Справа №2-611/270/14-ц
Провадження №2/611/75/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року Барвінківський
районний суд Харківської області в
складі:

головуючого - судді Коптєва Ю.А.,

за участю секретаря - Ведмідь І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Барвінкове цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу та поділ
спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

19 березня 2014 року позивачка звернулась
до суду з позовом до відповідача про
розірвання шлюбу та поділ спільного
майна подружжя.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим,
що 20 лютого 1988 р. між нею та ОСОБА_2 було
укладено шлюб. Від шлюбу мають 3-х
дітей, спільного господарства не
ведуть, шлюбні відносини припинені з
березня 2012 року, шлюб носить лише
формальний характер. Вважає, що
подальше спільне проживання з
відповідачем та збереження шлюбу є
неможливим, так як на даний час
відповідач проживає з другою жінкою. У
зв'язку із вказаними вище підставами
просила розірвати шлюб між нею та
відповідачем.

Також позивачка зазначила, що в період
шлюбу з відповідачем ними придбано
квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 93,3
кв.м. , та житловий будинок АДРЕСА_2
загальною площею 67,0 кв.м.

Посилаючись на вищевикладене,
керуючись засадами рівності часток
подружжя у спільному майні, просила
визнати за нею право власності на
житловий будинок АДРЕСА_2 67,0 кв.м.,
квартиру квартиру АДРЕСА_1 просила
залишити у власності відповідача.

Позивачка та її представник у судовому
засіданні позов підтримали та просила
його задовольнити з підстав,
викладених у позовній заяві.

Відповідач позовні вимоги визнав у
повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення позивачки,
представника останньої, відповідача,
повно та всебічно дослідивши докази у
їх сукупності, вважає встановленими
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи,
Барвінківським районним відділом
реєстрації актів цивільного стану
Харківської області 20 лютого 1988 р. був
зареєстрований шлюб між сторонами,
про що було внесено відповідний
актовий запис №15(а.с.6).

В судовому засіданні встановлено, що з
березня 2012 року позивачка з
відповідачем жодних сімейних
стосунків не підтримують, не ведедуть
спільного господарства, шлюб між ними
існує лише формально.

Відповідач не заперечував проти
задоволення позовних вимог в частині
розірвання шлюбу.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Як вбачається з пояснень позивачки
почуття любові та поваги між ними
зникли, тому збереження шлюбу
суперечило б їх інтересам.

Враховуючи особливий характер
сімейних відносин, зважаючи на норми
ст. ст. 111, 112 СК України так як фактично
шлюбні відносини між подружжям
припинені, суд вважає примирення
сторін неможливим. Оскільки подальше
спільне життя подружжя і збереження
сім'ї є неможливим і суперечить
інтересам позивача та відповідача,
позовні вимоги позивача в частині
розірвання шлюбу підлягають
задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі
розірвання шлюбу судом шлюб
припиняється у день набрання чинності
рішення суду про розірвання шлюбу.

Щодо вимоги про поділ спільного майна
подружжя, суд вважає за необхідне
відмітити наступне.

З матеріалів справи слідує, що в період
шлюбу на ім'я відповідача було
придбано квартиру, АДРЕСА_1 загальною
площею 93,3 кв.м. , та житловий будинок
АДРЕСА_2 загальною площею 67,0 кв.м. (
а.с.13,24)

У відповідності з ст. 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один із них не
мав з поважної причини (навчання,
ведення домашнього господарства,
догляд за дітьми, хвороба тощо)
самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 23, 24 Постанови «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» від 21 грудня
2007р. за № 11 вирішуючи спори між
подружжям про майно, необхідно
встановлювати обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясовувати джерело і час його
придбання. Спільною сумісною власністю
подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69
СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3
ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види
майна, за винятком тих, які згідно із
законом не можуть їм належати
(виключені з цивільного обороту),
незалежно від того, на ім'я кого з
подружжя вони були придбані чи внесені
грошовими коштами, якщо інше не
встановлено шлюбним договором чи
законом.

Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено,
що об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя може бути будь-яке
майно, за винятком виключеного з
цивільного обороту.

Враховуючи те, що спірні квартира та
житловий будинок були придбані
сторонами за час шлюбу , відтак
вказані об'єкти нерухомого майна є
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 70 СК України у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільноїсумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

З урахуванням вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що заявлені
позовні вимоги є такими, що ґрунтуються
на вимогах закону, і підлягають
задоволенню, а тому за позивачкою слід
визнати право власності на житловий
будинок АДРЕСА_2, загальною площею 67,0
кв.м., а квартиру АДРЕСА_1, загальною
площею 93,3 кв.м., залишити у власності
відповідача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57 - 60, 61, 79, 88, 179, 208,
209, 212 - 215 ЦПК України; ст. ст. 24, 60, 61, 65,
69-71, 24,105, 110-114 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити;

Шлюб зареєстрований 20 лютого 1988 р.
Барвінківським районним відділом
реєстрації актів цивільного стану
Харківської області , актовий запис №15
, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1
залишити прізвище « ОСОБА_1».

Шлюб припиняється у день набрання
чинності рішення суду про розірвання
шлюбу.

Визнати, в порядку поділу спільного
майна подружжя право власності на
житловий будинокНОМЕР_1 (Літ.А1), тамбур
(Літ.а), сарай (Літ.Б), погріб (Літ.В),
сарай (Літ.Д), вбиральня (Літ.Е), колодязь
(Літ.К), огорожа №1, ворота №2 ,
розташований по АДРЕСА_2, загальною
площею 67,0 кв.м., за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 93,3
кв.м.. залишити у власності ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 250 грн. 06 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Харківської області протягом 10 днів з
дня його проголошення через
Барвінківський районний суд
Харківської області.

У разі якщо особи, які беруть участь у
справі не були присутні під час
ухвалення рішення, апеляційна скарга
на рішення може бути подана протягом
десяти днів з моменту його отримання;

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його апеляційне
оскарження.

Суддя:

Ю.А.Коптєв