яким набув свою частку у
будинковолодінні позивач) БТІ було
вказано усі приміщення, будівлі та
споруди, що собою складають відповідну
частку, що відчужується (32/100), а також
ті, які перебувають у спільній
власності.

Із наведеного, також, вбачається, що
згідно вказаного проведеного
реального розподілу гараж «Г» був
визнаний власністю відповідача та не
перебував у спільній власності.

З врахуванням вказаного доводи
відповідача про те, що гараж «Г»,
реконструкцію якого вона проводить
належав виключно їй є підставними.

Однак, крім цього як вбачається із
матеріалів справи, зокрема, і з копій
державних актів на право власності на
земельні ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель площею 0,1 га та
ведення садівництва площею 0,0108 га на
АДРЕСА_1 (ЯГ №047186 та ЯГ №042705), кожна із
ділянок належить трьом співвласникам
будинковолодіння на праві спільної
часткової власності та частки такі є
ідеальними та в натурі не виділені.
Реальний розподіл ділянок не
проведений. Певний усталений порядок
користування ділянками є лише умовним,
юридично такий не закріплений та
позивач заперечує існування порядку
користування ділянками, за яким
частина ділянки, на якій розміщений
спірний об'єкт будівництва належить
виключно відповідачу та лише нею
використовується.

Крім цього, як вбачається із матеріалів
справи, зокрема і інвентаризаційної
справи, фотознімків та сторонами не
оспорюється відповідач з 2012 року на
частинах ділянок для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель площею 0,1 га та
ведення садівництва площею 0,0108 га
здійснює реконструкцію гаражу «Г», що
їй належав та був розташований на
ділянці для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель площею 0,1 га. А
саме такий (площею 14,4 кв.м., розміром 3,94
м Х 3,65 м, висота 3,3 м) нею демонтовано та
частково на його місці, а частково із
зайняттям значно більшої частини вже
двох ділянок, які належать всім
співвласникам, нею здійснюється
спорудження іншого об'єкту. На даний
час об'єкт становить собою фундамент та
цегляні стіни розміром 9,05 м Х 6,23 м
(площею 56,4 м.кв.). Жодних необхідних для
проведення таких робіт документів у
відповідача - немає. Так у неї відсутній
проект здійснення будівництва, дозволи
на виконання будівельних робіт,
будь-які погодження необхідні для
здійснення робіт, погодження від
співвласників будинковолодіння та
ділянок, відповідне відведення для
цього частини земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
будівель, тощо. Крім цього, жодних
доказів про те, що при проведенні
такого будівництва відповідачем
дотримано будівельні норми та правила
та інші нормативи у матеріалах справи
немає.

Враховуючи вказане, а саме; те, що
будівництво проводиться на земельних
ділянках, що належать трьом особам на
праві спільної часткової власності,
частки яких в натурі не виділені, без
згоди інших співвласників, зокрема, і
позивача; таким будівництвом захоплено
значну частину ділянок без будь-якого
погодження з іншими співвласниками,
які мають рівні права на володіння,
користування та розпорядження ними; те,
що самовільно встановленим
відповідачем об'єктом захоплено і
частину ділянки, що перебуває у
спільній частковій власності, що
надана для іншого цільового
призначення, а саме ведення
садівництва та на такій встановлення
таких об'єктів є неможливим, більше
того таке будівництво на частині цієї
ділянки здійснене знову ж без
погодження з іншими співвласникам,
зокрема, і позивачем; внаслідок
здійснення такого будівництва інші
окрім відповідача співвласники,
зокрема, і позивач позбавлені
можливості повноцінно користуватись
належними і їм земельними ділянками за
їх цільовим призначенням та таким
будівництвом істотно порушені їх права
як власників, колегія суддів вважає, що
здійснення будівельних робіт
відповідачем порушує права позивача як
співвласника земельних ділянок на
вільне користування, володіння та
розпорядження ними та такі порушення
повинні бути усунуті.

Однак при виборі способу захисту
порушеного права позивача колегія
суддів зважає і на ту обставину, що
відповідач все таки була законним
власником демонтованого гаражу, а тому
вважає, що вимоги заявлені у позовній
заяві у повному обсязі не можна вважати
обґрунтованими, як і підстави позову.
Відтак колегія суддів вважає за
необхідне позов задовольнити частково,
відновивши саме порушені права
позивача. Таким необхідним способом
захисту прав позивача колегія вважає
зобов'язання відповідача у
відповідності до вимог ст.ст. 375, 376 ЦК
України, перебудувати об'єкт
самочинного будівництва розташований
на земельних ділянках для будівництва
та обслуговування житлового будинку і
господарських будівель та ведення
садівництва до попереднього стану
гаражу «Г», що належав відповідачу,
згідно його технічних даних. Вказаним
колегія вважає частково
необґрунтованою першу із позовних
вимог про знесення у повному обсязі
об'єкту будівництва та повністю
необґрунтованою другу із вимог, про
необхідність відбудови попереднього
гаражу.

Вказаним колегія суддів вважає
обґрунтованими підстави позову про те,
що самочинним будівництвом, яке
здійснюється позивачем порушуються
права позивача, як співвласника
ділянок, однак не порушуються інші
права. Так, права позивача як власника
квартир не порушуються, оскільки
власником такої він не є, а квартир
взагалі у будинку АДРЕСА_1 немає. Права
позивача як власника гаража «Г» не
порушені, оскільки власником
(співвласником) такого він не був, а
такою була лише відповідач. Доводи про
необхідність демонтажу спірного
об'єкту через його розміщення частково
на ділянці залізниці теж є
необґрунтованими, оскільки таке
розміщення може стосуватись лише
інтересів залізниці, а не позивача.
Доводи про відсутність дозвільних
документів у відповідача теж прав
позивача не порушують, оскільки
перевірка наявності таких документів
покладена на відповідні органи та
наявністю чи відсутністю таких прав
позивача порушено бути не може та з
підстав відсутності таких лише
відповідні органи вправі звертатись до
суду про демонтаж відповідного
будівництва. Щодо доводів про те, що
таким будівництвом у майбутньому може
бути погіршено освітлення у його
приміщеннях будинку, що розміщені на
другому поверсі, то такі теж є
необґрунтованими, оскільки стосуються
майбутніх можливих порушень прав
позивача. Аналогічно колегія суддів
вважає необґрунтованими доводи позову
про загрозу обвалу будинку через
здійснення будівництва, оскільки такі
жодними доказами не підтверджені.

Вказаним слід визнати обґрунтованими
доводи скарги у згаданій частині та
таку відповідно задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п. 1-4,
313, 314 ч.2, 315, 317, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Самбірського міськрайонного
суду Львівської області від 8 квітня 2013
року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про знесення
самочинного будівництва - задовольнити
частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 перебудувати об'єкт
самочинного будівництва розміром 9,05 м
Х 6,23 м (площею 56,4 м.кв.), розташований на
земельних ділянках для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель площею 0,1 га та
ведення садівництва площею 0,0108 га на
АДРЕСА_1 до попереднього стану гаражу
«Г», згідно даних інвентаризаційної
справи №3062 Самбірського БТІ, площею 14,4
кв.м., розміром 3,94 м Х 3,65 м, висота 3,3 м.

В задоволенні решти позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 107,3
грн. сплаченого ним судового збору при
поданні позову.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 57,35
грн. сплаченого нею судового збору за
подання апеляційної скарги

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржено
протягом двадцяти днів з дня набрання
цим рішенням законної сили шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий :
Я.А. Левик

Судді:
В.Я.
Бакус

Т.А. Гірник