Справа № 536/306/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року

Кременчуцький районний суд
Полтавської області в складі:

головуючого судді Степаненка Ю.І.,

за участю секретаря Левицької І.П.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи Мулиндіної
Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кременчуці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа Орган опіки і піклування
Кременчуцької районної державної
адміністрації Полтавської області про
усунення перешкод у спілкуванні з
малолітньою дочкою та визначення
участі у її вихованні,

В
С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 14 лютого 2014 року,
після чого 26 березня 2014 року з
уточненим позовом звернувся в суд до
відповідача ОСОБА_2 про покладення на
неї обов'язку не чинити йому перешкод у
вихованні та спілкуванні з дочкою
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити
порядок спілкування з дочкою.

Обґрунтовував позов тим, що 09
листопада 2012 року рішенням
Крюківського районного суду м.
Кременчука Полтавської області шлюб
між ним та ОСОБА_2 було розірвано та
визначено місце проживання
малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
з матір'ю.

Спочатку його колишня дружина
дозволяла зустрічатися з дочкою, але з
травня 2013 року усілякими способами
перешкоджає його спілкуванню з
дитиною. Останні шість місяців він
майже кожного дня телефонує
відповідачці з метою домовитись про
час та день коли він зможе
поспілкуватися з дитиною, але у
відповідь відповідачка говорить, що
він більше з дочкою не буде
спілкуватися і що йому не має місця в
їхньому житті. Дочка телефонує йому та
бабусі з дідусем лише тоді, коли матері
не має вдома, щоб та не дізналася. Він
декілька разів приходив за адресою
проживання відповідачки з метою
побачитись та поспілкуватись з дочкою,
але двері ніхто не відчиняв, будучи при
цьому вдома.

12 грудня 2013 року Орган опіки та
піклування Кременчуцької районної
державної адміністрації розглянув
питання щодо розв'язання спору між ним
та ОСОБА_2 щодо визначення часу, днів та
місця спілкування з дочкою ОСОБА_4 та
надав висновок про визначення
спілкування батька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2
з малолітньою дочкою ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у конкретні дні та час.

Після винесеного рішення органом
опіки та піклування він тричі (31.12.2013
року, 03 та 18 січня 2014 року) намагався
побачитись з дочкою, але відповідачка
як не давала, так і не дає можливості
бачитись з дочкою та приймати участь у
її вихованні.

Тому він вимушений звернутися з
цим позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
уточнені позовні вимоги підтримав, в їх
обґрунтування пояснив так, як
викладено в описовій частині рішення.

Представник третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - органу опіки і
піклування Кременчуцької районної
державної адміністрації Мулиндіна Л.М.
в судовому засіданні погодилася з
позовними вимогами ОСОБА_1, підтримала
висновок органу опіки та піклування.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позовні вимоги визнала
повністю, погоджується надавати
можливість відповідачу брати участь у
вихованні та особистому спілкуванні з
дочкою у час та дні, що вказані в
уточненій позовній заяві.

Вислухавши пояснення сторін,
представника третьої особи, дослідивши
письмові докази, суд прийшов до
наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, підтверджується
наявними у справі доказами і не
заперечується сторонами, що рішенням
Крюківського районного суду міста
Кременчука Полтавської області від 09
листопада 2012 року шлюб між сторонами
був розірваний, місце проживання
малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
визначено з матір'ю (а.с.9-10).

Згідно висновку органу опіки та
піклування Кременчуцької районної
державної адміністрації Полтавської
області від 12 грудня 2013 року визначено
конкретні дні і години для спілкування
та спільного відпочинку батька ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 з малолітньою дочкою
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14).

Проте відповідачка ОСОБА_2
добровільно відмовлялася виконувати
рішення органу опіки та піклування.

Згідно частин 6-10 статті 7
Сімейного кодексу України жінка та
чоловік мають рівні права і обов'язки у
сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї.

Дитина має бути забезпечена
можливістю здійснення її прав,
установлених Конституцією України,
Конвенцією про права дитини, іншими
міжнародними договорами України, згода
на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Регулювання сімейних відносин має
здійснюватися з максимально можливим
урахуванням інтересів дитини,
непрацездатних членів сім'ї.

Сімейні відносини регулюються на
засадах справедливості,
добросовісності та розумності,
відповідно до моральних засад
суспільства.

Кожен учасник сімейних відносин
має право на судовий захист.

Відповідно до статті 141 Сімейного
кодексу України мати, батько мають
рівні права та обов'язки щодо дитини,
незалежно від того, чи перебували вони
у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно частин 2,3,4 статті 150
Сімейного кодексу України батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток.

Батьки зобов'язані забезпечити
здобуття дитиною повної загальної
середньої освіти, готувати її до
самостійного життя.

Батьки зобов'язані поважати
дитину.

Відповідно до статті 153 Сімейного
кодексу України мати, батько та дитина
мають право на безперешкодне
спілкування між собою, крім випадків,
коли таке право обмежене законом.

Частиною 5 статті 155 Сімейного
кодексу України визначено, що передача
дитини на виховання іншим особам не
звільняє батьків від обов'язку
батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до частин 1-3 статті 157
Сімейного кодексу України питання
виховання дитини вирішується батьками
спільно.

Той із батьків, хто проживає
окремо від дитини, зобов'язаний брати
участь у її вихованні і має право на
особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає
дитина, не має права перешкоджати тому
з батьків, хто проживає окремо,
спілкуватися з дитиною та брати участь
у її вихованні, якщо таке спілкування
не перешкоджає нормальному розвиткові
дитини.

Відповідно до частини 1, абзацу 1
частини 2 статті 159 Сімейного кодексу
України, якщо той із батьків, з ким
проживає дитина, чинить перешкоди тому
з батьків, хто проживає окремо, у
спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий із батьків має право
звернутися до суду з позовом про
усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного
з батьків у вихованні дитини
(періодичні чи систематичні побачення,
можливість спільного відпочинку,
відвідування дитиною місця його
проживання тощо), місце та час їхнього
спілкування.

Згідно ч.3 статті 11 Закону України
«Про охорону дитинства» батько і мати
мають рівні права та обов'язки щодо
своїх дітей. Предметом основної
турботи та основним обов'язком батьків
є забезпечення інтересів своєї дитини.

У відповідності до ч.1 статті 12
цього Закону виховання в сім'ї є
першоосновою розвитку особистості
дитини.

На кожного з батьків
покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають право
і зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я,
фізичний, духовний і моральний
розвиток, навчання, створювати
належні умови для розвитку її
природних здібностей, поважати
гідність дитини, готувати її до
самостійного життя та праці.

Також статтею 15 цього Закону
визначено, що дитина, яка проживає
окремо від батьків або одного з них, має
право на підтримання з ними
регулярних особистих стосунків і
прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від
дитини, зобов'язані брати участь у її
вихованні і мають право спілкуватися з
нею, якщо судом визнано, що таке
спілкування не перешкоджатиме
нормальному вихованню дитини.

У разі коли батьки не можуть дійти
згоди щодо участі одного з батьків,
який проживає окремо, у вихованні
дитини, порядок такої участі
визначається органами опіки та
піклування за участю батьків виходячи
з інтересів дитини.

За таких обставин суд повністю
задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1,
надає йому час для спілкування з дочкою
у періоди, дні та години погоджені
сторонами та відповідно до висновку
органу опіки і піклування
Кременчуцької районної державної
адміністрації Полтавської області.

На підставі викладеного та
керуючись статтями 7,18,19,141,150,153, 155,157,158,159
Сімейного кодексу України, статтями 11,
12,15 Закону України «Про охорону
дитинства», статтями 10, 11, 57-60,208, 209, 212,
214, 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1
задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 не
чинити перешкод ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у
вихованні та спілкуванні з дочкою
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити порядок спілкування
батька ОСОБА_1 з малолітньою дочкою
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, кожного місяця за
наступним графіком: І тиждень - з 14-00
години п'ятниці до 15-00 години неділі;
ІІІ тиждень - з 14-00 години п'ятниці до
15-00 години неділі та надати їм
можливість проводити спільний
відпочинок: у літній період строком 30
діб у термін з 15 липня по 15 серпня; під
час осінніх канікул протягом 3 діб,
починаючи з першого дня канікул; під
час зимових канікул протягом 6 діб,
починаючи з першого дня канікул; під
час весняних канікул 3 діб, починаючи з
першого дня канікул; необмежене
спілкування батька з дочкою засобами
телефонного, поштового та електронного
зв'язку; у визначений день спілкування
з дитиною батько має право забирати
дочку зі школи особисто.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня його проголошення до
Апеляційного суду Полтавської області
через Кременчуцький районний суд.

Суддя
Ю. І. Степаненко