Справа № 452/530/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"13" березня 2014 р.
м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд
Львівської області

у складі головуючого - судді Кравціва
В.І.,

з участю секретаря
Добрянського І.І.,

позивачів ОСОБА_1 та
ОСОБА_2,

їх представника ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до
Кульчицької сільської ради
Самбірського району Львівської
області про встановлення факту
прийняття спадщини, визнання права
власності на спадкове майно та
визнання права власності,

встановив:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 17.02.2014
року пред'явили позов до Кульчицької
сільської ради Самбірського району
Львівської області про встановлення
факту прийняття ними, позивачами,
спадщини шляхом вступу в управління
спадковим майном, а саме
будинковолодінням по АДРЕСА_1 у порядку
спадкування після смерті ОСОБА_7,
котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнання
за ними, позивачами, права власності на
вказане будинковолодіння, а саме по 1/5
його частини як частку в майні
колишнього селянського двору.

У обґрунтування своїх позовних вимог
позивачі посилалися на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_1
ОСОБА_7, після смерті котрого на майно,
яке належало йому на праві приватної
власності, відкрилася спадщина, а саме,
на 1/5 частину будинковолодінням по
АДРЕСА_1.

Батько при житті не склав заповіту і
тому спадкоємцем за законом є позивач
ОСОБА_1

10 жовтня 2013 року позивачеві ОСОБА_1 було
видано дублікат свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, виданого 5
травня 1990 року на підставі рішення
виконавчого комітету Кульчицької
сільської ради від 27.09.2013 року № 122,
проте відділом Державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Самбірського
міськрайонного управління юстиції
Львівської області було відмовлено у
його реєстрації.

На підставі ухвали суду від 13.03.2014 року
позовну заяву ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до
Кульчицької сільської ради
Самбірського району Львівської
області про визнання права власності
залишено без розгляду.

Під час судового розгляду позивачі та
їх представник у підтримання позовних
вимог посилалися на обставини,
викладені у позовній заяві.

Представник відповідача - Кульчицької
сільської ради Самбірського району
позов визнав з підстав наведених
позивачами.

Вислухавши пояснення позивачів, їх
представника та представника
відповідача, з'ясувавши всі обставини
справи та перевіривши їх доказами, суд
дійшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Із свідоцтва на право особистої
власності на жилий будинок від
05.05.1990 року, витягів з
погосподарських книг та довідки
вбачається, що колгоспному двору,
головою якого був ОСОБА_1, належав жилий
будинок з приналежними до нього
будівлями та спорудами, який
розташований по АДРЕСА_1 і членами
цього двору станом на 01.07.1990 року були
ОСОБА_1, його батько ОСОБА_7, його
дружина ОСОБА_2, дочки ОСОБА_6 та ОСОБА_5
(а.с. 15, 36, 37, 38).

Із свідоцтва про смерть відомо, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 (а.с. 6).

Згідно ст. 120 ЦК Української РСР (в
редакції 1963 року) майно колгоспного
двору належить його членам на праві
сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 цього Кодексу
розмір частки члена двору
встановлюється виходячи з рівності
часток усіх членів двору, включаючи
неповнолітніх і непрацездатних.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності»
роз'яснено, що право власності на
майно, яке належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, котрі
до 15 квітня 1991 року не втратили права на
частку в його майні. Загальні правила
спадкування щодо частки члена
колгоспного двору в майні двору
застосовуються з 1 липня 1990 року.

Отже, на момент припинення колгоспного
двору його членам ОСОБА_1, ОСОБА_7,
ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 котрі не
втратили право на частку у його майні,
вказане майно належало на праві
спільної власності у рівних частках, а
саме, по 1/5 частині і після смерті
ОСОБА_7, котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
відкрилася спадщина на 1/5 частину
майна.

ОСОБА_6 та ОСОБА_5, позовну заяву яких
залишено без розгляду, після усунення
умов, що були підставою для залишення
їх позову без розгляду, мають право
звернутися до суду повторно.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України у разі
відсутності заповіту право на
спадкування за законом одержують
особи, визначені у статтях 1261-1265 цього
Кодексу і у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця та той з подружжя, який
його пережив.

Із копії свідоцтва про народження
ОСОБА_1 відомо, що ОСОБА_7 був його
батьком (а.с. 7).

Із довідок, виданих виконавчим
комітетом Кульчицької сільської ради,
вбачається, що на час смерті ОСОБА_7 та
після його смерті ОСОБА_1 проживав у
вказаному будинку і відповідно до п. 1)
ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР, що був
чинним на час відкриття спадщини,
визнається таким, що прийняв спадщину
(а.с. 15, 16, 17).

Отже, за ОСОБА_1 слід визнати у порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_7 право власності на 1/5 частину
житлового будинку з приналежними до
нього будівлями та спорудами, який
розташований по АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 209, 212, 213, 215 ЦПК України,
суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити
повністю.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_7, котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на 1/5 частину жилого будинку
з приналежними до нього будівлями та
спорудами, який розташований по
АДРЕСА_1 та на 1/5 частину цього будинку
як частку в майні колишнього
колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/5
частину житлового будинку з
приналежними до нього будівлями та
спорудами, який розташований по
АДРЕСА_1 як частку в майні колишнього
колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не буде подано, та може бути
оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду Львівської
області шляхом подання апеляційної
скарги через місцевий суд протягом
десяти днів з дня його
проголошення.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя